GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<אלי בין: 'מד"א שלי' למעשה נותנת לך את האפשרות שבלחיצת כפתור, אתה לוחץ, אתה מזניק את האמבולנס, סתם, לצורך העניין, אתה מזניק אותו לקרוב משפחה שלי, לסבתא שלי, לאמא שלי, שהיא נמצאת בדימונה והיא צריכה אמבולנס, אתה מכניס לפני, היום אתה מכניס את כל הפרטים שלה, כל מה שהיום עובד עם שח"ל ונטלי, אתה מכניס, שהיא סובלת מסוכרת, איזה תרופות היא מקבלת, האק"ג שלה והכול ובלחיצת כפתור אתה לוחץ, 'זה עבור סבתא שלי', האמבולנס באופן אוטומטי מדימונה משוגר לבית החולה ולמעשה כל המערכת מתחילה לעבוד.
<אלי בין: אז גם בנושא הזה השתפרנו.
<אלי בין: לצערנו הרב רק 100,000 הורידו את האפליקציה הזו ולא מאות אלפים.
<אלי בין: אנחנו חושבים שהאפליקציה הזו היא מצילת חיים, אבל אנחנו צריכים לדעת איך לשווק אותה קצת יותר טוב.
<אלי בין: אבל על זה נדבר.
<אורי שחם: האפליקציה היא חוצת ארגון, זאת אומרת זה לא רק הכונן, גם לפרמדיק בשטח יש את האפליקציה וכשהוא עושה אק"ג לחולה זה הולך לו למכשיר וזה גם משמש את המנהלים.
<אורי שחם: היום אפשר לדעת כמה אמבולנסים פעילים, בזמן אמת, כדי שבמידה שיש חוסר לא נלמד עליו מחר בבוקר, שיש את התקלה, אלא נלמד עליה בזמן אמת.
<אורי שחם: ואז באנו ואמרנו, אוקיי, אבל אם עכשיו יגיע אמבולנס לבית החולים וייתקע במיון חצי שעה, לא עשינו שום דבר עם חולה עם התקף לב.
<אורי שחם: לקחנו את האפליקציה שלנו וחיברנו אותה לכל יחידות טיפול נמרץ לב ברחבי הארץ ואנחנו מכניסים אותה עכשיו ליחידות השבץ.
<אורי שחם: הפרמדיק מהשטח שעושה את האק"ג לחולה, שולח את האק"ג מים המלח לקרדיולוג בסורוקה, אומר לו 'זה החולה, אני יכול להביא אותו אליך עכשיו לצנתור?', אם יש לו מיטות, הוא אומר 'תביא אותו ישירות אליי'.
<אורי שחם: ההעברה מהמיטה של האמבולנס ליחידת הצנתור.
<אורי שחם: שערי צדק הוכיחו חיסכון של 30 דקות בטיפול בחולי שבץ מוחי.
<אורי שחם: זה ההבדל לאדם בין לצאת על הרגליים מבית החולים לבין להיות חולה סיעודי, זה מה שחוסך מיליונים למערכת הבריאות בסופו של דבר.
<אורי שחם: ואז, הזכיר המנכ"ל, באנו ואמרנו, מערכת הבריאות מכוסה, מה עם האזרח.
<אורי שחם: אז האפליקציה שמאפשרת להכניס את התיק הרפואי שלך ומראש היא מגיעה היום בחמש שפות ושגם מי שמזמין אמבולנס רואה את האמבולנס שבדרך אליו.
<אלי בין: עשינו גט טקסי, כלומר בן אדם הזניק אמבולנס, הוא מיד מקבל הודעה, 'האמבולנס בדרך אליך, לחץ על הלינק, אתה יכול לראות את האמבולנס בדרך אליך'.
<אלי בין: אתה יכול לראות כמה זמן ייקח לו, שהוא לא הלך לשתות קפה, שהוא לא הלך לחברים, שיש פקקים, אין פקקים, תוך כמה זמן האמבולנס מגיע אליך.
<אורי שחם: אתם תראו את זה מה שנקרא בחי בעוד כמה דקות.
<אורי שחם: שני דברים על מצוינות ארגונית.
<אורי שחם: קיבלנו תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר אילן בשנת 2017.
<אורי שחם: אנחנו מאוד מאוד גאים בזה, באמת זה אות כבוד לכל המתנדבים והעובדים שלנו.
<אורי שחם: זכינו במקום הראשון בפרס האיכות והמצוינות הארגונית במגזר הציבורי.
<אורי שחם: פעם ראשונה שניגשנו, מקום ראשון מבין כל הזוכים במצוינות בקטגוריה הארגונית.
<אורי שחם: שני הפרויקטים העתידיים, אבל שקורים עכשיו.
<אורי שחם: דיברנו על בנק הדם החדש, הולך ונבנה בימים האלה ברמלה, 130 מיליון דולר.
<אורי שחם: אנחנו במגעים עם משרד הבריאות כי זה מה שנקרא - - -
עמיר פרץ: עד שזה ייבנה היא תפרוש.
<אלי בין: מה פתאום?
<אלי בין: היא איתי כל החיים.
<אלי בין: הוא דואג לך.
עמיר פרץ: אמרתי, שלא ייתנו לך לפרוש, למה זה נראה לי עד שייבנה - - -
<אלי בין: אתה יודע כמה שנים היא איתי שהיינו צריכים לבנות את זה?
