GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מתן פלג: כלומר, אותה תנועה או אותו ארגון בלדנא, שבא לשכנע בתי ספר, הוא גם מקבל חיזוק מחברי הכנסת ואנחנו כמובן לא יכולים להתמודד עם זה לבד בתור ארגון חברתי - - -
אמיר אוחנה: כן, ממש לא.
<מתן פלג: בתור תנועה חברתית.
<מתן פלג: לא אנחנו ולא היושבים המכובדים פה, מתנועות בני המיעוטים הנוספות, הציוניות – דרוזים, נוצרים, בדואים.
<מתן פלג: עוד פעם, חבר הכנסת עודה, אנחנו רואים אותו.
<מתן פלג: מאחוריו זה כמובן הלוגו של בלדנא.
<מתן פלג: הוא מרצה שם.
<מתן פלג: זה רוח גבית שהם מקבלים.
<מתן פלג: בינינו, זה פעילות שמחבלת ביכולת ההשתלבות ומונעת מהמגזר הערבי להשתלב בחברה הישראלית.
<מתן פלג: הסלייד פה הוא טיפה נמוך, הפונט הוא טיפה קטן, אבל אני רק אסב את תשומת ליבכם שהכספים שהארגון הזה מקבל הם כספים זרים, ממשלות זרות ובראשם האיחוד האירופאי, שהעביר לארגון הזה מעל 2 מיליון שקלים.
<מתן פלג: כלומר התופעה הזאת של ארגון בלדנא היא לא תופעה אוטנטית, היא תופעה שהכוח שלה והכסף שלה והפוליטיקה שלה מונעים ממשלות זרות.
<מתן פלג: אנחנו מאד מודאגים מהדבר הזה.
<מתן פלג: בכלל מהעובדה שאיזה שהוא גוף, שפועל לאי השתלבות בחברה הישראלית, מקבל כספים מממשלות זרות.
<מתן פלג: אני לא חושב שמי שהיה מקבל תופעה דומה במדינה אחרת.
<מתן פלג: אם נניח עכשיו ממשלת ישראל הייתה מממנת ארגון - - -
ענת ברקו: קוראים לזה חתרנות מדינית.
<מתן פלג: כן.
<מתן פלג: נכון.
<מתן פלג: חתרנות מדינית.
ענת ברקו: צריך להגדיר את זה.
<מתן פלג: אז לכן אני לקחתי פה מהדו"ח רק דוגמאות קטנות ובדו"חות יש הרבה יותר חומרים ודוגמאות שאתם יכולים להשתמש בהן.
<מתן פלג: אז זהו מבחינתי.
<מתן פלג: אנחנו מאד מקווים שתפעלו בנושא.
<מתן פלג: הנושא הזה הוא מאד מאד חשוב.
<מתן פלג: בטח עכשיו, כשלצערי הרב ראינו עוד הפעם כמה הקשר שלנו עם העדה הדרוזית הוא קשר חם ודם ואהבה וחיים, והקשר שלנו עם בני המיעוטים שמשרתים בצה"ל.
<מתן פלג: אנחנו רוצים את ההשתלבות הזאת ואנחנו רוצים שהמגמה הזאת תיפסק.
<מתן פלג: בטח כשחברי כנסת נותנים לזה רוח גבית.
<מתן פלג: תודה רבה.
אמיר אוחנה: לאור העובדה שיש גם חברי כנסת שצריכים לצאת, אנחנו נשמע חברי כנסת ואז מישהו מהגופים, מהארגונים ומהמשרדים.
אמיר אוחנה: אחריה מנהלת אגף החינוך של המגזר הדרוזי.
ענת ברקו: תודה רבה שהעליתם את הנושא שהוא כה חשוב וגם יושב כאן חברי, חבר הכנסת אכרם חסון, ואנחנו נתנו, לפני שבועיים או שלושה, אכרם?
אכרם חסון: לפני שבועיים.
ענת ברקו: לפני שבועיים, נאומים בני דקה בדיוק על הנושא הזה.
ענת ברקו: אז קודם כל ברית אחים, שהיא גם ברית דמים, היא לא משהו שקל לנתק אותו.
ענת ברקו: ואם היו - - -
<קריאה: ברית חיים.
