GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<לילך וגנר: בין היתר הבעייתיות של עבירת ההמרדה הובילה לחקיקה של סעיפי ההסתה לגזענות ולאלימות בסעיפים 144 א' עד ה' לחוק העונשין.
<ג'ונתן אלחורי: ברשותך, חבר הכנסת, אם אפשר להוסיף עוד משפט אחד בנושא הזה, משפט שגם כאן דנו בו בעצם במערכת החינוך הערבית.
<ג'ונתן אלחורי: אני לא חושב שיש איזה שהוא פיקוח על מערכת החינוך הערבית מבחינת העמותות שנכנסות לשם, האנשים שנכנסים לשם ומדברים יחד עם התלמידים שנמצאים בבתי הספר ומעודדים אותם לא להתגייס בכלל – לא לשירות הלאומי ולא לשירות הצבאי.
אמיר אוחנה: זה היה צריך להיות במישור המנהלי ולא הפלילי דווקא.
<ג'ונתן אלחורי: בנוסף, אני חושב שעל מערכת החינוך לפעול כדי להחיל איזו שהיא תקנה שנמצאת אצלה ולהכניס את צה"ל ואת המינהל של השירות הלאומי לתוך בתי הספר, על מנת לאפשר לתלמידים את כל המידע הזה ולא כאשר הם מגיעים לגיל 17 או 18 ופתאום הם נחשפים לדבר הזה.
אמיר אוחנה: עינב, או מישהו אחר מנציגי משרד החינוך יכול להתייחס לזה?
אמיר אוחנה: במגזר הדרוזי אני חושב שהתמונה ברורה.
אמיר אוחנה: במגזר הערבי.
<עינב שוורץ: אני חושבת שהתשובה לגבי המגזר הערבי, צריכים יהיו לתת הממונים על המגזר הערבי.
<עינב שוורץ: זאת אומרת יש בעלי תפקידים במשרד, שאמונים על החינוך הפורמאלי בתוך המגזר הערבי ואני חושבת שהם הרפרנטים הנכונים לתת את התשובות על העניין הזה.
<עינב שוורץ: יחד עם זאת, אני כן יכולה להגיד שהשנה אנחנו קיבלנו אלינו את החברה הערבית בתחום החינוך הבלתי פורמאלי במינהל חברה ונוער ואנחנו באמת עושים מאמצים מאד גדולים שתהיה הרבה פעילות פלנאי לחברה בחברה הערבית ואני חושבת שזה עוד משהו שיכול לתת איזה שהוא פתרון, שהוא פתרון טוב לאיזו שהיא התערבות יותר חיובית בתוך החברה הישראלית.
<עינב שוורץ: - - - גדולים מאד.
<אלון שוורץ: אם אפשר התייחסות, לדעתי אחד הדברים הזכיר את זה.
<אלון שוורץ: אני אלון שוורץ, גם מארגון אם תרצו.
<אלון שוורץ: השנה, בדצמבר 2016 יצא, כמו שהזכירו, חוזר מנכ"ל, אם כבר מדברים בנושאים מנהליים, שאחד מהדגשים שלו השנה היה באמת הדגש שלא תותר כניסה של דוברים או של גוף שיש בפעילותו לערער על עצם הלגיטימיות של גופים ממלכתיים.
אמיר אוחנה: מכיר את זה ומנהלי בתי הספר, כולל במגזר היהודי לא מצייתים לדבר הזה.
<אלון שוורץ: אנחנו מדברים בין אם זה חוק ובין - - -
אמיר אוחנה: ולכן יש על השולחן הצעת חוק שתאסור זאת לא בחוזר מנכ"ל, אלא בחוק מסודר ואני מקווה שהוא גם יגיע לקריאה השלישית.
אמיר אוחנה: מר אליאס זרינה ולאחר מכן נזיאה עבדאללה.
<אליאס זריה: בוקר טוב, אני אליאס.
<אליאס זריה: בוקר טוב יושב הראש, כל הנכבדים.
אמיר אוחנה: בוקר אור.
<אליאס זריה: המצב בירושלים, במזרח ירושלים, במיוחד ברובע הנוצרי וכל הנוצרים שגרים במזרח העיר, נגדיר את זה.
<אליאס זריה: זה יותר קשה, התהליך הזה, מאשר מה שיש בצפון.
<אליאס זריה: הנוצרים שחיים בצפון חיים את תהליך הגיוס באופן יומי וזה יותר שגרתי.
<אליאס זריה: בירושלים, במיוחד במזרח העיר, זה תהליך שהוא יותר קשה.
<אליאס זריה: העמותה של בלדנא וכל העמותות האלה, באמת הן פוגעות בכל התהליך שאנחנו כבר כמה שנים טובות בונים על זה ויש לנו אחוז מאד גבוה מהמתגייסים לצה"ל, במיוחד מהעדה הנוצרית.
<אליאס זריה: אני אמנם לא שרתי בצה"ל.
<אליאס זריה: זה החלום שלי, אני לא הצלחתי להגשים את זה, כי אני יליד 1984 והייתי בתקופה ממש שלא הייתה-.
<אליאס זריה: אז מה שאני מבקש באמת, שתהיה לנו איזו שהיא תמיכה, במיוחד תמיכה ממשלתית, או תמיכה מכל ארגון שהוא, שיכול לסייע לנו לפעול ולגייס את כל הנוצרים, במיוחד במזרח העיר.
