GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<גיל מוסקוביץ: מעבר לזה, אם לוקחים את מדינת ניו יורק, למשל, בעיר ניו יורק מופעלים 120 רכבי הצלה, היינו שם, ראינו, מפעילים במשמרת 120 רכבי הצלה, הם מחזיקים בסך הכול 127 רכבים, יש להם שבעה לגיבוי טכני, אם רכב מקולקל, אם רכב במוסך, אם רכב עושה פעולה.
<גיל מוסקוביץ: פה אנחנו מחזיקים פי שלושה מהסד"כ הנדרש ודורשים מאיתנו להחזיק פי חמישה ממה שאנחנו צריכים להחזיק.
<אורן בלושטיין: וצריך כאן לומר שאנחנו מחזיקים פי שלושה מהסד"כ הנדרש, פעיל כל היום בכוננות.
<אלי בין: אדוני היושב ראש, רק שתבין, באילת אני מפעיל שני אמבולנסים סך הכול במשמרת.
<אלי בין: זו ההפעלה באילת, אני מחזיק שם 25 אמבולנסים, למה?
<אלי בין: כי בשעת חירום אני צריך לצבור כוח.
<אלי בין: עד שאני אוריד מדימונה ועד שאני אוריד מבאר שבע ועד שאני מוריד מכל המקומות האלה ייקח לי שעתיים-שלוש.
<אלי בין: אז הכשרתי שם נהגי אמבולנס, הכשרתי כוח מיוחד לתגובה, יש לי שם 60-50 אנשים שיודעים לתת את המענה במיידי.
<אלי בין: כל מי שיורד לאילת שהוא עובד או מתנדב חייב להודיע למוקד הארצי שהוא תופס כוננות שם ואנחנו מכניסים אותו לסד"כ שלנו בשעת חירום.
עמיר פרץ: 25 אמבולנסים, עומדים?
<אלי בין: עומדים באילת.
<אלי בין: מניעים אותם, זה רכב ימ"ח שמניעים אותו כל יום, מטפלים בו.
<אלי בין: זה מערך.
<אלי בין: אני מממן את זה בעצמי.
<אלי בין: אני עשיתי את זה בהתנדבות, לא הצבא בא ואמר לי לעשות את זה.
עמיר פרץ: אבל על סמך איזה תרחיש אתה מחזיק 25?
<אלי בין: מכיוון שיש לך שם 50,000 תושבים, יש לך שם לפעמים 100,000 או 150,000 אנשים שהם תיירים או שהם מאכלסים את המלונות.
<אלי בין: יש לך גבול שלפעמים מתחמם, יש לך ירי בכביש שהוא מסוכן וצריך לתת לו מענה.
<אלי בין: יש לך כביש הערבה, שיכולה להתרחש בו תאונה ואתה צריך לצבור שם כוחות בצורה - - -
עמיר פרץ: אבל את הניתוח הזה והמשמעות של מספר האמבולנסים, יש לכם צוות פנימי שעושה את זה?
<אלי בין: כן, יש לנו את אגף המבצעים.
עמיר פרץ: באיזה צורה אתה עושה את זה?
עמיר פרץ: איך אתה קובע את המדדים האלה?
עמיר פרץ: למה לא הגעת ל-50, למה לא הגעת ל-10 אמבולנסים?
<גיל מוסקוביץ: קודם כל מה שעשינו - - -
עמיר פרץ: איך הצלחת לתכלל את כל האתגרים האלה שהציג אלי למספרים?
<גיל מוסקוביץ: אנחנו מפרידים לשלושה תרחישים שונים.
<גיל מוסקוביץ: התרחיש הראשון זה מה שנקרא תרחיש השגרה.
<גיל מוסקוביץ: אירועי שגרה סבירים ואנחנו כל הזמן מנתחים את כמות האירועים, אנחנו מתאימים אותם גם לעונות.
<גיל מוסקוביץ: למשל אילת שונה לגמרי בפסח מחודש מרס והיא שונה לגמרי ביולי אוגוסט ממה שקורה ביוני, כמות התיירות שם עולה, כמות האירועים שם עולה יחד עם זה.
<גיל מוסקוביץ: אנחנו מנתחים ומתגברים.
<אלי בין: אנחנו מתגברים שם, משרד הבריאות גם מממן את זה.
<גיל מוסקוביץ: אנחנו מתגברים בהתאמה, את הפעילות השגרתית ואת המוכנות שלנו לתרחישי החירום שבשגרה.
<גיל מוסקוביץ: האירוע השני זה תרחישי חירום בשגרה, התהפכות אוטובוס, אירוע פח"ע, מחבל מתאבד בקניון - - -
עמיר פרץ: איזה מין נוסחה יש לך?
<גיל מוסקוביץ: הנוסחה של השגרה היא כמות האירועים פלוס 20%, לצורך העניין.
עמיר פרץ: בממוצע, אתה לוקח כמות אירועים ממוצעת משנים קודמות?
<גיל מוסקוביץ: אירועים, שנתי, תואם לאותה עונה בשנים האחרונות.
<גיל מוסקוביץ: אנחנו כל הזמן דוגמים את זה.