<אלי בין: כבר לפני 13 שנה היינו צריכים לבנות את זה.
<אלון פרידמן: יש קבלן בשטח שכבר עושה - - - אנחנו הוצאנו מכרז לקבלן ראשי, כל הפעילות של בנק הדם - - -
עמיר פרץ: איפה זה יהיה?
<אלי בין: הפרויקט של תעבורה ברמלה, לידו.
<אלון פרידמן: כל הפעילות של בנק הדם תתבצע בתוך 5,000 מטר מתחת לאדמה, בצורה ממוגנת, גם בשגרה וגם בחירום, כך שהם לא יצטרכו לעבור בחירום למקום אחר.
<אורי שחם: אנחנו במגעים עם משרד האוצר, זה 130 מיליון דולר כולל מע"מ, רק שהתורמים לא רוצים לשלם מע"מ, אנחנו מדברים איתם, לחלק המע"מ זה נושא כואב.
<אורי שחם: כמו שאתם רואים, למרות שהמשרדים שלנו הם ביד אליהו והמוקד הארצי נמצא כאן אנחנו בונים את המטה הארצי של מגן דוד אדום, כל המשרדים, בית הספר הלאומי להכשרת פרמדיקים, שדיברנו עליהם, את כל הפעילות, כשבתחתית המבנה, אבל לא בתחתית החשיבות יהיה למעשה המוקד הארצי העתידי של מד"א שיכניס לתוכו את כל הטכנולוגיות, ינהל את רפואת החירום במדינת ישראל בשעת חירום ויאפשר לנו להמשיך ול - - -
<אלי בין: עושים את הסיכום ועושים סיור.
עמיר פרץ: אוקיי.
עמיר פרץ: בבקשה, אבי, תתחיל אתה.
עמיר פרץ: יש עוד מישהו שרוצה להוסיף דבר מה?
עמיר פרץ: שהוא חייב להוסיף לצורך הדיון כשאנחנו נמצאים כאן?
עמיר פרץ: אם לא, אנחנו נעשה סיכומים ואז נלך לסייר.
אבי דיכטר: קודם כל זה תמיד מרשים לבוא ולשמוע את מד"א.
אבי דיכטר: אני לא מכיר בארץ מודלים כאלה שיש להם כזו אחריות לאומית, מצד אחד, וכזה הייתי אומר חוסר מחויבות של המדינה מצד שני.
אבי דיכטר: זאת אומרת אם מחר אלי או לא יודע מחליטים לשנות כיוון הם לא חייבים דיווח לאף אחד בעצם.
אבי דיכטר: אם הוא לא עומד במכסה שנקבעה, אז זו לא בעיה שלו.
עמיר פרץ: אין לו מבקר מדינה אפילו.
<אלי בין: מבקר מדינה יש לי.
<אלי בין: זה יש לי, זה לא עוזבים אותי.
<אלי בין: מבקר יש לי, מבקרים יש לי, ביקורות יש לי ועיתונות יש לי.
<אלי בין: זה לא חסר.
אבי דיכטר: אבל אני אומר לעצמנו, קודם כל אנחנו צריכים לקחת את חוק מד"א, לעשות עליו בחינה, לראות מה יש בו ומה אין בו.
אבי דיכטר: חוסר המחויבות היא לא סבירה בתחום שהוא כל כך ייחודי, למעשה מד"א הוא מונופול ואני לא מכיר מונופול בארץ בתחום כל כך רגיש, כל כך קריטי, והוא מונופול בשגרה והוא לא פחות מזה מונופול בחירום.
<אלי בין: בשגרה הוא פחות מונופול.
אבי דיכטר: בשגרה הוא מונופול.
אבי דיכטר: אני לא מכיר גוף בארץ שיש לו אחריות מונופולית כמו למד"א.
<אלי בין: זה כן, אחריות מונופולית כן.
אבי דיכטר: לכן אני אומר, זה דבר שאנחנו נכנסנו אליו, בוודאי כשאנחנו עוסקים בוועדה למוכנות העורף בחירום, מן הראוי שנכיר את זה.
אבי דיכטר: אגב, חירום זה לאו דווקא חירום של לחימה, זה יכול להיות חירום של אירוע שהוא קשור לוועדת הפנים והוא הופך להיות חירום לכל דבר ועניין.
אבי דיכטר: הסוגיה של הקשר, מה שנקרא הרדיו הלאומי, במקרה יצא פה שגם עמיר פרץ היה שר ביטחון, גם אני הייתי שר לבטחון פנים והשר להגנת העורף, אנחנו חוטפים את הסיפור הזה מכל הכיוונים.
אבי דיכטר: לא יכולתם לקבל צמד יותר טוב מעמיר וממני לדיון כזה, והסיפור של קשר הוא באמת בלתי נתפס.
אבי דיכטר: כל כך הרבה שנים אחרי, אתה כבר 12 שנה אחרי או עשר שנים אחרי, אני שש שנים או חמש שנים מאז הגנת העורף ואני לא מצליח להבין איך הסיפור הזה של לדבר לא נפתר.
אבי דיכטר: אנחנו חייבים במגדל בבל שהוא לא סביר.
אבי דיכטר: יודעים לדבר במפקדות, אבל לא יודעים לדבר בשטח ובאירוע בשטח כל אחד יודע, אתם יודעים יותר טוב ממני, בסוף מה שמדבר זה אמבולנס אחד עם כבאית שנייה עם ניידת משטרה שלישית ופיקוד העורף רביעי.