אמיר אוחנה: מר נזיאה עבדאללה, בבקשה.
<נזיה עבדאללה: בוקר טוב.
<נזיה עבדאללה: תודה רבה חבר הכנסת אוחנה, על ההזמנה.
<נזיה עבדאללה: תודה לחבר הכנסת אכרם חסון, תודה לכל החברים הנמצאים.
<נזיה עבדאללה: אני גם כן נדהמתי לשמוע את החבר היקר מר ריאן סאלח מדליה והנתונים האלה ממש מוזרים לי מאד וטוב שאתה מאיר את עינינו.
<נזיה עבדאללה: אני שמח להגיד שבקיסרא אין לנו את זה.
<נזיה עבדאללה: לפי דעתי אוזלת ידה של ממשלת ישראל ושל מערכת המשפט לאכוף את החוק על המסיתים, העבריינים האלה, האנשים חסרי המצפון, החל מחברי הכנסת, המנוולים האלה, שמסיתים לרצח.
<נזיה עבדאללה: זה עבר את הגבול של זכות הדיבור או חופש הדיבור.
<נזיה עבדאללה: להיפך, זה כבר עבר כל גבול.
<נזיה עבדאללה: הימים האחרונים הוכיחו שאין מנהיגות במגזר הערבי, אלא יש סחר מכר.
<נזיה עבדאללה: אנשים שמחפשים רק רצח ודם, רוקדים על הדם ואחרי האירוע הזה אין לנו קשר עם המגזר.
<נזיה עבדאללה: לצערי המגזר טוב, אבל המנהיגים מתועבים.
<נזיה עבדאללה: אנחנו לא צריכים מטיפי מוסר מאף אחד.
<נזיה עבדאללה: אנחנו משרתים, שרתנו ונמשיך לשרת בגאווה.
<נזיה עבדאללה: הבן שלי סיים י"ב עכשיו, הוא לא מתגייס עכשיו, הוא הולך למכינה קדם צבאית.
<נזיה עבדאללה: סימן שהשירות הצבאי הוא בליבנו.
<נזיה עבדאללה: אנחנו לא עושים טובה ואף אחד לא עושה לנו טובה.
<נזיה עבדאללה: זה הבית שלי.
<נזיה עבדאללה: אנחנו מגנים על הבית.
<נזיה עבדאללה: אבל גם כן התעלמות המערכת וזה מה שרציתי להגיד לחבר הכנסת שטרן, שיצא, התעלמות המערכת וחוסר האכפתיות או חוסר מציאת פתרונות לחייל המשוחרר או לחייל שרואה את עצמו מסיים אחרי שלוש שנים או אחרי ארבע או חמש, או אחרי עשר, שבא הביתה ואין לו איפה לגור, אין לו בניין, אין לו כלום.
<נזיה עבדאללה: ולעומת זה הבחור מהתנועה הזאת, שקוראת לא לשרת, כבר למד בינתיים והוא יש לו תואר או שניים והוא בתפקיד ממלכתי בכיר במשרדי הממשלה.
<נזיה עבדאללה: ואנחנו באים למשרדים ומתייחסים אלינו כאל מחבלים.
<נזיה עבדאללה: אז הדבר הזה גרוע מאד.
<נזיה עבדאללה: המדיניות צריכה להיות ברורה.
<נזיה עבדאללה: צריך לתת לאדם על פי הנאמנות שלו והנתינה שלו.
<נזיה עבדאללה: לא יעלה על הדעת שאתה תסיט, אתה תמריד ואתה תלמד על חשבון המדינה ותקבל כסף מהמדינה ותבוא להיות בתפקידים בכירים ותפגע בחיילים.
<נזיה עבדאללה: לא משנה אם זה דרוזי, יהודי, הרבה חווים את זה.
<נזיה עבדאללה: אז יש בעיה רצינית.
<נזיה עבדאללה: הגיע הזמן שתפקחו את העיניים.
<נזיה עבדאללה: חבל, לפני שזה יהיה מאוחר ואסור להזניח.
<נזיה עבדאללה: גם אם לא היו משרתים, אסור להזניח אותם, אז על אחת כמה וכמה אנשים שמשרתים ובאים ומוצאים עצמם לא יהודים ולא שייכים למגזר הערבים.
<נזיה עבדאללה: אין עבודה.
<נזיה עבדאללה: אין תפקידים, אין קידום ואין אפילו בית.
<נזיה עבדאללה: ועוד מה שאמר חברי, אפילו מה שאמר אסעד אסעד, בא אדם והתנחל, זה אלפי האנשים ובאו והתנחלו על אדמות מדינה.
<נזיה עבדאללה: אין לי בעיה.
<נזיה עבדאללה: הבעיה שלי עם הממסד.
<נזיה עבדאללה: הבעיה שלי היא שגם באדמה הפרטית שלי, שאני בא לבנות, עושים ממנו עבריין, בזמן שאני לא עבריין.
<נזיה עבדאללה: העבריין האמיתי זה ממשלות ישראל והוועדות והפקידים הבכירים, שלוקחים את החוק לידיים שלהם, מעקבים את תכניות המתאר עשרות שנים, מזלזלים באינטליגנציה ופוגעים באנשים.
<נזיה עבדאללה: האם רוצים שאנשים יעזבו את המדינה?
<נזיה עבדאללה: אין סיכוי שנעזוב את המדינה.
<נזיה עבדאללה: אנחנו הקמנו את המדינה.