ענת ברקו: ברית אחים זו ברית חיים, עד כמה שאני יודעת וזו הברית הכי עמוקה שיכולה להיות.
ענת ברקו: ואני יכולה להגיד כאחת ששרתה בצה"ל הרבה מאד שנים לצד חברי, שאין יותר מזה.
ענת ברקו: זה לא קל.
ענת ברקו: מה שחושבים חברי הכנסת מהרשימה המשותפת בחלקם הגדול, כמובן בלי לעשות הכללות, אבל הגלריה שיושבת כאן, שגם מטיפה לטרור, ראינו אותם גם בשבוע האחרון בהר הבית, באים כמו זבובים לדם.
ענת ברקו: מחפשים איפה יישפך יותר דם.
ענת ברקו: הם חושבים שהם יוכלו להעביר את הדרוזים את התהליך שהם העבירו את הבדואים בנגב.
ענת ברקו: שהיום התנועה האסלאמית שלחו אותם 100 שנה לאחור.
ענת ברקו: אני זוכרת את הגדס"ר הבדואי כיחידה מפוארת.
ענת ברקו: אני זוכרת את הבדואים משתלבים ומנסים לפחות להשתלב ואנחנו רואים גם בצפון שיש תמונה אחרת.
ענת ברקו: זה מה שהם חושבים שהם יכולים לעשות לדרוזים.
ענת ברקו: אבל ראינו, באירוע שהיה על הר הבית, ששני שוטרים גיבורים ואמיצים שלנו, שהקריבו את נפשם, וזו לא פעם ראשונה.
ענת ברקו: היה גם את האירוע בבית הכנסת, ששוטר דרוזי הגן על המתפללים בגופו ושילם בחייו ויש אין ספור סיפורים.
ענת ברקו: וכל פעם שאני הולכת בשביל הבנים, יחד עם בנות השירות הלאומי בדלית אל כרמל, באירוע המדהים הזה ואנחנו רואים את העוצמות ואת ההתגייסות גם של הבנות לשירות הלאומי, אנחנו יודעים שהמשחקים האלה, המניפולציות וההסתה הזאת, לא יביאו לשום מקום.
ענת ברקו: הם יאכלו את הכובע.
ענת ברקו: זה לא יקרה ועד היום אנחנו רואים שההתגייסות ליחידות הקרביות, אדוני יושב הראש, היא כמובן עולה לאין ערוך בכל מגזר אחר באוכלוסייה.
אמיר אוחנה: עוד מעט נשמע גם מצה"ל את הנתונים.
ענת ברקו: מדהים.
ענת ברקו: התגייסות של 87% ליחידות קרביות, יחידות משמעותיות בצה"ל שפתוחות בפני העדה.
ענת ברקו: היום כל צה"ל, זה כבר לא החטיבה 406, זה גדוד חרב, זה כל הצבא ואנחנו יודעים, אנחנו רואים את ההתגייסות ואת ההקרבה ואת ההליכה כתף אל כתף של כולנו ביחד, מתוך הבנה שהמדינה הזאת היא המקום הכי טוב בשביל כולנו והנאמנות למדינה.
ענת ברקו: אני יכולה להגיד לכם שהנושא בכלל עלה אצלי כשהתחלתי לשמוע נאומים בני דקה של חברי הכנסת מהרשימה המשותפת, שמדברים על הפלסטניזציה של הדרוזים.
ענת ברקו: פתאום כל מיני קולות.
ענת ברקו: הם תומכים בכל מיני סרבים וזה ואז התחלתי לשאול את השאלות ולהגיע לחומרים האלה.
ענת ברקו: מה פתאום הם תומכים?
ענת ברקו: הם תומכים איפה שיש הסתה נגד המדינה, שאף מדינה לא הייתה מרשה שהחברים של בן לאדן והקרובים של החמולה שלו, ישבו בתוך הכנסת או שמבל"ד יש שם סדרה של אנשים שעשו עבירות ואנחנו רואים שהדפוס הוא משפחתי, כמו בשארה וגאטס, כמו חמולת ג'בארין.