אבי דיכטר: אני לא יודע אם זה באמת 130 מיליון שקל או סכום פחות, זה כמעט כמו מתמטיקה של חצי יחידה בבגרות.
אבי דיכטר: אם משטרת ישראל יודעת לדבר עם פיקוד העורף ולמד"א ניתנת ההחלטה, 'אנחנו מתחברים לאחד מהצדדים' אנחנו בתוך העסק.
אבי דיכטר: לא נראה לי סביר שב-2018 אנחנו עדיין לא מחוברים אחרי ש-12 שנה הסיפור הזה כבר מוגדר כבעיה.
אבי דיכטר: זה לא סביר שמהמוקד יצטרכו לדבר עם המוקד של המשטרה או של פיקוד העורף כדי להגיד לפלוני 'מעבר לגבעה נמצאת הכבאית' או 'מעבר לגבעה נמצא האמבולנס'.
אבי דיכטר: זה לא סביר, משהו פה תקוע.
אבי דיכטר: התחושה שלי שאין איזה מישהו שמסתכל מלמעלה, מהמסוק, רואה את הניידת, את הכבאית ואת האמבולנס ויודע להגיד, 'חבר'ה, אתם כולכם נמצאים באותו מקום, רק שאתם לא רואים אחד את השני ואתם לא מסוגלים לדבר'.
אבי דיכטר: עד שימצאו את הדרך לדבר, הרי בסוף יילכו לסלולר, 'שלח לי את מספר הטלפון', זה בדיוק הזמן שעושה את ההבדל בין להציל חיים או להזמין את זק"א.
אבי דיכטר: אני אומר, על עשר שנים לדבר במונחים של 13 מיליון שקל לשנה, זה משהו שלא נראה סביר.
אבי דיכטר: זה הבייסיק של הבייסיק.
אבי דיכטר: אני מוטרד מאוד מזה שהדבר הזה לא נגמר ואני גם לא מרגיש שיש אבא לסיפור הזה.
אבי דיכטר: אני לא מרגיש שצה"ל מרגיש אבהות על הנושא, אני לא מרגיש שהבט"פ או משטרת ישראל מרגישים אבהות על הנושא, או כב"ה מרגישים אבהות על הנושא, אבל אני גם לא מרגיש שמשרד הבריאות מרגיש אבהות על הנושא.
אבי דיכטר: זאת אומרת משהו פה, צריך לסגור את זה ואנחנו, כוועדה, צריכים בנושא הזה לראות מה הכי נכון, להוציא נייר מאוד מחייב, לראות איפה התקציב שניתן לזה ולסגור את הסיפור הזה פעם אחת ולתמיד.
אבי דיכטר: הנושא השלישי זה כל הלוויינים, ולא חשוב מה גודל הלוויין, הצלה כזו, הצלה אחרת, איחוד הצלה, שהוא לוויין מחוץ לאטמוספרה, בסוף אתה סוכם את כולם וזה הרבה מאוד כלים ואנשים.
אבי דיכטר: אני מודה שבסוגיה הזו - - - בתעופה, אני לוקח מעולם אחר, אבל מאוד רלוונטי לנושא, אבטחת תעופה, יש את אל על, יש את ישראייר, יש את ארקיע, אלה שלוש החברות הישראליות.
אבי דיכטר: איך נהייתה מדינה שהיא לוקחת את אל על כגוף הגדול ואומרת לו 'אתה מחזיק את האבטחה אצלך ואתה נותן שירותי אבטחה לטיסות ארקיע ולטיסות ישראייר', כי לא תתחיל עכשיו לפתוח תחנה בשביל טיסה אחת בשבוע של ישראייר, או טיסה אחת של ארקיע או שלוש טיסות בשבוע, כשאל על טסה פעמיים ביום לאותו שדה.
אבי דיכטר: אז הקב"ט נותן שירותים לזה ואחרי זה מתחשבנים.
אבי דיכטר: לא שזה קל, אבל אתה תמיד צריך לחפש את הגורם הגדול, המסיבי, שהמדינה החליטה, איך קראתם לזה?
אבי דיכטר: שירות ההצלה הלאומי.
אבי דיכטר: זה כמו באמ"ן, קובעים אותו כמעריך הלאומי, זה לא שהמוסד מסכים לזה וזה לא שהשב"כ מסכים לזה, אבל הוא הגדול, יש לו בכל אופן את המסה הגדולה מבין כלל הגופים.
אבי דיכטר: אותו הדבר פה.
אבי דיכטר: אני מרגיש שבסיפור הזה עוד לא סגרנו אצלנו במערכות שלנו את המחויבות, מי זה הגורם המוביל, מי זה הגורם הגדול, מי זה הגורם שבאמת אתה אומר אני צריך לחבר איתו, לאו דווקא אליו, אבל לחבר איתו את כל האחרים.
אבי דיכטר: זה הרבה מאוד אנשים.
אבי דיכטר: אני שמח שיש הרבה מתנדבים, רק מרבה מתנדבים אסור שירבה דאגה, מרבה מתנדבים צריך להרבות אפקטיביות.
<אורן בלושטיין: בהקשר הזה משרד הבריאות קבע לאחרונה, לפני חודשיים, ויצא חוזר וברור שזה מד"א וכולם צריכים להיות תחת מד"א.