<נזיה עבדאללה: הקשר עם העם היהודי לא נולד אתמול ולא בשנת 1956 ולא בשנת 1948 ולא לפני 100 שנה.
<נזיה עבדאללה: אפילו באירועי תרפ"ט, הקשר בין אלפי שנים היה וימשיך להיות.
<נזיה עבדאללה: אנחנו פה.
<נזיה עבדאללה: מי שירצה ומי שלא ירצה, יש לו בעיה.
<נזיה עבדאללה: אנחנו קיימים.
<נזיה עבדאללה: הקשר עם העם היהודי ועם המדינה הוא בלתי ניתן לערעור.
<נזיה עבדאללה: אף אחד לא יערער אותו.
<נזיה עבדאללה: אף אחד לא יזיז.
<נזיה עבדאללה: אחוז הגיוסים תמיד יהיה גבוה.
<נזיה עבדאללה: אנחנו רוצים רק את העזרה, גם להסתכל בעין יפה ולהסתכל על האדם הטוב, לתת לו את זה ולאדם שפוגע, האדם המסית, האדם שמשתמש כאילו שיש לו במירכאות הגנה מפני החוק, אין, אף אחד לא חסין.
<נזיה עבדאללה: ראשי ממשלה נכנסו פה לבית סוהר על בעיות הרבה יותר זולות או אפילו פחות מסוכנות.
<נזיה עבדאללה: אז על המרדה ועל הסתה לרצח, פה אוזלת ידם של הממשלה ושל היועץ המשפטי לממשלה ומשרד המשפטים.
<נזיה עבדאללה: תיקחו את העניין לידיים.
<נזיה עבדאללה: זה לא יעלה על הדעת.
<נזיה עבדאללה: במדינה אחרת אנשים כאלה היו מעלים לגרדום.
<נזיה עבדאללה: אז תיקחו את הדברים לידיים.
<נזיה עבדאללה: תודה.
אמיר אוחנה: יש לנו נציג של המשמר הציוני דמוקרטי, באשיר אשכר נמצא פה?
אמיר אוחנה: כרמלין פה?
<כרמלין קלאקש: כן.
אמיר אוחנה: שלום.
<כרמלין קלאקש: שלום לך, תודה לך על הדיון.
<כרמלין קלאקש: אני רוצה להצטרף למה שאמר גם יהונתן בקשר להסתה ובקשר למניעה.
<כרמלין קלאקש: אני רואה הרבה במגזר שלנו, המגזר הנוצרי, שראשי הרשויות הם אלה שמונעים.
<כרמלין קלאקש: למשל אצלנו בכפר, ראש המועצה שלנו מנע מהבנות המשרתות בשירות לאומי לשרת בבית ספר שקיים בכפר.
<קריאה: מאיפה את?
<כרמלין קלאקש: פסוטה.
<כרמלין קלאקש: אני במקור לבנונית.
<כרמלין קלאקש: אני גאה במדינה והילדים שלי גם שרתו והבן שלי גם לומד עכשיו במסלול העתודאי.
<קריאה: אוקיי.
<קריאה: בהצלחה.
<כרמלין קלאקש: תודה.
<כרמלין קלאקש: אז באמת צריך לפעול נגד זה ולאפשר לאנשים שרוצים לתת ולשרת ולהתגייס ולתת למדינה, לאפשר להם בלי שום בעיות ובלי שום מניעה.
<כרמלין קלאקש: אז גם היא דיברה על זה, שאי אפשר למנוע אבל ראש מועצה לא אומר בואו אל תלכו לחו"ל.
<כרמלין קלאקש: יש ראש מועצה שמונע.
<כרמלין קלאקש: מונע, אנשים שרוצים לשרת, להיכנס ולשרת בבית ספר שקיים בכפר.
<כרמלין קלאקש: למה?
<כרמלין קלאקש: בגלל שזה יהיה שייך למועצה ולא שייך למשרד החינוך.
אמיר אוחנה: תודה כרמלין.
אמיר אוחנה: אדם נמצא?
אמיר אוחנה: אישי פרידמן?
אמיר אוחנה: אלמוג קשתי?
אמיר אוחנה: בבקשה, אתה רוצה להוסיף?
אמיר אוחנה: רק אם אתה רוצה, לא חייב.
אמיר אוחנה: אודליה?
אמיר אוחנה: ליזי, הגיע תורך, את רוצה להוסיף?
אמיר אוחנה: ליזי המאירי, בבקשה.
<ליזי המאירי: כתוספת לדברי האדון שיושב לצידי ואני לא זוכרת את - - -
אמיר אוחנה: נזיה.
<ליזי המאירי: נזיה, אני שמעתי את הדברים שלו ואני באמת התביישתי.
<ליזי המאירי: אני נמצאת באוניברסיטה ואני רואה את כל הסטודנטים הערבים, המוסלמים עם דגלי אש"ף מקבלים מלגות, חוגגים והכל בסדר ואני אומרת רגע, הדרוזים הם פחות אינטליגנטים?
<ליזי המאירי: למה אני לא נתקלת בסטודנטים דרוזים?
<ליזי המאירי: איפה המלגות והקידום לאוכלוסייה הדרוזית?
<ליזי המאירי: מלגות, חיילים קרביים, הם כולם קרביים.
<ליזי המאירי: אני חושבת שהם ראויים למלגה.