ענת ברקו: כל מיני כאלה כוכבים שאנחנו רואים אותם משתלבים בטרור, אבל לא בעשייה הפרודוקטיבית למען מדינת ישראל, כשהם רואים את כל מה שקורה סביבם.
ענת ברקו: אני רוצה לומר רק משפט אחרון, שההצלחה של ההסתה הזאת זה כמו לעמוד על סף תהום וללכת צעד אחד קדימה.
ענת ברקו: זה מה שיקרה.
ענת ברקו: אז הם לא יחבלו לא בשילוב של העדה הנוצרית - - -, לא יחבלו.
ענת ברקו: יש מגזרים שלמים שהיום יודעים שאין מקום יותר טוב מאשר מדינת ישראל, ובטח האחים שלנו, הדרוזים, שראינו עכשיו גם את ביקורי התנחומים.
ענת ברקו: אני באופן אישי הלכתי לביקורים עם בעלי.
ענת ברקו: אני לא רואה בזה משהו פוליטי לחלוטין, אלא זה משהו שהייתי עושה גם כאזרחית שהיא לא אשת ציבור וראינו שאנשי הרשימה המשותפת, בחלקם, התקשו לגנות, לא באו לבקר, לא באו לנחם, למרות שהאנשים הללו היום שם כדי להגן על המתפללים שהם מוסלמים, כידוע לכולם.
ענת ברקו: אז באמת, אדוני יושב הראש, אני מודה לך על הדיון הזה ואני חושבת שאנחנו נמשיך לעקוב ולהפסיק לממן את התליינים שלנו.
ענת ברקו: אותם אנחנו נפסיק לממן.
ענת ברקו: כל בית ספר שיעשה פעילות מהסוג הזה – ואנחנו ראינו את זה גם במזרח ירושלים – לאו דווקא במובן הזה, אבל כל מיני אסירים ביטחוניים שהפכו להיות מורים בבית ספר, או כל מיני מנהלות בתי ספר שארגנו כל מיני פסטיבלים של נכבא ושל מעברים כאלה ואחרים; וילדים בתוך שלוליות צבע.
ענת ברקו: התופעות האלה לא תהיינב, כי אנחנו לא נממן את התליינים שלנו.
אמיר אוחנה: תודה גברתי.
אמיר אוחנה: אנחנו עוברים למשרד החינוך.
אמיר אוחנה: הגברת איה חיראדין, מנהלת אגף חינוך מגזר דרוזי.
<איה חיראדין: טוב, קודם כל תודה על זימון הדיון החשוב הזה וההתרגשות וזה בעצם ברית אחים וברית חיים, שאנחנו מאד מעריכים.
<איה חיראדין: אחוז הגיוס במגזר הדרוזי עומד על 82% נכון לשנת 2016.
<איה חיראדין: אחוז הגיוס ליחידות קרביות – 46%, שזה הרבה מעל לאחוז הארצי וזה אומר הרבה.
<איה חיראדין: זה לא מובן מאליו וזה אומר הרבה.
<איה חיראדין: לטענה הספציפית לגבי עמותת בלדנא, אנחנו עשינו בדיקה יסודית עם כל מנהלי התיכונים, אחד אחד.
<איה חיראדין: התשובה הייתה חד משמעית שזה לא היה.
<איה חיראדין: לא מכירים את העמותה, לא ירשו לעמותה הזאת להיכנס לבתי הספר.
<איה חיראדין: היא חד משמעית לא הייתה.
<איה חיראדין: יכול להיות שבדלית אל כרמל יש איזו שכונה של בדואים-מוסלמים.
<איה חיראדין: יכול להיות שהם עשו את הפעילות שם, אבל לא עם תלמידים דרוזים.
<איה חיראדין: אנחנו עשינו בדיקה ממש מדויקת לגבי הטענה הזאת וזאת טענה לא נכונה, שקרית, חד משמעית.
<איה חיראדין: עשינו בדיקה יותר מעמיקה עם כל התיכונים.
<איה חיראדין: לא מכירים ובכלל לא עולה בדעתם להכניס עמותה כזאת לבתי הספר.
<איה חיראדין: ההיפך הוא, שאנחנו עושים הרבה פעילויות ביחד עם מינהל חברה ונוער, שנציגים נמצאים כאן גם.