אבי דיכטר: אני מאוד שמח שיש כיוון, אני מאוד שמח שיש כוונה, בסופו של דבר אנחנו בודקים ביצועים.
אבי דיכטר: אם בסופו של דבר יש פה אחת ויש איקס מקומות שצריך להגיע אליהם בהקדם סיוע רפואי, לחלץ, לטפל בפצוע, חולה, לא סביר שלאחד יגיעו ארבעה ולשני לא יגיע אף אחד.
אבי דיכטר: בתסריט שאתם תיארתם כאן הסיכוי מאוד סביר שזה מה שיקרה, שלאחד יגיע יותר ולשני לא יגיע אף אחד.
אבי דיכטר: זה כמו בפריימריז פעם.
אבי דיכטר: היה אפשר להתפקד לכמה מפלגות, בסופו של דבר אמרו 'לא, יהיה בנק אחד ששם - - -
עמיר פרץ: לא, פריימריז זה אחרת, אתה פוקד קשישה, אז היא גם רשומה עליך, כחלק מהגמלאים, היא גם אישה ואם היא במקרה עולה חדשה, אז כיסית שלושה.
אבי דיכטר: אז קבעו שיהיה בנק שמות אחד והחוק אוסר התפקדות לשתי מפלגות ונגמר הסיפור הזה.
אבי דיכטר: וזה נושא של פריימריז, בנושא של הצלת חיים זה עניין של חיים, כמו שכתוב אצלכם בשם.
אבי דיכטר: אלה דברים שאנחנו צריכים לראות שייסגרו.
אבי דיכטר: לא הכול הוא ממש בלב ליבה של ועדת חוץ וביטחון, אבל נדמה לי שכשאנחנו מסתכלים דרך החירום בעורף יש לנו את המנדט להתעסק עם זה ואם צריך נביא את הוועדה של אלי אלאלוף לעבוד איתנו ואת הוועדה של יואב קיש, אבל זה סיפור שצריך לסגור אותו אחת ולתמיד.
אבי דיכטר: זה לא סיפור יקר, לדעתי הוא סיפור יותר בעייתי של תובנות מאשר של תקציבים.
עמיר פרץ: אני, אל"ף, רוצה באמת לשבח ולהביע את הערכתי על פריצת הדרך ועל ההתקדמות שמד"א עשתה.
עמיר פרץ: אני חושב שיש פה קפיצת מדרגה שראויה לכל מערכה ולכל ציון בהשוואה לכל ארגון אחר.
עמיר פרץ: יש פה יתרון מאוד גדול כשמדובר פה בגוף עצמאי גם מבחינה סטטוטורית וגם מבחינת המעמד הבינלאומי, זה מנטרל הרבה מאוד גורמים שהיו מאוד שמחים להקים לכם פה איזה 17 ועדות שעל כל דבר קטן הייתם צריכים לבוא לבקש אישור, גם לקנות מארומה, הייתם צריכים לבוא לפקיד האוצר שיאשר לכם שמותר לכם להביא קפה.
עמיר פרץ: ולכן יש יתרון מאוד גדול בזה שמדובר פה בארגון עצמאי שהמעמד שלו הוא מעמד שאי אפשר בשום פנים ואופן לנסות לשבש אותו.
עמיר פרץ: בלי ספק זה מטיל עליכם אחריות וחובת הוכחה.
עמיר פרץ: אבל, כפי שאמר יושב ראש ועדת חוץ וביטחון, בסדר, חובת ההוכחה על זה שקיבלתם, בצדק ובדין, את המעמד הלאומי שלכם, אבל זו עוד לא חובת אחריות.
עמיר פרץ: מחר יהיה משבר פיננסי בכל העולם והתורמים ייעלמו ובן רגע כל המערכת הזאת, שמתפקדת ומתנהלת, תמצא את עצמה מול שוקת שבורה, פתאום הדברים ייראו אחרת לגמרי.
עמיר פרץ: אני מכיר את אלי בין, אני יודע שוודאי הוא שמר לעצמו כל מיני רזרבות, שרק הוא יודע עליהן, אבל עדיין זה לא יהיה מספיק כדי להתמודד עם משבר כלכלי, נניח נוסח 2008 או נוסח מיידוף ואחרים, כל החבר'ה האלה שפתאום - - - ראיתם מה קרה בהדסה, המשבר של התורמים חשף עד כמה הדסה בצרות, כי עד אז התורמים איכשהו כיסו ואיכשהו הצליחו לעבור עוד שנה ועוד שנה ועוד שנה.
עמיר פרץ: לכן מה שהביע כאן, אבי, אני חושב שזה הדבר הכי משמעותי, של ההגדרה איפה בכל זאת המדינה לוקחת אחריות על נושא שהוא מבחינת כל אזרח ברור שהמדינה מטפלת בו.
עמיר פרץ: אם נעשה משאל עכשיו ברחוב ותשאלו את האנשים אם מד"א שייכת למדינה ומופעלת על ידי המדינה ומתוקצבת על ידי המדינה, 99% יגידו לך שהם רואים במד"א גורם מרכזי, כחלק מהגופים הלאומיים של מדינת ישראל.
עמיר פרץ: לכן אנחנו צריכים באמת לחדד את השאלה זו, יושב פה היועץ המשפטי, שהעיר כמה הערות תוך כדי הדיון, לרבות ההערה של החובה ושל היכולת של צה"ל לשלב אתכם כחלק ממערך המילואים שלו, אבל יש פה שאלות נוספות, שאני מקווה שתיתן דעתך עליהן ותיתן לנו איזה שהן המלצות, כולל ההמלצה שלנו שתשבו ביחד לפתור את הבעיה של השח"מ ובעיות אחרות.