<ליזי המאירי: החייל הדרוזי צריך לקבל לימודים חינם וגם חייל יהודי, אבל אני ממש מרגישה שאנחנו מתנהגים לאוכלוסייה הדרוזית בכפיות טובה.
<ליזי המאירי: אני מתביישת.
<ליזי המאירי: זה מה שאני יכולה להגיד בכנות.
אמיר אוחנה: תודה לך ליזי.
<ליזי המאירי: בבקשה.
אמיר אוחנה: ישי כהן?
אמיר אוחנה: רחל שני?
אמיר אוחנה: דוד קשני?
אמיר אוחנה: יש מישהו שרוצה להוסיף משהו ולא אמר?
<וג'די סרחאן: אני רציתי להוסיף משפט אחד, מכיוון שחלק מהדיון נסב סביב דלית אל כרמל, רק לציין שלפני שנה וחצי מועצת דלית אל כרמל קיבלה פרס ראש אכ"א מתוך שבעה ראשי רשויות שעשו את הקפיצה הכי גדולה באחוז הגיוס לצה"ל.
<וג'די סרחאן: אז זו פעם אחת.
<וג'די סרחאן: פעם שנייה עדיין אני אומר לא לזלזל בפעילות של הארגון, גם במגזר הדרוזי, שיש לו השפעה הרבה יותר חזקה גם על מגזרים אחרים.
<איה חיראדין: אני רק רוצה להוסיף בבקשה משפט קצר.
<איה חיראדין: בנוסף למה שנאמר ואחרי ששמעתי את ריאן, שבאמת אני מאד גאה בך, אנחנו צריכים לחשוב כמערכת חינוך, כמו שאתם שמעתם ובטוחים עכשיו שהפעילות הזאת לא מתקיימת בתוך מערכת החינוך, אבל לנו יש את החובה עכשיו לחשוב איך באמת לעשות ואת מי לגייס ואיך להגיש לדברים האלה, גם אחרי צהריים וגם אחרי שתלמידים מסיימים י"ב.
<איה חיראדין: אז יש לנו עוד מה לעשות וזו באמת הזדמנות להגיד לכם תודה על זה שהארתם את עינינו ועל זה שהפעילות שלכם מבורכת, של עמותת אם תרצו.
<איה חיראדין: באמת תודה רבה לכם.
אמיר אוחנה: כן, עוד משפט, בבקשה.
<מועדי מנצור: משפט אחד.
<מועדי מנצור: בעניין השירות הלאומי, הכל התחיל עם השירות הלאומי של בנות ובני דודינו הנוצרים והמוסלמים, שכן רוצים ליטול חלק במדינה הזאת ואין פה נציג ממשרד ראש הממשלה בנושא של השירות הלאומי, אבל מי שגם עוקב אחרי התגובות של בני המיעוטים, המוסלמים והנוצרים מהכפרים הערביים, רואה הרבה ביקורת על העמותה הזו – מי אתם שתקבעו, דווקא אנחנו רוצים ללכת לכיוון השירות הלאומי.
<מועדי מנצור: יש מגמה בתוך הציבור הערבי שכן יש מוטיב שרוצה לשלב ידיים וכן ליטול חלק בחיים המשותפים בתוך המדינה הזו, ואת הצד הזה גם צריך לחזק.
אמיר אוחנה: משפט אחרון ואנחנו נעבור לסיכום.
<ריאן סאלח: רק חשוב לי להוסיף שעצם המפגש שלנו פה הוא מאד חשוב מהסיבה שכולנו בני אותה עדה.
<ריאן סאלח: אני פונה לאנשי החינוך ולכל הנוכחים המכובדים פה מהעדה שלי.
<ריאן סאלח: אנחנו בני אותה עדה, גם בני אותו יישוב והמטרה פה לא הייתה לבוא ולסמן איזה שהוא בית ספר ולהכתים את שמו.
<ריאן סאלח: להיפך, המטרה הייתה להביא אתכם כמנהלים, כאנשים שמחזיקים בתפקידי מפתח מהותיים שמשפיעים על נוכחותם של ארגונים כאלה, גם בתוך המרחב הציבורי של היישוב בכללותו ואנחנו באותו צד.
<ריאן סאלח: זה מה שחשוב להבין, ושיתוף פעולה הוא תמיד נדרש במצבים כאלה.
<מועדי מנצור: יישר כוח.
אמיר אוחנה: אנחנו מסכמים.
אמיר אוחנה: הוועדה מבקשת בשם כל אזרחי ישראל לחזק, לבסס ולהכיר בברית החיים בין חלקי האוכלוסייה השונים במדינת ישראל כולם, המהווה אחת מאבני היסוד של ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.
אמיר אוחנה: שמענו בדאגה על המאמצים של תנועות אנטי ציוניות, הפעולות נגד גיוס לצה"ל ולשירות לאומי לפעול בקרב האוכלוסייה הדרוזית.
אמיר אוחנה: אנחנו מכירים בכך שהמאמצים האלה קיימים וקוראים למערכת החינוך – והפנייה הזאת תועבר לשר החינוך – למנוע כניסתם למסגרות החינוכיות.
אמיר אוחנה: חופש ביטוי יש, אבל במסגרות החינוכיות אנחנו נשמור על הערכים של מדינת ישראל.
אמיר אוחנה: אני קורא למערכת החינוך לעקוב אחר תנועת בלדנא ואורפוד ותנועות הקוראות שלא לשרת ולתרום למדינת ישראל כאמור.