אמיר אוחנה: רק שנייה ברשותך.
אמיר אוחנה: הבחור שעדיין לא הגיע ואולי יגיע, אולי לא יגיע, הוא דרוזי?
אמיר אוחנה: והוא חווה את ההרצאות האלה של בלדנא בעצמו?
אמיר אוחנה: הוא ראה את זה בעצמו?
<מתן פלג: התמונה הזאת-.
<מתן פלג: הוא בכניסה, הוא יגיע.
<מתן פלג: הוא ידבר על זה גם בעצמו.
<מתן פלג: זה אגב מבית ספר עתיד.
<איה חיראדין: בית ספר עתיד - - -
<קריאה: עתיד קם רק השנה.
<קריאה: עד עכשיו זה היה אורט.
<קריאה: התלמיד מעתיד?
<איה חיראדין: לא, התלמיד משפרעם.
<איה חיראדין: הוא סטודנט.
<איה חיראדין: הוא בכלל שייך למערכת החינוך - - -
<מתן פלג: הוא סטודנט, אבל שוב, אני חס ושלום לא רוצה להתווכח איתכם.
<מתן פלג: אלה הם הממצאים שהם גאים בפעילות שלהם ב - - -
<איה חיראדין: אני רוצה להבהיר רק שהסטודנט הזה הוא - - -
אמיר אוחנה: אנחנו נשאל אותו.
<איה חיראדין: כן, כן, אבל הוא שייך למגזר הערבי, שפרעם.
<איה חיראדין: יש שם דרוזים, אבל מערכת החינוך בשפרעם שייכת למגזר הערבי.
<איה חיראדין: במערכת החינוך של המגזר הדרוזי לא הייתה שום פעילות - - -
ענת ברקו: כן, אבל מערכת החינוך, גם במגזר הערבי, ממומנת מכספי - - -
<קריאה: ברור, אבל זה דיון אחר.
ענת ברקו: צריך לראות גם את ה - - -
<איה חיראדין: חלילה, אני לא מצדיקה את הקשר שלהם, אני רק מציגה את העובדות.
אמיר אוחנה: טוב, זה מעודד.
אמיר אוחנה: מה שאת אומרת הוא מעודד.
<איה חיראדין: אני רק רוצה להמשיך, ברשותך.
אלעזר שטרן: דרך אגב, יהיה פה גם דיון כזה על מגזרים אחרים שנותנים פעילות אנטי - - - אצלם?
אמיר אוחנה: אנחנו עושים פעילויות גם - - -
אלעזר שטרן: ו - - - שלמים - - -
אמיר אוחנה: אתה נכחת בדיונים כאלה.
אמיר אוחנה: ההסתה נגד החיילים החרדים, אתה מתכוון?
אלעזר שטרן: לא רק החרדים.
אלעזר שטרן: כאלה שקוראים לא להתגייס.
אמיר אוחנה: דנו בזה כבר כמה וכמה פעמים.
ענת ברקו: נו, זה גם.
אמיר אוחנה: בוודאי שכן, התשובה היא כן.
אמיר אוחנה: אבל סליחה, בואו לא נפריע לגברת, כי היא הייתה באמצע.
<איה חיראדין: אני רוצה בבקשה להמשיך.
<איה חיראדין: לגבי פעילויות שאנחנו עושים במהלך שנת הלימודים ביחד עם הנערים, ביחד עם מינהל אוכלוסיות, ביחד עם מנהל חברה ונוער, גם האגף לביטחון במשרד הביטחון ויש הרבה פעילויות שאנחנו גאים בהן.
<איה חיראדין: קודם כל פעילות של שביל הבנים, שהזכרת.
<איה חיראדין: בנוסף לזה - - -
אלעזר שטרן: שאושר סופית כולל הביקור והכל, לפני שבועיים, שלושה.
<איה חיראדין: כן, בדיוק.
<איה חיראדין: ובנוסף לזה תהיה פעילות ב-18 באוקטובר, של 500 נערים דרוזים ו-500 נערים יהודים שיעשו צעדה ביחד ביער אחיהוד, שהכותרת שלה ברית חיים-ברית אחים.