<גיל מוסקוביץ: המוכנות לחירום, בשורה התחתונה לקחנו את תרחיש טאבה, שמבחינתנו היה תרחיש קיצון, אירוע שהיה במלון ליד, לקחנו את היכולת שלנו לאייש את הסד"כ הזה במיידי עם 20 אמבולנסים, עם הצוותים שלנו, עובדים מתנדבים שגרים באילת ועם היכולת שלנו להטיס פרמדיקים באמצעות מסוקים של צה"ל, ויש לנו פקודה יחד איתם להטיס צוותים, זו פקודה יחד עם פיקוד העורף וצה"ל באיילת השחר - - -
<אלי בין: הם מעמידים לנו מסוק, המסוק הזה יודע לדלג לכמה מנחתים, לאסוף את הפרמדיקים שלנו, ותוך שעה יש לך 50 או 30 פרמדיקים באילת.
<גיל מוסקוביץ: אנחנו צריכים להיערך, תוך 15 דקות להעמיד - - - ברגע שמתרחש אר"ן נופלת הפקודה, 15 דקות אנחנו צריכים להעמיד 23 פרמדיקים מוכנים כבר במנחת תל השומר יחד עם מנות דם ליוספטל.
<גיל מוסקוביץ: ואחר כך יש מקבצים נוספים של מסוקים נוספים.
<גיל מוסקוביץ: אבל זה כוננות שמישהו צריך להחזיק, מישהו צריך כל הזמן לסמן פרמדיקים, מישהו צריך כל הזמן לעשות את זה, צריך לנהל את זה.
<גיל מוסקוביץ: אי אפשר להביא - - -
עמיר פרץ: איך אתה מסתדר עם החבר'ה הפעילים שלך מבחינת גיוס מילואים?
<גיל מוסקוביץ: זה פער מאוד משמעותי.
<אלי בין: זה משהו שאנחנו רוצים להציג לכם, זה פער שיושב במגן דוד אדום עשרות שנים.
<אלי בין: עסקו בו ראשי אכ"א לדורותיהם, עוד מימי מתן וילנאי שהיה סגן הרמטכ"ל, הוא התעסק עם הפער הזה, והפער הזה נשאר גם עד היום, לצערנו.
<אלי בין: אנחנו מציגים אותו ומציפים אותו כל שנה וכל תרחיש וכל אירוע אנחנו נמצאים בחוסר.
<אלי בין: ואני אומר לך, אדוני היושב ראש, שאם חלילה תהיה מערכה כוללת יהיה לנו קושי רב לאייש את ה - -
<גיל מוסקוביץ: בעיקר בימים הראשונים.
<אלי בין: - - את הכלים שלנו ואת ניידות טיפול נמרץ.
<אלי בין: יש פה גיוס של למעלה מ-50% מהפרמדיקים שלנו שמגויסים לצה"ל, במיידי.
<אלי בין: אבל יש לנו פתרון, הצענו את הפתרון הזה גם לכוחות הביטחון, אבל - - -
עמיר פרץ: אנחנו נתמקד בכמה נקודות מרכזיות.
עמיר פרץ: אבל מבחינת האיוש של 25 אמבולנסים, שם צוותי החירום שלך הם צוותים מקומיים?
עמיר פרץ: אתה מכיר אותם?
<גיל מוסקוביץ: עובדים ומתנדבים שגרים באילת, אנחנו כל הזמן דואגים להכשיר מתנדבים חדשים באילת כדי שיהיה לנו מאגר לצורך העניין.
<גיל מוסקוביץ: אנחנו מחזיקים גם אמבולנסים כוננים בבתים כל הזמן באילת, לפחות חמישה אמבולנסים כל הזמן.
<גיל מוסקוביץ: אילת היא אי בודד, או היא מאוד מאוד ייחודית, היא מאוד מאוד בעייתית.
<אלי בין: פעם הייתה לנו גם קרית שמונה, אבל היום יש לנו אילת.
<גיל מוסקוביץ: את קרית שמונה אנחנו יודעים לחזק, הרבה יותר קל לחזק את קרית שמונה, יש לה בסך הכול - - -
עמיר פרץ: המתנדבים זה כוח שאתה יכול לסמוך עליו?
<אלי בין: לגמרי, זה המילואימניקים שלנו.
<גיל מוסקוביץ: היום מבחינתנו המתנדבים זה המילואים האמיתיים שלנו.
עמיר פרץ: כשהם מגויסים הם לא מקבלים תמורה.
<אלי בין: הם לא מקבלים תמורה.
<אלי בין: אלה אנשים מדהימים.
עמיר פרץ: ביטוח יש להם?
<אלי בין: ברור.
<אורי שחם: אמבולנסים ממוגני ירי.
<אורי שחם: אמבולנסים ממוגני ירי זה המכפיל כוח שלנו בשעת חירום, זה מה שמאפשר לנו לתת מענה, לפתוח שבעה - - - מסביב לעזה בפחות מ-24 שעות כדי לתת מענה לשטחי הכינוס.
<אורי שחם: נפילת הפצמ"ר באשכול, מה שאפשר לנו להגיע לשם בצורה בטוחה זה אמבולנסים ממוגני ירי.
<אורי שחם: יש לנו בעיה עם האמבולנסים ממוגני הירי בזה שחלק ניכר מהאמבולנסים, 34 מתוך ה-44 ממוגני ירי שלנו הולכים לצאת משירות עד 2019.
<אלי בין: אנחנו התרענו על זה כבר מספיק פעמים.
<אורי שחם: אמבולנס רגיל יכול לשרת כאמבולנס כעשר שנים, זו קביעה של משרד הרישוי.
<אורי שחם: אמבולנס ממוגן ירי, האריכו אותו ל-15 שנה.
<גיל מוסקוביץ: למה האריכו?
<אורי שחם: בגלל שהוא מאוד יקר.