אמיר אוחנה: לבסוף, ועדת החוץ והביטחון כולה תמשיך לפעול כדי להגן על מי שמגן עלינו, ואלה כל אנשי כוחות הביטחון, בלי הבדל של דת, גזע, מין, נטייה מינית, מגזר וכו', ובפרט בסוגיית החיילים המשוחררים שעלתה כאן באופן מובהק וברור.
אמיר אוחנה: בוקר טוב.
אמיר אוחנה: אנחנו בדיון פתוח בנושא תופעה בצה"ל, סחר בשמירות, בעקבות בקשה לדיון מהר שהגישו חברות הכנסת קארין אלהרר ואיילת נחמיאס ורבין שמיד גם יישאו דברים.
אמיר אוחנה: מכירת שמירה בצה"ל היא מכירת חיסול של ערכי צה"ל, לא פחות משבירת שמירה.
אמיר אוחנה: אנחנו לא נאפשר את התופעה כי אם נאפשר אותה, היא תעבור למכירת ציוד, תפקידים ומשימות ומי יודע מה עוד.
אמיר אוחנה: אין רחוק מרוח צה"ל הדבר הזה.
אמיר אוחנה: שמירה היא ערך, גם שוויון בין חיילים היא ערך.
אמיר אוחנה: אני מודה שהתופעה לא חדשה לי לפחות, ואני מניח שגם מפקד מצ"ח, גם אני, אולי גם חלק מהחברים הנוספים מכירים אותה מזמנם אבל אנחנו כן נרצה לשמוע איך צה"ל מטפל בתופעה, האם הוא רואה בה עבירה פלילית, ואם כן – כמה כתבי אישום הוגשו ומה הייתה הענישה.
אמיר אוחנה: לפני שנעבור לצה"ל, נשמע את חברות הכנסת המציעות.
אמיר אוחנה: חברת הכנסת נחמיאס ורבין, בבקשה.
איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה לומר שזה אחד הדיונים הכי קשים שאני ביקשתי בכנסת ואני גם אומר לכם למה.
איילת נחמיאס ורבין: אתה תיארת את זה כשבירת ערכי צה"ל.
איילת נחמיאס ורבין: זה כמו לשבור שמירה, כמו שינה בשמירה, כל מיני דברים שאנחנו יודעים שבצבא נהוג להעמיד עליהם לדין.
איילת נחמיאס ורבין: הבעיה הקשה מאוד היא שאני לא יודעת מי האשמים האמיתיים כאן.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת על החייל שנזקק למכור שמירה כדי להתפרנס.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת על החייל שמכר את השמירה שאתו יש לי הכי הרבה בעיה.
איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת על המפקד שלפחות חלקם כנראה עצמו עין כי הם ראו שהחייל נזקק ולא יכלו בעצמם לעזור לו ולא ידעו מה לעשות עם זה.
איילת נחמיאס ורבין: לפי הערכות קיימים 10,000 תיקי חיילים פתוחים בהוצאה לפועל, חלק גדול מהם עדיין חובות לחברות סלולריות, ואני לא יודעת איך.
איילת נחמיאס ורבין: ביחידה המיוחדת שהוקמה ברשות לאכיפה וגבייה, עד היום טיפלו ב-800 תלונות של חיילים.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה שנבין את המושגים הכספיים.
איילת נחמיאס ורבין: החלפת שמירה באמצע שבוע היא מאתיים שקלים ובסוף שבוע 500 שקלים.
איילת נחמיאס ורבין: בחגים זה עד 800 שקלים להחלפה ויש החלפות באחזקת קווים שיכולות להגיע למחירים של 10,000 שקלים.
איילת נחמיאס ורבין: יש להם קודים, הם מחליפים ביניהם מספרי טלפון כדי שאם קורה משהו, לא יהיה הטלפון של החייל שמכר אלת השמירה.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו בסוף מוכרחים להיות מסוגלים לדבר על הבעיה שהיא שורש העניין ובגלל זה בסופו של דבר כן ביקשתי את הדיון וזה המצב הסוציו אקונומי של החיילים.
איילת נחמיאס ורבין: העובדה שבת"ש לא מצליחים לטפל בדבר הזה.
איילת נחמיאס ורבין: יש כאן בעיה חברתית מכל הסוגים ובכל הצורות משום שיש כאן בעיה חברתית וגם דנו בזה, אם זוכר את זה אדוני יושב ראש הוועדה, עת דנו בתרומות ייעודיות שמגיעות ליחידות מסוימות בצה"ל כשאנחנו יודעים שזה יוצר אפליה.
איילת נחמיאס ורבין: אתה הצבעת על זה, באמת שלא נדע, באמת במכירת ציוד, בקניית ציוד וכל מיני דברים מהסוג הזה.
איילת נחמיאס ורבין: תראה, עוד לא דיברו על ספסרות בצבא ואני מקווה שלא נגיע לזה.
איילת נחמיאס ורבין: ברור לגמרי שחייל ששומר לאורך זמן, נניח קונה שמירות לאורך שבוע, ברור לכולנו שמבחינה ביטחונית זה דבר מסוכן.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להפנות לצבא את השאלות הקשות.
איילת נחמיאס ורבין: מעניין אותי לדעת האם יש מאפיינים ליחידות בהן זה קורה.