עמיר פרץ: אני לא ארחיב, כי הרחיב כאן חבר הכנסת דיכטר, מניסיונו הרב, ובלי ספק הממשק ביני ובינו יסייע בידינו לעבור הרבה מאוד התמודדויות וסוגיות שנראות מסובכות.
עמיר פרץ: אנחנו, יש לנו טבע כזה, לפשט את העניינים, לא לסבך אותם.
עמיר פרץ: יש כאלה שמומחים בלסבך הכול.
עמיר פרץ: לא הכול מסובך.
עמיר פרץ: לכן מבחינתי, מבחינת סדרי העדיפויות, אני חושב ששאלת המתנדבים היא השאלה שאנחנו צריכים לבחון אותה.
עמיר פרץ: השאלה הנוספת זה התיאום בין הארגונים, גם צריך לתת הנחיות, משרד הבריאות צריך להיות יותר קשוח, מה זה נקרא כל אחד נרשם והופ הוא מופיע על הפיירול ומתחילים להזעיק את ההוא, להזעיק את השני.
עמיר פרץ: צריך לקבוע איזה שהם קריטריונים איך מקבלים מעמד של ארגון כזה שנכנס לתוך מערך ההצלה הישראלי.
<אלי בין: תלוי כמה מתפקדים יש לך במפלגה.
עמיר פרץ: לא, אני לא חושב.
עמיר פרץ: אני חושב שבשאלות האלה - - -
<אלי בין: אדוני.
עמיר פרץ: בסדר, אנחנו לא נתחשב במספרים האלה, בסדר?
עמיר פרץ: אני לא מתחשב במספרים האלה.
עמיר פרץ: אני הבנתי שהעניין הוא שמנסים עכשיו לבנות לך מה שנקרא הכשר בד"צ חדש.
עמיר פרץ: זה היה החשש שלי, לא החשש שאתה מביע, על זה אפשר להתגבר.
עמיר פרץ: על החשש הזה אפשר להתגבר, אבל אם מחר ארגון הצלה ינסה לתאר את עצמו כארגון דתי, שיש לו אלמנטים אחרים ופתאום הוא יופיע ככזה שיש לו ערך מוסף - - - זה משבש לך את כל היכולת של התפקוד.
עמיר פרץ: אתה לא רוצה שמחר פתאום חרדית שנפצעת או שמזעיקה מישהו להורים שלה, אז היא מתחילה להגיד 'רגע, איפה ארגון הצלה, הם מקפידים יותר בעניינים כאלה ואחרים'.
עמיר פרץ: זה אחד הדברים שהייתי רוצה לבחון, שלא יכניסו לנו גם אלמנטים כאלה לתוך מערך של הצלת חיים.
עמיר פרץ: אני מקווה ששאלת פיקוח הנפש פותרת את כל הבעיות הדתיות למיניהן כי זה נותן לנו מה שנקרא מטריית על, שאנחנו יכולים דרכה באמת להתגבר על השאלות האחרות.
עמיר פרץ: שאלת הפרמדיקים, גם בשאלת ההיקפים וגם בשאלת הגיוס, גם בשאלת התיאום עם צה"ל.
עמיר פרץ: שאלת חפיפת המילואים, אדוני היושב ראש, זו שאלה שמתדפקת על פתחנו, גם מול המשטרה וודאי גם מול מד"א.
עמיר פרץ: אנחנו צריכים לבדוק את זה.
עמיר פרץ: אמבולנסים ממוגנים.
עמיר פרץ: אתם אומרים שהמערך הולך ומזדקן, אבל עוד הוא יוצא רובו משירות, אז זה בסדר, יודיעו לכם שתוחלת החיים בישראל לפני 20 הייתה 70, עכשיו היא 85, ייתנו לכם הארכה לתוחלת החיים של האמבולנסים, אבל בסוף הם ייתקעו בדרך, אז מה עשינו בכך?
עמיר פרץ: אנחנו יודעים איזה עומס אמבולנס ממוגן צריך לעבור.
עמיר פרץ: השאלה הנוספת זה בנק הדם.
עמיר פרץ: אני לא מקבל את מה שאמרתם כאן לגבי חוסר היכולת ליצור פתרונות ביניים עד שבנק הדם ייבנה.
עמיר פרץ: זה נראה לי, באמת, עם כל הכבוד, כל הוויכוח הזה, כן יש פלטות ברזל כאלה, לא פלטות ברזל כאלה, צריך להיות קצת רציניים.
עמיר פרץ: הרי בסוף כשירצו להיכנס ואם שם באבן הוא יסכים להכניס אותם, עם המהנדס או בלי המהנדס, מה, ישאירו את כל המכולות של הדם המוקפא בחוץ?
עמיר פרץ: ינסו למצוא לזה איזה שהוא מקום.
עמיר פרץ: לכן אני חושב שהדרישה המינימלית שלנו, שייתנו לנו פריסה של מה המיקומים האלטרנטיביים בתקופת הביניים, לפחות את העניין הזה נפתור.
עמיר פרץ: כשייבנה הבנק - - -
<אילת שנער: אני אעביר ל - - -
עמיר פרץ: כן.