<גיל מוסקוביץ: הגיעו לעשר שנים, התרענו שיש בעיה, האמבולנסים האלה בזמנו מוגנו על ידי משרד הביטחון, מד"א רכש עם תורמים את האמבולנסים, חיזקו את השלדה שלהם, משרד הביטחון מיגן אותם בתקופה הקשה של האינתיפאדה של 2002-2001, בין 2000 ל-2002 רוב האמבולנסים נכנסו אז לשירות.
<גיל מוסקוביץ: כשהגענו לעשר שנים, ב-2012, התרענו ואמרנו שצריך למגן את זה שוב.
<גיל מוסקוביץ: מיגנו את האוטובוסים ואת האמבולנסים בין 2000 ל-2002, לא תקצבו את המיגון שלהם מחדש, פשוט האריכו להם תוקף.
<גיל מוסקוביץ: גם לאוטובוסים היה את אותו סיפור.
<גיל מוסקוביץ: האריכו להם תוקף, הגענו ל-2017, לאוטובוסים של ההסעות מצאו תקציב, פתרו את הנושא הזה, לאמבולנסים פשוט האריכו תוקף לעוד שנתיים.
<גיל מוסקוביץ: זה לא בקבוק מים שאפשר להאריך לו תוקף ולהגיד שהמים הם בסדר, האמבולנס ממשיך להישחק.
<גיל מוסקוביץ: חלק מהאמבולנסים האלה, ב'צוק איתן' הגענו למצב שהורדנו אמבולנסים מאיו"ש לכיוון עוטף עזה, האמבולנסים נתקעו בדרך, איך המנכ"ל אמר?
<גיל מוסקוביץ: הגיעו עם גרר לעוטף עזה, הבאנו מכונאים, תחת אש השמישו רכבים שכל פינוי שהוא יצא היינו צריכים להשקיע שם כמו להפעיל מטוס, מכונאים עבדו על הרכבים בזמן אמת כדי להשמיש אותם.
<אלי בין: בגלל שלא יכולתי, חמישה אמבולנסים, משפחת אדלסון תרמו לנו.
<אלי בין: עכשיו, מיליון דולר.
<גיל מוסקוביץ: זה כסף שהיה צריך להיכנס לפרויקטים אחרים.
<אלי בין: הם שם כסף מזומן, הוא אמר 'קודם תיקנו אמבולנסים'.
עמיר פרץ: מוגנים?
<אלי בין: מוגנים.
עמיר פרץ: 200,000 דולר?
<גיל מוסקוביץ: כן, מיליון שקל כמעט עולה אחד.
עמיר פרץ: אמבולנס מצויד?
<אלי בין: מצוין.
<אלון פרידמן: צריך להבין, כמו שהמנכ"ל אמר, שכל האמבולנסים שלנו הם מתרומות ועולם התרומות זה עולם תרומות, מחר יש איזה שהוא גירעון או איזה שהיא בעיה כלכלית, צריך להבין שכל האמבולנסים שלנו, כמו כל הפעילות ה - - - שלנו מבוססת על תרומות.
<אלון פרידמן: אנחנו מצליחים היום להכניס את האמבולנסים, המנכ"ל הצליח להביא ארבעה אמבולנסים עכשיו ממוגני ירי, אבל רק השנה 17 צריכים לצאת משירות.
<אלון פרידמן: זה לא - - -
<אלי בין: זה בלתי אפשרי לעמוד בזה.
<אלי בין: אף אחד לא רוצה לתרום מיליון שקל.
<אלי בין: אין תורמים כאלה.
<אלי בין: אתה יודע, אמבולנס עולה 80,000 דולר ופתאום אתה אומר לבן אדם 'תתרום לי 250,000 דולר' ואתה לוקח ממנו גם אחזקה לשלוש-ארבע שנים.
<אלי בין: זה בלתי אפשרי, אנשים לא רוצים לתרום.
<אלי בין: שלדון פשוט הכניס, הוא נתן לי 12 מיליון דולר, מתוך ה-12 מיליון דולר הוא אמר 'מיליון דולר אני מפריש לאמבולנסים'.
<אלי בין: הוא נתן לי 12 מיליון דולר לבנק הדם.
<אילת שנער: הוא נתן לי 12 מיליון דולר.
<אלי בין: נכון, זה לא.
<אלי בין: אין לנו.
אבי דיכטר: אני רוצה רגע להבין, הנתון שאתם מציגים, בעוד שנה 75% מצי האמבולנסים הממוגנים יוצא משימוש.
<גיל מוסקוביץ: לא בעוד שנה, בסוף השנה הזו.
<קריאה: מדברים על זה כבר שש שנים.
אבי דיכטר: שם כתוב עד סוף 2019.
אבי דיכטר: לא חשוב, בשנתיים הקרובות 75% מצי הממוגנים יוצא מכלל שימוש.
אבי דיכטר: זו בעיה של מי?
אבי דיכטר: רק של מגן דוד אדום?
<גיל מוסקוביץ: כמו שזה נראה כן, כי זה לא - - -
<אלי בין: לא, לא, לא.
<אלי בין: תראה, אדוני היושב ראש, אתה צריך להבין שמי שממגן ומי שאחראי ומי שנותן לנו את האישורים ומנחה אותנו איפה לנסוע עם ממוגני ירי או לא לנסוע עם ממוגני ירי זה משרד הביטחון והצבא.
<אלי בין: אנחנו לא מאשרים נסיעה באמבולנס איפה שלא צריך לנסוע עם ממוגן ירי.