איילת נחמיאס ורבין: כלומר, בפילוח שלכם האם זה יותר מאפיין יחידות שדה או יותר מאפיין יחידות דווקא במרכז, בבסיסים פתוחים שזה יותר קל ואנשים רגילים לחזור הביתה.
איילת נחמיאס ורבין: האם אנחנו פועלים מספיק טוב ברמת הת"ש כדי לראות למשל שהחיילים שזקוקים לחופשת לצורך סיוע למשפחה מקבלים אותה.
איילת נחמיאס ורבין: האם אנחנו יודעים מה לעשות עם זה?
איילת נחמיאס ורבין: האם אנחנו יודעים לתת מספיק תמיכה וסיוע בדבר הזה?
אמיר אוחנה: ואני מוסיף גם אישורים לעבודה פרטית.
איילת נחמיאס ורבין: בוודאי.
איילת נחמיאס ורבין: אני מקווה שמעין אדם תצליח להגיע.
איילת נחמיאס ורבין: אני ביקשתי ממנה להגיע לכאן.
איילת נחמיאס ורבין: מעין אדם אמנם מוכרת מהישרדות אבל היא הייתה קצינה בצבא והיא העלתה פוסט מצמרר בעניין הזה.
איילת נחמיאס ורבין: היא סיפרה שהיא הייתה חיילת ענייה.
איילת נחמיאס ורבין: היא לא אמרה את זה אולי במלים האלה בדיוק, אבל היא הייתה חיילת ענייה.
איילת נחמיאס ורבין: אני לא מבינה איך יכולים לשפוט בצורה כל כך חמורה את החיילים שעושים את זה.
איילת נחמיאס ורבין: אתה יודע, זה כמו הילד הקטן, במידה מסוימת, סליחה על הדימוי, שהולך לגנוב לחמנייה.
איילת נחמיאס ורבין: אנחנו מוכרחים להתחיל להסתכל על החיילים האלה שמחזיקים את הביטחון שלנו ולהבין מה גורם להם למכור שמירה והאם אנחנו עושים מספיק כדי למנוע את זה לא רק מחמת הערכים שלנו הצבאיים והביטחוניים אלא מחמת הערכים החברתיים הבסיסיים שלנו.
אמיר אוחנה: חברת הכנסת קארין אלהרר.
אמיר אוחנה: לאחר מכן נשמע את צה"ל.
קארין אלהרר: תודה רבה אדוני היושב ראש.
קארין אלהרר: זה המקום גם להודות לחברתי חברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין שזיכתה אותי להשתתף בדיון המהיר הזה.
קארין אלהרר: התופעה הזאת היא לא תופעה חדשה.
קארין אלהרר: זה עלה בכתבה ונחשפנו אליה.
קארין אלהרר: האמת היא שבשבוע שהכתב הזו שודרה, היה השבוע בו העליתי הצעת חוק לקידום זכויות צעירים חסרי עורף משפחתי.
ענת ברקו: צעירים או חיילים?
קארין אלהרר: צעירים.
קארין אלהרר: בתוך הצעירים, בתוך הקבוצה הזאת, נמצאים גם כמובן החיילים, חיילים שמגויסים ואין להם לאן לחזור הביתה.
קארין אלהרר: אין להם זכויות כספיות בשום מקום, הם משתכרים לכל היותר מהמשכורת הצבאית.
קארין אלהרר: לא לכולם ניתן אישור עבודה כפי שאתה אמרת אדוני היושב ראש ובעצם נגזר עליהם להסתדר בכוחות עצמם כי המדינה לא נותנת להם שום סוג של תמיכה.
קארין אלהרר: מה אנחנו מצפים מהם לעשות?
קארין אלהרר: כולנו אומרים להם תשרדו.
קארין אלהרר: אז הם שורדים.
קארין אלהרר: אני לא מנסה למצוא הצדק לדבר הזה אבל אני אומרת שאי אפשר לגזור על הציבור גזרה שהוא לא יוכל לעמוד בה ואז לצקצק ולהרים גבה ולהגיד איך זה יכול להיות.
קארין אלהרר: יש כאן התנהלות שאני הייתי מעוניינת לדעת כמה הדבר הזה נבדק, כמה הוא נלמד, כמה עבירות משמעת הוגשו בנושא בשנה האחרונה, בחמש השנים האחרונות, וכלפי מי.
קארין אלהרר: האם אנחנו באים בחשבון עם המוכר או עם הקונה?
קארין אלהרר: האם נעשית איזושהי פעולה מבחינתו של צה"ל ולא רק כשנתפסים האנשים?
קארין אלהרר: האם יש איזושהי הסברה, יש איזושהי עבודה של קצינות הת"ש כדי למגר את התופעה הזאת?
קארין אלהרר: אני באמת לא מצליחה להבין איך אנחנו כחברה עדיין לא מבינים ואיך זה קורה, בעוד שאנחנו עדים ויודעים שיש אוכלוסייה לא מבוטלת של צעירים וצעירות שפשוט אין להם דרך אחרת להתקיים.
קארין אלהרר: הגיע הזמן שנפתח את העיניים וניתן מענים אמיתיים, כמובן גם במסגרת צה"ל וזה הדיון שלנו כאן היום, אבל גם בכלל.
קארין אלהרר: לא בכדי יש אגף מיוחד שהוקם ברשות האכיפה והגבייה כי פשוט יש סקטור כזה של צעירים וצעירות שאנחנו מצפים מהם להסתדר לבד אבל הם לא יכולים להסתדר לבד, לא משנה מה נעשה.