עמיר פרץ: הדבר האחרון, כמובן כפי שגם הדגיש יושב ראש ועדת החוץ והביטחון זה הרדיו הלאומי.
עמיר פרץ: אני חושב שזה נושא שאנחנו חייבים לעסוק, להכריע אותו, לבחון כיצד יימצא המימון לכך.
עמיר פרץ: לדעתי זה נושא קריטי מאוד, כי זה קובע את לוח הזמנים שבו יש יכולת להגיע וקובע את התיאום וקובע את היכולת שלכם לפזר נכון את הממצאים שיש בידיכם.
עמיר פרץ: זה עניין שלדעתי צריך לעמוד בראש סדר העדיפויות שלנו, בדרישות מול הגורמים השונים, מול הממשלה.
עמיר פרץ: אז כפי שאמרתי, מבחינת סדר העדיפויות אני אתחיל הפוך, רדיו לאומי, אמבולנסים, בנק הדם, חפיפת המילואים, פרמדיקים, תיאום בין ארגונים ומתנדבים.
עמיר פרץ: אלה, לדעתי, הנושאים שאנחנו צריכים להיכנס אליהם ולנסות לתאם ולהציע פתרונות.
עמיר פרץ: בבקשה, אם המנכ"ל רוצה להוסיף עוד משהו.
<אלי בין: קודם כל תודה רבה על הכבוד הגדול שהענקתם לנו, על השעות ועל הרצינות של הישיבה הזו ועל היכולת שלכם באמת להבין בקלות את הדברים, לזהות את הבעיה ולנסות גם לסייע.
<אלי בין: אני רוצה להגיד לך, שני אדוני יושבי הראש - - -
עמיר פרץ: אני ועדת משנה, הוא היושב ראש.
<אלי בין: אז אני יודע שאתה תמיד עושה כבוד, גם אם אתה יושב ראש הוועדה, אתה תמיד מכבד את האחר, גם אם הוא לא יושב ראש ועדה, ולאבי דיכטר יש הרבה זכויות במדינת ישראל, בוודאי ובוודאי גם בתור פרלמנטר.
<אלי בין: אבל אני רוצה להגיד לכם שמגן דוד אדום הוא אחד מהארגונים הטובים ביותר במדינת ישראל שלא זוכה לתקציבים ואף פעם לא מתלונן, אבל מביא תוצאות ועומד באתגרים שהמדינה ניצבה בפניהם לאורך כל השנים.
<אלי בין: הוכחנו את זה בשנים האחרונות ובסקרים האחרונים, גם של פיקוד העורף וגם של הגורמים האחרים, מגן דוד אדום הוא אחד מהארגונים שזכה במקום אחד פחות מצה"ל.
<אלי בין: כלומר משטרת ישראל, כל הארגונים, היו במקומות אחרים, מגן דוד אדום היה בנקודה אחת פחות מצה"ל, גם בסקר שדרות, גם בסקר פיקוד העורף לאורך השנים, והוא זוכה לאהדה רבה, וגם בסקר שביעות רצון מאיכות השירות.
<אלי בין: אני מנצל את ההזדמנות הזאת, אדוני היושב ראש, לתת ראשון דווקא ליושב ראש ועדת חוץ וביטחון, כי אני יודע שאתה תמיד נותן את הכבוד לאחרים.
עמיר פרץ: ודאי.
<אלי בין: אנחנו כתבנו לך, אדוני היושב ראש, מנהיג הוא אחד שיודע את הדרך, הוא הולך בדרך ומראה את הדרך.
<אלי בין: לחבר הכנסת אבי דיכטר, יושב ראש ועדת חוץ וביטחון, בהוקרה ובהערכה עמוקה על עשייתך המרשימה ורבת השנים בשמירה על ביטחונה של מדינת ישראל, על תפיסתך האסטרטגית וראייתך ארוכת הטווח המבססות את החוסן הלאומי ועל תמיכתך בחיזוק מגן דוד אדום בפעילותו למען אזרחי מדינת ישראל, בשם כולנו.
<אלי בין: תודה רבה, אדוני.
אבי דיכטר: תודה רבה, אלי.
<אלי בין: ולך, אדוני יושב ראש ועדת המשנה, שיזמת את הישיבה כאן ובאמת אכפת לך ממגן דוד אדום, ולא בפעם הראשונה, אתה לא עושה הצגות.
עמיר פרץ: אצלו האמבולנס לא מצויד, אצלי מצויד.
<אלי בין: מצויד, שניכם מצוידים.
<אלי בין: כתבנו לך, אדוני היושב ראש, אם מעשיך נותנים השראה לחלום יותר, ללמוד יותר, לעשות יותר ולהפוך יותר הרי אתה מנהיג.
<אלי בין: לחבר הכנסת עמיר פרץ, יושב ראש ועדת המשנה לבחינת מוכנות העורף לחירום, בהוקרה ובהערכה עמוקה, על עשייתך הציבורית והביטחונית רבת השנים, על תפיסתך החברתית וראייתך ארוכת הטווח שהובילו להישגים מרשימים ושמירה על חיי אדם ועל תמיכתך המתמשכת, המתמשכת, לחיזוקו של מגן דוד אדום למען תושבי מדינת ישראל.
<אלי בין: בשם כולם.
עמיר פרץ: עכשיו אני אספר לכם.
עמיר פרץ: אני הייתי מה שנקרא בכנסת הראשונה שלי, רבין היה ראש הממשלה, בייגה הגיש תקציב, אני הגשתי הסתייגות, לתת מימון לשני אמבולנסים.