<איה חיראדין: אנחנו עושים הרבה פעילויות של ביקורים ביחד, מסע - בטח גם ידברו על זה עוד - מסע לוחמים.
<איה חיראדין: עמותת אחרי מאד פעילה במגזר הדרוזי ועושה המון פעילויות.
<איה חיראדין: מה שבטוח ואני רוצה, כדי לא להאריך, רק להבהיר דבר אחד, שאנחנו כמערכת חינוך לא נרשה לשום דבר שייכנס לתוך המערכת שלנו במגזר הדרוזי, שיכול לפגוע בביטחון המדינה.
<איה חיראדין: אנחנו מחנכים את הילדים שלנו, את הנוער שלנו לערכים של המדינה.
<איה חיראדין: הזהות שלנו מאד ברורה – דרוזים ישראלים וכך יהיה וכך ההנחיות גם למנהלים.
<איה חיראדין: יש לנו מנהלים שהם מאד מחויבים לסיסמה הזאת.
אמיר אוחנה: אנחנו נשמע את חבר הכנסת, האלוף במילואים, אייל בן ראובן ולאחר מכן את אלוף משנה וג'די סרחאן, ראש מינהל אוכלוסיות.
איל בן ראובן: טוב, בוקר טוב.
איל בן ראובן: אלף אני שמח על הדיון הזה, הוא חשוב ואני רוצה לומר פה, בדיון הזה, אין פה ימין ושמאל, יש פה צה"ל.
איל בן ראובן: יש פה מערכת הביטחון, שהיא של כולנו, ללא הבדלים פוליטיים כאלה ואחרים.
איל בן ראובן: אני באתי הנה לדיון הזה, כי ראיתי בכותרת שיש איזו שהיא פעילות כנגד גיוס לעדה הדרוזית.
איל בן ראובן: אני שרתי בצה"ל שנים רבות עם חיילים דרוזים.
איל בן ראובן: שאמרו את שם המשפחה שלך – חיראדין – אז פריד חיראדין מחורפיש היה איתי בפלוגה במלחמת יום הכיפורים.
<קריאה: היא הבת של אלוף משנה גדעון עבאס.
איל בן ראובן: ושל גדעון.
איל בן ראובן: אנחנו אחים ואנחנו נלחמים ביחד ולכן אני כמובן מגנה כל פעילות שמנסה לגרום לכך שמישהו לא יתגייס לצה"ל, בוודאי בעדה הדרוזית.
איל בן ראובן: הצגת פה את הנתון 82% גיוס.
איל בן ראובן: זה נתון מאד גבוה וחשוב והוא צריך עוד לעלות.
איל בן ראובן: זאת אומרת אנחנו צריכים לטפל כל הזמן כדי שהאחוז רק ילך ויעלה.
איל בן ראובן: זה נכון בקרב העדה הדרוזית.
איל בן ראובן: אני מעלה פה את סוגית הבדואים.
איל בן ראובן: חברים, הסוגיה הבדואית היא מטרידה.
איל בן ראובן: היא מטרידה כי שם סוגית הגיוס הולכת ויורדת, הולכת ופוחתת מסיבות כאלה ואחרות, שגם בהן אנחנו צריכים לטפל.
איל בן ראובן: אני כמובן בעד גיוס גם של ערבים ישראלים, למי שרוצה ומי שלא יודע, יש גם היום בצה"ל משרתים מוסלמים, ערבים שמשרתים ומשרתים היטב בצה"ל.
איל בן ראובן: מי שלא, אז לשירות הלאומי וחשוב מאד שיתגייסו לשירות הלאומי.
איל בן ראובן: זה טוב לחברה הישראלית.
איל בן ראובן: אני מכיר את חילוקי הדעות בחברה הערבית בעניין הזה.
איל בן ראובן: יש חילוקי דעות והם בסדר, הם קיימים, אין מה לעשות איתם.
איל בן ראובן: כלומר, אם אני מסכם את דברי, אני חושב, אמיר, יושב ראש ועדת המשנה הזאת, החשובה, אני חושב שאנחנו צריכים לגנות כל פעילות, כל פעילות, שקוראת למישהו מאזרחי מדינת ישראל, שלא להתגייס לצה"ל.