<אלי בין: איפה שלא צריך לנוע עם ממוגן ירי, לא נעים, זה אוטו שהוא מסורבל, זה אוטו שהוא קשה, הוא מסוכן לנהיגה, הוא כבד מאוד, הוא לא מתנהג כמו אמבולנס רגיל על הכביש ולכן אנחנו מונחים על ידי הצבא איפה להעמיד ואיפה להציב את האמבולנסים.
<אלי בין: ככה גם בגבול הצפון.
<אלי בין: עכשיו, מי שתקצב את הדברים האלה לאורך שנים היה משרד הביטחון והמדינה, זה היה תקציב מיוחד שהמדינה הקצתה ועכשיו נוצר פער שהוא הועלה מספר פעמים מול הגורמים הממלכתיים ולצערנו הרב, מצאו תקציבים לאוטובוסים ולדברים אחרים, על האמבולנסים דילגו.
<אלי בין: זה דבר שלא נתפס.
<גיל מוסקוביץ: רכבי סוואנה של הסעות מיגנו.
<אלי בין: וזו לא אחריות של מד"א, זו אחריות של הצבא ומשרד הביטחון, עם כל הכבוד.
אבי דיכטר: שזה לא רק לחירום.
<אלי בין: אני לא אחראי איפה צריך להציב אמבולנסים ממוגנים, זה הצבא מנחה אותי ואם הוא מנחה אותי כדי לשמור על הביטחון של האנשים, לשמור על הביטחון של הפצועים והצוותים, אז הוא צריך לממן את זה גם.
<אסף דורון: אני רק אציין בהקשר הזה של רכבי ההסעות של התלמידים, אם זה סוואנות ואם זה אוטובוסים, בוועדת המשנה של איו"ש, חבר הכנסת מוטי יוגב, אנחנו מתמקדים בנושא.
<אסף דורון: זה לא פתור בצורה כל כך אופטימלית, אנחנו אפילו רחוקים מזה, יש מאבק תקציבי לא מבוטל, אנחנו נלחמים על זה יום יום, הפער הזה הולך ומתרחב בגלל השחיקה של - - -
<גיל מוסקוביץ: אבל מיגנו 100 רכבים בשנה שעברה ולא אמבולנס אחד.
<אסף דורון: נכון.
<גיל מוסקוביץ: ואלה אותם רכבים שהוכנו יחד עם האמבולנסים וזה אותו סוג רכב וממגנים אותם באותו מפעל בדיוק.
<גיל מוסקוביץ: זו אותה שמיכה.
אבי דיכטר: אבל, גיל, אני רוצה להבין, התקן, המספר של 44 אמבולנסים, קבע מד"א או קבע משרד הביטחון?
<גיל מוסקוביץ: קבע מד"א יחד עם קב"ט יש"ע יחד עם צה"ל.
<גיל מוסקוביץ: היה דיון.
<גיל מוסקוביץ: לפני שנתיים הייתה ועדה בראשות ד"ר דב אלבוקרק שהיה מר"פ העורף, הוא מונה על ידי משרד הבריאות, ישבו בוועדה אנחנו יחד עם רפואה פיקוד מרכז, יחד עם פקע"ר, יחד עם מקרפ"ר, ישבו כל הגורמים.
<גיל מוסקוביץ: הייתה ועדה שבחנה שני דברים, פעם אחת את תקני ההפעלה שצריך להעמיד באיו"ש, גם לזה אנחנו בתקציב חסר, זה סיפור בפני עצמו, ופעם שנייה, כמה אמבולנסים ממוגני ירי נדרשים.
<גיל מוסקוביץ: דרך אגב, הוועדה הזו קבעה שנדרשים 51 אמבולנסים ממוגני ירי.
<גיל מוסקוביץ: אנחנו כרגע עומדים על 44 שמתוכם כרגע ארבעה מושבתים פיזית.
עמיר פרץ: 51 רק באיו"ש?
<גיל מוסקוביץ: 51 בפריסה של איו"ש יחד עם העמדה ומוכנות לעוטף עזה ולגבול הצפון, כמוכנות לאירוע מתפרץ שם.
עמיר פרץ: 51 זה כלל - - -
<גיל מוסקוביץ: לכלל הגזרות בתוך מד"א, נכון.
עמיר פרץ: מבחינתכם, הנהגים שמוכשרים לנהוג באמבולנסים כאלה?
<אלי בין: זה רישיון ג', זה רישיון מיוחד וזו הכשרה מיוחדת.
<אלי בין: זה רכב כבד, היושב ראש, זה רכב שהוא מסוכן לנהיגה.
<גיל מוסקוביץ: כן, זה משאיות.
<גיל מוסקוביץ: יש פה משאית אינטרנשיונל, לצורך העניין, שהיא מורכבת מאוד בנהיגה, לא היו לנו משאיות לפני זה בשימוש פעיל, זו פעילות אחרת לגמרי.
<גיל מוסקוביץ: עשו הכשרה מיוחדת, עושים להם השתלמויות מיוחדות.
<גיל מוסקוביץ: תקשיב, זו נהיגה שונה לגמרי.
אבי דיכטר: יש פה מישהו מצה"ל שיכול להתייחס לנקודה הזו?
<גיל מוסקוביץ: לנקודה הזו לדעתי לא, יש פה ממשרד הבריאות שהיה חבר גם בוועדה יחד איתנו.
אבי דיכטר: אני מנסה לרגע להבין, ועדה פורמלית של משרד הבריאות קבעה 51, מד"א אמר 'אין לי, יש לי רק 44', ארבעה מושבתים, 'יש לנו 40'.
<קריאה: לא, 48.
אבי דיכטר: ארבעה מושבתים.