עמיר פרץ: זו הייתה הסתייגות שלי בתקציב.
עמיר פרץ: בייגה אמר, 'לא יקום ולא יהיה.
עמיר פרץ: אין הסתייגויות, אף הסתייגות לא תעבור'.
עמיר פרץ: אז היה סדר, כן?
עמיר פרץ: הלכתי לרבין, אמרתי לו 'יצחק, בלי שני אמבולנסים אני לא מצביע לתקציב'.
עמיר פרץ: בסוף יצחק רבין אמר לבייגה, 'בייגה, עשה לי טובה, תן לו את האמבולנסים שלו, תעזוב אותנו מזה' והם קיבלו שני אמבולנסים.
עמיר פרץ: אז שתדע.
אבי דיכטר: האמת היא שאני לפני 65 שנה התחלתי את הדרך עם מגן דוד אדום ברגל שמאל.
עמיר פרץ: מה, הוציאו אותך כפג?
אבי דיכטר: הייתי באשקלון, אמי הייתה בהיריון והייתה צריכה ללדת ובאשקלון היה אמבולנס אחד, וידרה היה נהג מתנדב, והאמבולנס היה מקולקל, לא היה ממוגן, אבל היה מקולקל.
אבי דיכטר: ואז הלכו לחפש את המונית, הייתה גם רק מונית אחת, אבל היא הייתה בנסיעה, אז נאלצתי לצאת החוצה בבית.
אבי דיכטר: אז אני נולדתי בבית באשקלון, זו הייתה ההתחלה שלי עם מגן דוד אדום, אבל מאז זה השתפר.
<אלי בין: תודה רבה, אנחנו יוצאים לסיור במוקד הארצי ובתצוגת אמצעים קטנה.
אבי דיכטר: על סדר היום הצעת חוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים (תיקון מס' 8) (פעולות אבטחה ימית), התשע"ז-2017.
אבי דיכטר: האמת היא שהדיון הזה לקח הרבה מאוד התייחסות וכל הזמן תהיתי אם יש דברים שאני לא מבין או לא מכיר כי זה נראה לי דיון – בשלב מסוים, לאור המכתבים, תכתובת, הערות, טלפונים, בקשות דחופות לשיחות – שחשבתי שאנחנו משתלטים על האוקיינוס האטלנטי או משהו בנוסח הזה.
אבי דיכטר: אבל כנראה שבאמת הדיון הוא מספיק מעניין.
<ארז רג'ואן: יועץ משפטי לחיל הים בפרקליטות הצבאית.
<ארז רג'ואן: אנחנו נמצאים כאן בתיקון לחוק להסדרת הביטחון שנועד להגן על מצב קיים בפועל שמבוסס על החלטות ממשלה משנת 2003 ומשנת 2013.
<ארז רג'ואן: החלטת הממשלה הראשונה היא החלטה ב-5 שמתייחסת להתמודדות עם טרור על, ובעצם קובעת שאבטחת הנמלים תיעשה על ידי הגופים הפועלים בנמל בהנחיה של חיל הים.
<ארז רג'ואן: מדובר על סעיף ב(4) להחלטה ב-5.
<ארז רג'ואן: החלטה נוספת שאנחנו מתבססים עליה היא החלטה ב-53 שעניינה המים הכלכליים שבעצם נותנת את אותו תפקיד לחיל הים ולצה"ל בהקשר של אבטחת מתקני הקידוח בים התיכון באזור המים הכלכליים של מדינת ישראל.
<ארז רג'ואן: אנחנו מבקשים לתקן תיקון לחוק, להפוך את חיל הים לגורם מנחה לא רק באמצעות החלטות ממשלה אלא באמצעות חקיקה קיימת, מצטרפים למנגנון קיים שבעצם מסדיר את המעמד של שירות הביטחון הכללי ושל משטרת ישראל באמצעות הוראת שעה גם בהקשרים של סייבר כאשר הסמכות של צה"ל תהיה מכוח חוק רק במקרה אבטחה ימית.
<ארז רג'ואן: כלומר, הפרדה מוחלטת בין מה שנעשה היום שלא כדין בסמכויות של גופים אחרים קיימים ורק למעשה מעגנים בחקיקה ראשית את הסמכות של צה"ל.
אבי דיכטר: בעצם עד היום אין גוף צה"לי שהוא מנחה בתחום הגופים הציבוריים.
<ארז רג'ואן: לא מכוח החוק.
<ארז רג'ואן: מכוח החלטות ממשלה.
אבי דיכטר: סתם, לא רק מתוך סקרנות, אבל איך זה קרה שעד היום, 70 שנים כבר, אין לנו שום גורם צבאי – חיל הים או חיל אחר – שמנחה מקצועית ואנחנו כאן פעם ראשונה דורשים את זה מכוח חוק?
<גבריאלה פיסמן: זאת לא תופעה שלא הייתה קיימת באופן מוחלט.
<גבריאלה פיסמן: היא כן עולה בכל מיני הקשרים אחרים וגם אותם אנחנו מסדירים בחקיקה.
<גבריאלה פיסמן: תוכל להתייחס לזה גם נציגת משרד התחבורה.
<גבריאלה פיסמן: זה נכון שזה התחדד כאן.
<גבריאלה פיסמן: באופן עקרוני אנחנו מדברים על סמכות הנחיה ולא על סמכות חובה.