איל בן ראובן: אני שמח על הנתון שאת הצגת פה לגבי מערכת החינוך הדרוזית, כי אני חושב – ואת זה אני אומר לך – חברי אכרם חסון – אני מצפה, הפעולה הכי אפקטיבית בעניין הזה, של מישהו שמנסה לחדור לעדה הדרוזית ולפגוע בה, היא של החברה הדרוזית.
איל בן ראובן: היא הראשונה.
איל בן ראובן: אנחנו אתכם.
איל בן ראובן: אנחנו צריכים לראות שהדבר הזה לא קורה.
איל בן ראובן: כי במדינת ישראל אנחנו מדינה דמוקרטית ותמיד יהיו גופים כאלה ואחרים.
איל בן ראובן: לא את כולם אפשר להכניס לבית סוהר.
איל בן ראובן: יש דעות כאלה ואחרות, ולכן בסוף המנהיגות היא המנהיגות האפקטיבית.
איל בן ראובן: ואם היום אתם, במערכת החינוך הדרוזית, החלטתם שלא ייכנס ואתם מצליחים לכפות את זה, אז שלא ייכנס, אז אני שקט.
<איה חיראדין: חד משמעית.
איל בן ראובן: אני יחסית רגוע בעניין הזה.
<איה חיראדין: חד משמעית, זה לא ייכנס.
איל בן ראובן: ואנחנו צריכים לעשות הרבה מאד פעולות בחברה הבדואית, כמו שאמרתי, וגם בחברה הערבית, כדי לקדם וכמו שאמר, רמז, ידידי, האלוף במילואים אלעזר שטרן שטיפל בזה הרבה, יש לנו גם מה לעשות הרבה בחברה היהודית בעניין הזה.
אמיר אוחנה: אכן.
אמיר אוחנה: תודה לך ידידי.
אמיר אוחנה: אלוף משנה וג'די סחראן ולאחר מכן חבר הכנסת אכרם חסום.
<וג'די סרחאן: בוקר טוב.
<וג'די סרחאן: אני אחראי על שילוב בני מיעוטים בצה"ל, בתוך זה גם המגזר הדרוזי.
<וג'די סרחאן: בסך הכל המוטיבציה לשירות היא מאד גבוהה, כך גם אחוזי הגיוס לצה"ל.
<וג'די סרחאן: לעניין עצמו.
אמיר אוחנה: המספרים שהוצגו אלה המספרים שלך?
<וג'די סרחאן: כן, 80%, 82%, זה נכון ללפני שנתיים-שלוש בערך, אפשר לחשב את זה.
<וג'די סרחאן: אגב, בהקשר של העדה הדרוזית עברנו סגירת הגדוד המגדרי 299.
<וג'די סרחאן: בסך הכל רואים סימנים טובים של השתלבות החיילים ביחידות קרביות, בעתודה, בסייבר, באמ"ן.
<וג'די סרחאן: זה הולך לכיוונים טובים ונכונים וצריכים להמשיך ולתמוך בזה.
איל בן ראובן: וצריך לטפל במשתחררים.
ענת ברקו: זה - - - צה"ל.
ענת ברקו: לתת להם את הדיור לחיילים משוחררים ולאפשר להם את ה - - -
אמיר אוחנה: אז בואו נשמע.
אמיר אוחנה: אנחנו לוקחים את כל המילים.
אמיר אוחנה: בואו נשאיר לו.
<וג'די סרחאן: שלוש נקודות.
<וג'די סרחאן: אז קודם כל העניין עצמו, אני חייב לומר שיש לזה השפעה מינורית.
<וג'די סרחאן: אני פוגש הרי הרבה נערים, הרבה הורים.
<וג'די סרחאן: איפה שהקרקע היא בשלה, איפה שהאבא בתפיסה קצת שונה, איפה שהוא מאוכזב, איפה שהוא זה וזה, יכולים לחדור שם.
<וג'די סרחאן: וזה לא לחדור למערכת החינוך, לא לחדור לעדה הדרוזית, אבל אם חודרים לבית הזה ואם חודרים לבית הזה וחודרים לבית אחר, ובאופן עקרוני בכפרים המעורבים זה יותר קל.