קארין אלהרר: אנחנו לא יכולים להגיד להם תסתדרו וכשהם מוצאים את הדרך הלא בדיוק כשרה להסתדר, גם נכה בהם.
קארין אלהרר: אני באמת הייתי רוצה לנצל את הדיון הזה כדי להבין איך אחד ממוסדות המדינה, אחד מהגופים במדינה, מטפל בסוגיה הזאת ואיזה מענים הוא נותן לה.
קארין אלהרר: תודה רבה.
איילת נחמיאס ורבין: אני מתנצלת, אני מוכרחה להוסיף משהו.
איילת נחמיאס ורבין: אני מודה מאוד למפקד מצ"ח שהגיע לכאן אבל אני מאוד מאוד תמהה על כך שאף אחד מהגופים האחרים של הצבא לא נמצא כאן כמו אגף כוח אדם, קצינת ת"ש, קצין שלישות ראשי.
<אסף דורון: מצ"ח הוא בכוח אדם.
איילת נחמיאס ורבין: כן, אבל הוא נותן מענה חקירתי.
<אסף דורון: הם שולחים לפי הנושא.
<אסף דורון: הם מחליטים את מי לשלוח.
<אסף דורון: אני שוחחתי עם לשכת שר הביטחון.
<אסף דורון: אמרו שכל התשובות נתונות בידי מפקד מצ"ח והוא ישיב לנו על השאלות.
אמיר אוחנה: אני רק אומר בהמשך להערתה של חברת הכנסת נחמיאס ורבין שבהחלט המישור הפלילי הוא אחד המישורים אבל הוא לא המישור היחידי אלא יש גם את המישור החינוכי ההסברתי.
אמיר אוחנה: אם אנחנו מסבירים ברמת הפיקוד לחיילים שהתופעה היא פסולה, יש להניח שחלקם לפחות יימנעו ממנה לפני שיגיעו לשלב הפלילי וכולי.
אמיר אוחנה: רציתי לשמוע את צה"ל אבל אני מבין שחברת הכנסת ברקו מעוניינת לדבר לפני כן.
אמיר אוחנה: אם יש חברי כנסת נוספים שמעוניינים לדבר לפני צה"ל, אני אאפשר אבל ברגיל נעשה זאת אחר כך.
ענת ברקו: חיילים עניים הופכים להיות אזרחים עניים.
ענת ברקו: אני לא מתייחסת לעניין הזה של תופעת מכירת השמירות ברמה של קצינת הת"ש.
ענת ברקו: זה הרבה יותר חמור.
ענת ברקו: זאת הרעה החולה שאנחנו חיים אתה הרבה מאוד שנים אבל כנראה שזה הגיע לממדים של מגיפה, ולמה?
ענת ברקו: כי חיילים משרתים שלוש שנים בצבא ולא מקבלים שום דבר לאחר מכן.
ענת ברקו: כלום.
ענת ברקו: אין הכרה בשירות.
ענת ברקו: גם עכשיו מצער אותי שמדברים על כלל הצעירים ולא מדברים על חיילים בנפרד.
ענת ברקו: כלל הצעירים בזמן הזה יכולים לעבוד, יכולים ללמוד, החיילים לא.
ענת ברקו: לכן אני חושבת שאנחנו צריכים לתת להם מענה מיוחד, בטח לא ברמה הפלילית.
ענת ברקו: זה לא הסיפור של הרמה הפלילית בכלל אלא זה הסיפור שיש חיילים שיוצאים לעריקות כי אין אוכל בבית ואנחנו יודעים את זה.
ענת ברקו: יוצאים לעריקות כי אין אוכל בבית, כי הדילמה היא בלתי אנושית ואנחנו מציבים אותה.
ענת ברקו: אז נותנים למג"דים כמה שוברים לחלק להם לסופרמרקט, אבל זה פותר את הבעיה?
ענת ברקו: זה לא פותר את הבעיה.
ענת ברקו: באותו זמן יש אנשים שלא משרתים.
ענת ברקו: יש מגזרים שלמים שלא משרתים ויש כאלה שמשתמטים מהשירות.
ענת ברקו: למה לא לתת לאלה שעושים יותר וכל פעם שבאים לתת לאלה שעושים יותר, מציבים את זה כאפליה לטובתם?
ענת ברקו: היחידים שמופלים היום אלה חיילי צה"ל.
ענת ברקו: חיילי וחיילות צה"ל.
ענת ברקו: אני חושבת שהמחויבות של צה"ל בזמן שחיילים וחיילות משרתים בצבא היא לדאוג למשפחה.
ענת ברקו: תשלומי התשמ"ש לא תמיד פותרים את הבעיה.
ענת ברקו: צריך גם סיוע בהתארגנות, בהתנהלות, בחניכה, בדרך שמלווים אותם.
ענת ברקו: חברתי חברת הכנסת נחמיאס ורבין דיברה על הקטע של החובות סביב הטלפון הסלולרי כאשר שנים ניצלו חיילים.
ענת ברקו: לא מתערבים, זה עניין שלהם מול הרשויות.
ענת ברקו: לא, סליחה, זה עניין של הצבא.
ענת ברקו: זה עניין של הצבא.
ענת ברקו: כמו שאתם יכולים לקרוא להם בכל שעה ובכל יום ובכל דקה, ולהפקיע אותם מהמשפחות שלהם, כמו שיודעים לקרוא להם, צריך לדעת לחפש אותם כשמגיע להם משהו והם לא מממשים את הזכויות שלהם.