<גבריאלה פיסמן: החובה של גופים פרטיים להיענות לדרישות שהן דרישות של גופים צבאיים או משטרתיים היא באמת עניין לא פשוט.
<גבריאלה פיסמן: אנחנו משתדלים לא להגיע לזה בחקיקה.
<גבריאלה פיסמן: כאן באמת מכוח החלטת ממשלה, זו הדרך היחידה הראויה, הנכונה שמצאנו לנכון.
אבי דיכטר: אם את יכולה לקחת אותנו לרציונל.
אבי דיכטר: בכל אופן, 70 שנים נתנו הנחיה למשטרת ישראל, נתנו סמכות הנחיה מכוח חוק לשב"כ ואף פעם לא נתנו לגורם צבאי.
אבי דיכטר: זה לא נראה לי משהו שהוא אקראי.
אבי דיכטר: יש איזשהו רציונל משפטי מאחורי זה?
עמר בר-לב: אולי רק להרחיב את השאלה.
עמר בר-לב: שוב, פיגועים בתוך מדינת ישראל.
עמר בר-לב: צה"ל לוקח על עצמו אחריות לטפל בהם.
עמר בר-לב: זה מתוקף חוק?
עמר בר-לב: אם זה מתוקף חוק, אז מה, כאן זה מים, אז זה לא כלול?
עמר בר-לב: ואם זה לא מתוקף חוק, אז למה צריך את החוק?
<גבריאלה פיסמן: יש מקרים שבעצם נעשית מעין סוג של הנחיה וולנטרית.
<גבריאלה פיסמן: ההנחיה הוולנטרית הזאת נעשית גם על ידי משטרת ישראל.
<גבריאלה פיסמן: יש גופים שמקבלים על עצמם גם הנחיה וולנטרית של שב"כ.
<גבריאלה פיסמן: זה קיים הדבר הזה ובכל זאת החוק להסדרת הביטחון נועד להסדיר את המקרים שהם באמת מורכבים בהם קיים הצורך בהנחיה של אותם גופים.
עמר בר-לב: יכול להיות שהסיבה כי את עלויות האבטחה הימית על מתקני הגז נכון להשית על החברות מפיקות הגז ולכן צריך את החוק הזה?
<גבריאלה פיסמן: החוק הזה בין היתר גם נותן מענה למקרים של חובה לענות לאותן הנחיות והשגה על דרישות כאלה ואחרות של הגופים.
עמר בר-לב: את זה אני יכול להבין.
<גבריאלה פיסמן: שוב, בלי המסגרת של החוק, בעצם המשמעות היא שכל ההנחיה היא עניין וולנטרי של הכרה באינטרס הביטחוני של מדינת ישראל.
אבי דיכטר: לא ממש קיבלנו תשובה ברורה כי הנחיה וולנטרית היא לא מעניינה של הוועדה הזו כמובן.
אבי דיכטר: לפני 20 שנים, מתי עלה החוק של תפיסת הביטחון בגופים?
<קריאה: בשנות ה-80.
אבי דיכטר: לפני 20 שנים.
עמר בר-לב: מה היה לפני 20 שנים?
<עידו בן יצחק: החוק להסדרת הביטחון לגופים הציבוריים.
אבי דיכטר: אז קבעו מי מנחה.
אבי דיכטר: משטרת ישראל מנחה, שב"כ מנחה, אחרי כן נכנסה, לאחרונה, רשות הסייבר כגורם מנחה שמחליף את שב"כ בפרמטרים מסוימים אבל אף פעם ב-20 השנים או ב-70 שנים, לא היה גורם צבאי שהוא גורם מנחה על פי חוק.
<גבריאלה פיסמן: אני רוצה עוד היבט אחד ברשותך.
<גבריאלה פיסמן: חשוב לזכור שהחוק להסדרת הביטחון נוצר מתוך איזושהי מגמה של הפרטה של כל מיני מוסדות שהיו בידי המדינה.
<גבריאלה פיסמן: בתוך הוואקום הזה באמת קם הצורך להנחות את אותם גופים שהם בעצם גופים פרטיים אבל מגנים על אינטרס שהוא אינטרס ביטחוני, ציבורי, מדינתי, לאומי.
<גבריאלה פיסמן: חלק גדול מהגופים כאן הם גופים שהיו בבעלות מדינתית לפני כן ולכן כל השאלות האלה היו הרבה פחות קיימות.
אבי דיכטר: גם לפני 20 שנים היו חברות תעופה ששב"כ היה מנחה שלהן.
<גבריאלה פיסמן: נכון, אבל למשל ההפרטה של הנמלים היא עניין של השנים האחרונות.
<גבריאלה פיסמן: יש כאן הרבה מאוד גופים פרטיים שבעבר היו בבעלות מדינתית והשאלה הזו התחדדה במהלך העשורים האחרונים.
<יעלה סרלין בכר: הייעוץ המשפטי, משרד הביטחון.
<יעלה סרלין בכר: שלום.
<יעלה סרלין בכר: השאלה שלך היא במקום.
<יעלה סרלין בכר: הרציונל הוא שהגורם הצבאי תמיד בביטחון פנים, במשטרת ישראל, מצאו לו איזושהי מקבילה אזרחית שתוכל להנחות את הציבור האזרחי והחלטת הממשלה ב-53 במיוחד אבל גם האחרות נובעות מהפן הטכני המקצועי.