אבי דיכטר: בסוף השנה יורדים 34, פחות או יותר.
אבי דיכטר: איפה זה מתחבר לוועדה שקבעה?
אבי דיכטר: היא שגר ושכח, זאת אומרת היא קבעה ונסעה?
<אלי בין: כן, כן.
<אלי בין: שגר ושכח.
אבי דיכטר: לא, אני שואל את משרד הבריאות.
<יאיר חברוני: אני יאיר חברוני, מנהל תחום אמבולנסים במשרד הבריאות, אני יותר מחובר לפן המקצועי ופחות לפן התקציבי, אבל כמו שקבעה הוועדה, היא בעיקר הצביעה על הצורך, מציאת התקציבים זה משהו שהיה בדיונים שלא הייתי שותף להם.
<יאיר חברוני: אני כן יכול לומר שבניסיון לעזור למד"א, וזה גם כתוב כאן, בנושא של הפעילות מול משרד התחבורה, מכיוון שבסופו של דבר אותה תקנת תחבורה שקובעת שגיל האמבולנס צריך להיות 15 שנה, אמור, עוד פעם, זה פלסטר, זה עזרה ראשונה, אבל חלקם של אותם אמבולנסים ממוגני ירי, התוקף שלהם יוארך ל-19 שנה וכאלה, בפתרון זמני, יהיו מסוגלים להמשיך ולנוע.
אבי דיכטר: כיבוי אש היו באותו סרט.
אבי דיכטר: גם הם, לא היה תקציב, אז היה יותר קל להוציא נייר שכותב 'מאריכים את חייו'.
אבי דיכטר: זה כמו לאדם, אתה אומר, הוא בן 119, מאריכים את חייו בחמש שנים.
אבי דיכטר: זה שהביולוגיה עובדת אחרת זה עניין אחר, זה שהמכניקה עובדת אחרת - - - מה שאני לא מצליח להבין בטרמינולוגיה, עמיר, המילים אפילו - - - אני שומע את המילים ואני שואל את עצמי, אבל מי מחויב?
אבי דיכטר: אתה אומר 'המלצנו', 'נסייע'.
<גיל מוסקוביץ: אני חושב שוובה, הוא גם בקי בתשובה לזה, כי הוא עסק גם ב - - -
<אלי בין: אני חושב שוובה יתייחס לזה, סגן ראש המל"ל, הוא תיכף צריך להיכנס.
<גיל מוסקוביץ: בפעם האחרונה אנחנו ביקשנו את הסיוע שלו בנושא הזה ויכול להיות שהוא - - -
עמיר פרץ: אנחנו, היושב ראש, יושב ראש ועדת חוץ וביטחון צודק במאה אחוז.
עמיר פרץ: לנו יש בעיה עם זה שכולם מציגים תזה, כולם מציגים רעיון מסדר מאוד מאוד חשוב, בסוף - - -
אבי דיכטר: כשזה מגיע לפתחו של ה - - - בערבית אומרים, בא אחד, אומרים לו 'מה תפקידך?
אבי דיכטר: ' הוא אומר 'אנא אמיר אל מוסלט', אני אמיר הזה, ואז אתה אומר להם, 'חבר'ה, הדא אמיר והדא אמיר מי בדוס אל חמיר?', מי נוהג בחמור?
אבי דיכטר: מי נוהג בעגלה?
אבי דיכטר: זאת אומרת אני חושב שהבעיה של עמיר ושלי, אנחנו חייבים להבין בסוף, אם חס וחלילה יהיה פה אסון שלא יהיה לו מענה, אל מי באים בטענות?
אבי דיכטר: אני לא הצלחתי להבין עד עכשיו.
<גיל מוסקוביץ: אני אתן לך דוגמה טובה.
עמיר פרץ: הזקנה המרוקאית שבעלה עמד למות, אז היא ככה יושבת למראשותיו ומקוננת ואומרת 'אוי, ר' שמעון, אוי ר' מאיר', מת.
עמיר פרץ: בא הרב, אומר לה 'נו, מה קרה?
עמיר פרץ: ' היא אומרת 'כבוד הרב, התפללתי, בכיתי', הוא אומר לה 'איך התפללת?
עמיר פרץ: ' היא אומרת לו, 'התפללתי לר' מאיר, התפללתי לר' שמעון' הוא אומר לה, 'השתגעת?
עמיר פרץ: הם סמכו אחד על השני, אף אחד לא בא'.
עמיר פרץ: אותו דבר פה, כולם סומכים אחד על השני ואף אחד לא בא.
<גיל מוסקוביץ: אני אתן לך דוגמה טובה, אסון הכרמל.
<גיל מוסקוביץ: באסון הכרמל נהרגו 44 בני אדם, אם ה-44 האלה לא היו נהרגים, אלא היו פצועים קשה מכוויות יכול להיות שההתמקדות הייתה למציאת פתרון אמיתי לתקציבים, לניידות טיפול נמרץ ולמסוקי פינוי וליחידות כוויות בבתי חולים.
<גיל מוסקוביץ: יכול להיות שההתמקדות הייתה אחרת.
<גיל מוסקוביץ: כולנו מכירים מה קרה למערך הכוויות במדינת ישראל אחרי מלחמת יום כיפור, שפתאום קמו מערכי כוויות וקמו פתרונות לנושאים האלה ופתאום כולם נהיו מומחים לכוויות.
<גיל מוסקוביץ: עם הזמן האירועים האלה שככו כי אין הרבה נפגעי כוויות במדינת ישראל, אבל היום המערך הזה הוא חלש.