ענת ברקו: צריך לדעת לדאוג להם גם לאחר השחרור.
ענת ברקו: לדעתי הצבא לא עושה את זה מספיק.
ענת ברקו: אני רואה את זה גם בחקיקה וגם ביחס לחקיקה לטובת חיילים.
ענת ברקו: היה צריך להילחם על כל זכות של כל חייל.
ענת ברקו: הסיפור של השמירות הוא היצע וביקוש.
ענת ברקו: רס"ר היחידה רוצה לראות טבלת שמירות מסודרת, מה אכפת לו?
ענת ברקו: הוא נכנס לכל הדקויות?
ענת ברקו: למרות שברור שהדברים הללו ידועים לכולם.
ענת ברקו: לכן בראייה שלי אנחנו חייבים ללכת בגישה שונה לחלוטין, אדוני היושב ראש.
ענת ברקו: יש חקיקה שלי שמדברת על השירות הצבאי כיתרון.
ענת ברקו: יש חקיקה שמדברת על מקבילה אזרחית למקצוע צבאי שעברה – זה חוק – והצבא לא ממש מתאמץ ליישם אותה.
ענת ברקו: כל מיני דברים שנוגעים לחיילים.
ענת ברקו: מיישמים, הגעתם לצבא, שמו לכם את האות צדי על הגוף ובזה זה נגמר.
ענת ברקו: זה לא עובד כך.
ענת ברקו: אתם צריכים לשנות ראש וללכת עם זה שצריך ללוות את החיילים האלה, לפצות אותם על השנים האלה.
ענת ברקו: נכון, הם גם מקבלים אבל הם נותנים את מיטב שנותיהם לצבא.
ענת ברקו: אתם צריכים ללכת עם זה ולחנוך אותם ולתת להם את המעבר לאזרחות עם החיימ"ש שמתפקד באופן לא משביע רצון בלשון המעטה, וכל הדברים הללו היו נראים אחרת, כולל הנושא של תופעת השמירות.
ענת ברקו: אני יודעת שהמון פעמים כאשר חיילים היו באים עם בעיה אישית, עם הורים חולים, החברים שלהם היו מתנדבים להחליף אותם ממש מתוך חברות, מתוך אחווה, מתוך רעות, כל הערכים הללו שאנחנו מדברים עליהם ולא מתוך זה שנותנים להם מאתיים שקלים אבל כנראה שהם צריכים את מאתיים השקלים האלה ויש מי שממשיך להיות הברון גם בצבא למרות שכולנו הולכים במדים.
ענת ברקו: אני חושבת שאתם צריכים לשנות ראש ולדבר גם על התקופה הזאת, איך נותנים לחיילים האלה יותר, מתחברים למשפחות, מפקדים צריכים לעשות את זה.
ענת ברקו: זה לא רק מה אני יכול להפיק מהחייל או מהחיילת במהלך השירות.
ענת ברקו: זה הרבה יותר מזה כי אחרת אנחנו נראה גם פגיעה באתוס של השירות וגם בערך השוויון בתוך השירות.
אמיר אוחנה: בשם צה"ל ישיב מפקד מצ"ח והוא מתבקש לעשות זאת ככל שהוא יכול הן בכובעו כמפקד מצ"ח והן בשם אגף כוח אדם בצה"ל בהיבטים של ת"ש, היתר לעבודה פרטית וחינוך של החיילים.
<גיל ממון: בוקר טוב לכם.
<גיל ממון: אמרתם הרבה דברים ואני אנסה לגעת בכולם.
<גיל ממון: אני אגע קודם כל במה שהכי מוכר לי וזה נושא האכיפה.
<גיל ממון: מבחינת נתונים, ביקשתם נתונים, מבחינת תיקים, בשנת 2015 היה לנו תיק אחד, בשנת 2016 היה לנו תיק אחד ובשנת 2017 ארבעה תיקים.
ענת ברקו: נתונים מאוד מרשימים.
<גיל ממון: זה מבחינת תיקים.
<גיל ממון: מבחינת דיווחים אלינו, בשנת 2015 לא קיבלנו אפילו פנייה אחת ממפקדים על אירוע של מכירת שמירות.
אמיר אוחנה: אז איך נוצר תיק כשאין דיווח?
<גיל ממון: ב-2016 קיבלנו הודעה אחת.
<גיל ממון: בוא ניגע עכשיו בשנת 2015 ו-2017, איך יש תיקים.
<גיל ממון: אנחנו מפיקים מודיעין על האירוע הזה.
<גיל ממון: זה לא צי"ח מרכזי, זה לא צי"ח ליבה, אבל כאשר אנחנו מקבלים מודיעין מהחיילים – אנחנו הרי מפעילים רשת מודיעין – כאשר מקבלים ידיעה מודיעינית שמדברת על סחר בשמירות, היא מתורגמת לכדי חקירה שאנחנו פותחים אותה באופן יזום.
<גיל ממון: אם כן, בשנת 2015 היו לנו שש ידיעות מודיעיניות, בשנת 2016 הייתה לנו ידיעה אחת ובשנת 2017 ידיעה אחת.
<גיל ממון: חלק מהן גם הפיקו את התיקים שאמרתי לכם.
<גיל ממון: ביקשתם לדעת מה קרה עם התיקים.