<גיל מוסקוביץ: אם במקום הרוגים היו הרבה פצועים קשה, סביר להניח שמד"א היה מתוקצב בצורה ראויה ומתאימה ומסוקי פינוי היו יותר ומערך הכוויות היה מטופל בצורה אחרת.
<גיל מוסקוביץ: לצערי.
<אורי שחם: רדיו לאומי.
עמיר פרץ: אוהה, זה הדבר הכי מעניין.
<אורי שחם: אדוני היושב ראש, הסיפור הוא פשוט, היה תקציב - - -
עמיר פרץ: 100 מיליון.
<אלי בין: תקשיב איך עובדים על מד"א כל פעם.
<אורי שחם: היה תקציב לרדיו לאומי לכל המגיבים הראשונים, 130 מיליון שקל - - -
<גיל מוסקוביץ: אני אסביר קצת.
<גיל מוסקוביץ: הייתה ועדה בראשות המשרד להגנת העורף ז"ל שקבעה שנדרש רדיו לאומי למגיבים הראשונים.
<גיל מוסקוביץ: כמו שאתם בטוח יודעים, המשטרה פיתחה לעצמה מערכת ניצן, פיקוד העורף פיתח לעצמו מערכת ברק כתום, אותה ועדה החליטה שצריך לחבר את מגן דוד אדום, כב"ה, שעוד לא היו אז תחת המשרד לבט"פ, ואת המשרד לאיכות הסביבה, שהיום המערך הזה הוא חלק מכב"ה, ותקציב לחבר את שתי המערכות של ברק כתום וניצן.
<גיל מוסקוביץ: זאת הייתה ההחלטה של הוועדה.
<גיל מוסקוביץ: הוועדה הזאת העריכה את התקציב הנדרש ב-135 מיליון שקל, התקציב הזה נמצא ואז מה שקרה בפועל זה שמישהו הבין שהעריכו לא נכון את התקציב הזה.
<גיל מוסקוביץ: לקחו את כל ה-130 מיליון שקל, השקיעו אותו במערכות קשר לטובת מערך כיבוי אש, עוד 5 מיליון שקל לטובת הלינקז' בין המערכות, בין ברק כתום לניצן ולמד"א לא נשאר.
<גיל מוסקוביץ: כמו בסבתא בישלה דייסה.
<גיל מוסקוביץ: למד"א לא נשאר.
<גיל מוסקוביץ: ואז אמרו, כי למד"א אין משרד ממשלתי, הוא לא חלק ממשרד ממשלתי, אז אולי מד"א ימצא לעצמו את הכסף.
<אלי בין: לא, ביבי אמר, 'אני אעשה לכם ערב ונגייס כסף'.
<אלי בין: בסדר, ראש הממשלה, עם כל הכבוד, אנשים לא תורמים לדברים האלה, לא יתרמו למערכת קשר למגן דוד אדום.
<אלי בין: בסדר, בקיצור היו דיונים, גם בראשותו של ראש הממשלה ונקבע הצורך.
<אלי בין: הוא היה יושב ראש הוועדה לנושא העורף והוא קבע במפורש שהאוצר צריך לתקצב את מד"א.
<גיל מוסקוביץ: נקבע, איך אמרת, הסיפור עם החמור?
<גיל מוסקוביץ: בערך די דומה.
<גיל מוסקוביץ: בשורה תחתונה מד"א נשאר - - -
עמיר פרץ: כמה אמרת התקציב?
<גיל מוסקוביץ: בסביבות 130 מיליון עלות של לחבר את מד"א יחד עם התגבור של אמבולנסים לחירום למערכת וזה בערך עוד 7-6 מיליון שקל שנתי של תחזוקת המערכת.
<גיל מוסקוביץ: זה לא כסף גדול.
<אלי בין: ואין שר בריאות שלא עסק בזה ואין שר ביטחון שלא עסק בזה ואין שר לבט"פ שלא עסק בזה.
<אלי בין: אין, פשוט לא - - -
<גיל מוסקוביץ: הטעות הייתה שמישהו במשרד להגנת העורף דאז, כשעוד מתן וילנאי היה שר, החליט שה-130 מיליון שקל האלה יכולים להסתדר עם 75 מיליון שקל לכיבוי, 70 מיליון שקל למד"א ו-5 מיליון שקל לחיבור בין המערכות ואז אחרי שתקצבו את זה הבינו שטעו ופשוט כל הכסף נשטף לכיוון הכיבוי כי הייתה השריפה בכרמל.
<אסף דורון: מעבר לרדיו, אתם מחוברים באיזה שהיא תשתית של פיקוד ושליטה של ארגונים אחרים?
<גיל מוסקוביץ: בעיקרון בפו"ש יש כרגע שתי מערכות ששני הארגונים בונים, גם המשטרה, גם הכיבוי, כמו שאתם מכירים, כמו במערכות הקשר, ככה היה גם פה.
<גיל מוסקוביץ: אנחנו השקענו הרבה מאוד כסף בלחבר את עצמנו למערכת של המשטרה, כיום אנחנו למשל רואים את ניידות המשטרה והמשטרה יודעת לראות את האמבולנסים ואנחנו השקענו בזמנו הרבה מאוד כסף בלהתאים את עצמנו למערכת שהייתה לפני השועל, לממלכה, עשינו כל מה שצריך ואז פיקוד העורף עשו סטופ, החליטו להחליף מערכת, עברו לשועל.
<גיל מוסקוביץ: עכשיו הם במהלך דיונים כדי להתחבר לשועל.
<גיל מוסקוביץ: מבחינתנו המערכת שלנו יודעת להתממשק לכל דבר.
עמיר פרץ: תן לנו בבקשה את הנזקים הפוטנציאליים בגין העובדה שאתה אינך נמצא במערכת הרדיו הלאומי.
<גיל מוסקוביץ: מאוד מאוד פשוט.
<גיל מוסקוביץ: קח את אירוע אסון התאומים - - -
עמיר פרץ: לא מספיק שתגיד לנו, 'אוקיי, אנחנו - - -', כי אומרים 'וואלה, מד"א מסתדרים למרות ה - - -
<גיל מוסקוביץ: לא, אני אסביר לך.
עמיר פרץ: תן לנו בבקשה איזה אירוע דמיוני, אקטואלי או כל דבר, שבגלל העובדה שאתה לא שם אנחנו פוגעים ביכולת ההצלה שלך.
<גיל מוסקוביץ: אני אתן לך שתי דוגמאות, בשגרה ובחירום.
<גיל מוסקוביץ: בשגרה, משטרת ישראל, כגורם הפוקד, ניידת משטרה יודעת לבוא לדבר עם ניידת כיבוי, יודעת לדבר עם האיש של איכות הסביבה, יודעת לדבר אפילו עם קב"ט של עירייה כי מישהו תקצב אחר כך גם קב"טים של העיריות.
<גיל מוסקוביץ: מגיע אמבולנס לזירה, ניידת המשטרה לא יודעת לתקשר איתו.
<גיל מוסקוביץ: הסכנה הגדולה, קח את אירוע אסון התאומים, המגדל בער לצורך העניין, כולם ידעו שהמגדל הזה עומד לקרוס, צעקו במערכות הקשר, לא היו להם חיבורים בינם לבין עצמם, היו שם הרבה מאוד גופים שפעלו בפנים, כבאים מכמה ארגונים, אמבולנסים מכמה מדינות, היה שם סלט בגלל הנושא של המחוזות בניו יורק, מישהו יכול היה לצעוק, לפרוץ ולהגיד לכולם 'צאו עכשיו מהמבנה'.
<גיל מוסקוביץ: יצעקו את זה, הצוותים שלנו לא ישמעו, הם לא יכירו את זה, הגורם הפוקד לא יכול לתת הנחיות לצוותי הרפואה.
<גיל מוסקוביץ: בחירום, המצב גרוע יותר.
<גיל מוסקוביץ: מגיע לצורך העניין מג"ד של פיקוד העורף, יחד עם גדוד החילוץ ויחד עם פלוגות הטיפול שלו, הוא כגורם פוקד לא יכול לדבר עם אנשי הרפואה שהם לצורך העניין תחתיו.
<אורן בלושטיין: בכל התהפכות אוטובוס במדינת ישראל, בשגרה, אתה צריך חבירה בין כל הגופים האלה.
<אורן בלושטיין: זו הדרך לדבר בין הגופים.
אבי דיכטר: היום המשטרה עובדת על - - -
<אורן בלושטיין: היה את רשת מציל, שזה הקשר היחידי שחיבר בין שלושת המוקדים.
<גיל מוסקוביץ: הוא דיבר בין מוקדים, לא בין מפקדים ולא בין כוחות.
עמיר פרץ: היא קיימת היום?
<אורן בלושטיין: היא כבר לקראת הסוף שלה.
<גיל מוסקוביץ: היא בין מוקדים, אבל היא לא בין מפקדים ולא בין אמבולנס לניידת.
עמיר פרץ: אחרי שזה ייגמר אתם תהיו מנותקים לגמרי מ - - -
<אורן בלושטיין: מבחינת קשר.
<גיל מוסקוביץ: בעיקרון בקשר הגל הזה יישאר בתקשורת בין מוקדים.
<גיל מוסקוביץ: היום מנהל מד"א לא יכול, לצורך העניין, מנהל זירה של מד"א, פרמדיק אחראי שמגיע לזירת התהפכות אוטובוס, הוא לא יודע לדבר עם קצין משטרה.
עמיר פרץ: מי העריך את התקציב ב-100 מיליון?
<אורן בלושטיין: 130.
<גיל מוסקוביץ: עשו אז בזמנו עבודה, עבודה של גם המשטרה וגם של הצבא.
עמיר פרץ: זה מחיר מקובל?
<גיל מוסקוביץ: זה מחיר מקובל שנבדק גם לאחרונה על ידי הקשר של פיקוד העורף.
<גיל מוסקוביץ: היה ויכוח, עוד דנו בוויכוח אם אנחנו נהיה בניצן או בברק כתום.
<גיל מוסקוביץ: בא מנכ"ל מד"א ואמר 'תקשיבו, לי לא משנה, תקראו לזה איך שאתם רוצים.
<גיל מוסקוביץ: זה לא משנה לי אם אני נמצא בצד של המשטרה או בצד של פיקוד העורף, בסוף יש חיבור בין המערכות'.
אבי דיכטר: איך פיקוד העורף והמשטרה מתקשרים?
<גיל מוסקוביץ: יש חיבור בין המערכות.
<גיל מוסקוביץ: עשו חיבור בין המערכות.
אבי דיכטר: זאת אומרת מספיק לך להיות באחד משניהם?
<גיל מוסקוביץ: נכון.
<אלי בין: כן, אנחנו מעדיפים את פיקוד העורף.
<גיל מוסקוביץ: גם פיקוד העורף מעדיף, אני אגיד לך למה - - -
<אלי בין: אנחנו מעדיפים פיקוד העורף כי אנחנו עובדים איתם ביום יום, אנחנו עובדים איתם ובשעת חירום הם מתפעלים את הדברים.
<גיל מוסקוביץ: אני אסביר.
<גיל מוסקוביץ: היתרון הגדול בחיבור לברק כתום היה זה שהמערכת בפיקוד העורף לא פועלת בשגרה.
<גיל מוסקוביץ: הם אומרים, אם ייצקו את מד"א לתוך המערכת הזאת יהיה להם חיות במערכת, הם יבינו איפה יש להם פערים, איפה הם לא יכולים לתקשר, איפה הם צריכים לחזק את הממסרים שלהם.
עמיר פרץ: כלומר גם הם ייהנו מזה.
<גיל מוסקוביץ: גם הם ייהנו מזה, ברור, זה יחזק את - - -
עמיר פרץ: כמה רמות סיווג יש בברק כתום?
<גיל מוסקוביץ: אין סיווג, זו מערכת בלמ"סית.
<אולגה פוליאקוב: אין סיווג, הדבר היחיד של ברק כתום זה היה הסכם עם האמריקאים שמי שישתמש בזה זה אנשי צבא.
<אולגה פוליאקוב: אבל עדיין מצאנו כל מיני פתרונות, למשל פיקוד העורף עובד יחד עם ארגוני חירום ואז - - - דרך אגב, לא צריך לבלבל בין שני הדברים.
<אולגה פוליאקוב: קודם כל קשר רדיו זה ברק כתום והדבר השני זה שו"ב, זה מערכת שועל.
<אולגה פוליאקוב: לשועל עכשיו מחוברים כב"ה ומשטרה וכל הפרויקט החדש של אג"מ העורף.
אבי דיכטר: הם מחוברים ברמת מוקדים.
<אולגה פוליאקוב: ברמת מוקדים.
אבי דיכטר: אבל פה ניצן וברק, כתוב לי ברמת ניידת, ברמת ה - - -
<אלי בין: לא, היא דיברה על שועל, זה שני דברים שונים.
<אולגה פוליאקוב: כרגע עובדים על פרויקט חדש, אג"מ העורף, לחבר את כולם ביחד.
<אולגה פוליאקוב: זה אומר שלחבר גם משרדי ממשלה, גם מד"א, להוסיף עוד עמדות של המשטרה וכב"ה ובתי חולים, אם אני מדברת - - -
<אורן בלושטיין: אבל זה לא הקשר, זה הפו"ש.
<אולגה פוליאקוב: זה שו"ב, זה מערכת שו"ב לגמרי.
<אולגה פוליאקוב: אתם דיברתם גם על שו"ב.
<אורן בלושטיין: כן, אבל הבעיה כרגע היא בקשר.
<אורן בלושטיין: כאן אנחנו נתממשק ואנחנו נהיה בסוף כולנו ביחד.
<אלי בין: בעיית שועל, זו לא בעיה לממשק את המערכת.
<גיל מוסקוביץ: כן, זה כסף קטן.
<אורן בלושטיין: הבעיה הקשר, שזו המשמעות.
אבי דיכטר: ואם להיות בברק כתום כמה מד"א נדרשת לשים?
<אורן בלושטיין: ההערכה שלהם הייתה 130 מיליון.
<אורן בלושטיין: הערכה שלהם, לא שלנו.
אבי דיכטר: של מי?
<גיל מוסקוביץ: של אנשי הקשר של פיקוד העורף.
<אורן בלושטיין: של הוועדה שתכללה את כל ה - - -
<אלון פרידמן: אנחנו הכנו פרוגרמה על ידי חברה מקצועית שהכינה פרוגרמה לגבי הצורך.
<אלון פרידמן: הפרוגרמה הוגשה לפיקוד העורף וממנה הוא גזר את ה - - -
<אלי בין: יש גם הנחיה של ראש הממשלה.
<גיל מוסקוביץ: זה 1,600 אמבולנסים פלוס 500 או 700 אופנועים, פלוס - - -
<אלון פרידמן: נכון, זה פשוט, זה לא מסובך.
<גיל מוסקוביץ: מה שנדרש פה, חלק מהעלויות זה ממסרים ותשתיות שבסוף ישמשו גם את פיקוד העורף, או את המשטרה, לא משנה איפה אנחנו מתחברים, כי הם צריכים לתגבר את המערכות שלהם כדי להכניס את ה-1,600 אמבולנסים.
<אלי בין: שתבין, במבצע האחרון לא היה פה איך לדבר.
<אלי בין: אני צריך לדבר עם אלוף פיקוד העורף ואנחנו קנינו בעצמנו מערכות.
<אלי בין: קנינו טלפונים מוצפנים, קנינו - - - אתה מבין?
<אלי בין: איפה זה קיים דבר כזה?
<גיל מוסקוביץ: זה הנושא השני.
<גיל מוסקוביץ: הנושא השני זה נושא של תקשורת מוצפנת.
<גיל מוסקוביץ: מה שהיה עד לפני כמה זמן ורד הרים, שעדיין חיה, כרגע זה אמור לעבור למערכת חדשה.
<גיל מוסקוביץ: נכון לעכשיו, אם יש איזה שהיא התרעה שצריכה לעבור למד"א בזמן אמת מאחד הגורמים הפוקדים וזה התרעה שהיא ברמת סיווג מסוימת, שהיא מעבר לבלמ"ס, ההתרעה הזו לא יכולה לעבור למד"א אלא באמצעות או יונת דואר או לשלוח שליח על טוסטוס, לשמוע אותה וצריך לוודא שלשליח הזה יש סיווג.