<וג'די סרחאן: מרר, שפרעם, אבו סנאן.
<וג'די סרחאן: אנחנו נתקלים במקרים כאלה שאתה שומע.
<וג'די סרחאן: אולי לא אומרים את זה באופן גלוי, אולי לא עושים את המפגשים באופן גלוי, אבל אני מציע לא לזלזל בזה.
<וג'די סרחאן: לקחת את זה בחשבון.
<וג'די סרחאן: לטפל בזה, לתת לזה את המענה הנכון.
<וג'די סרחאן: היום המצב הוא מצוין בזכות הפעילות של משרד החינוך, משרד הביטחון, האגף ביטחוני חברתי וצה"ל בתוך בתי הספר.
<וג'די סרחאן: אני חושב שאם אנחנו נרפה טיפה ואם ירדו טיפה, זה יכול לשנות טיפה את זה.
<וג'די סרחאן: לא במספרים גבוהים, אבל.
<וג'די סרחאן: החיילים המשוחררים הם עיקר הבעיה.
<וג'די סרחאן: חייל משוחרר שיוצא לאזרחות מאוכזב במירכאות או לא במירכאות, זה יכול לתרום רק לסיפור הזה, והם אגב, הצד שמנסה לקלקל, מנצל כל מקרה כזה.
<וג'די סרחאן: אז אנחנו חייבים לטפל גם בחינוך וגם חיילים משוחררים כמעט ולא הולכים ללמוד.
<וג'די סרחאן: אין לי את המחקר, אבל אני יכול להגיד לך באחוזים מאד נמוכים מסך החיילים המשוחררים, אולי 5% הולכים ללימודים אקדמאיים.
<וג'די סרחאן: המוטיבציה יורדת משמעותית.
איל בן ראובן: לא, אבל למה הם לא הולכים ללמוד?
<וג'די סרחאן: אני אומר, אחרי שלוש שנים בצבא יורדת המוטיבציה ללימודים, פעם אחת.
<וג'די סרחאן: פעם שנייה, רובם באים מרקע סוציו אקונומי נמוך שרוצה עכשיו לעבוד ולעזור למשפחה; ושלוש, לא יכול לכלכל את עצמו שלוש-ארבע שנים ועכשיו הוא רוצה להתחתן ולבנות בית ומאפייני תרבות נוספים שמשפיעים.
ענת ברקו: אבל היום, כשהולכים לתת ללוחמים מענק - - -
<וג'די סרחאן: כן, זה מתאים ללימודים, זה יקרה.
<וג'די סרחאן: שכר הלימוד הוא לא הבעיה.
<וג'די סרחאן: המחיה היא הבעיה.
אמיר אוחנה: אה, הצורך לעבוד ולהרוויח ולפרנס את המשפחה.
<וג'די סרחאן: כן, זו הבעיה המרכזית.
<וג'די סרחאן: ובעיית הדיור, שאני קטונתי.
<וג'די סרחאן: - - - אלה הדברים.
אמיר אוחנה: אוקיי, תודה לך.
אמיר אוחנה: חבר הכנסת אכרם חסון.
אסעד אסעד: סליחה, אפשר?
אמיר אוחנה: אדוני יקבל זכות דיבור, אבל כרגע חבר הכנסת אכרם חסון.
אסעד אסעד: אני מבקש לפני שהוא ידבר.
אכרם חסון: אני מוותר לו דקה, בבקשה, חברת הכנסת לשעבר אסעד.
אסעד אסעד: אני הייתי פה, במקרה אני בא לדיון אחר ואמרו לי יש דיון על הדרוזים, אמרתי אני אכנס.
אסעד אסעד: אני חבר כנסת לשעבר.
אסעד אסעד: הייתי פה לפני הרבה שנים ואני גם אלוף משנה במילואים.
אסעד אסעד: א' טוב שיש ויכוח וטוב שיש אנשים שנכנסים ואומרים אחרת.
אסעד אסעד: ברוסיה אסור להגיד.
אסעד אסעד: אנחנו לא במקום כמו איראן.
אסעד אסעד: תן לאנשים שיתבטאו, אבל העובדות מדברות בעד עצמן.
אסעד אסעד: אני במקרה אירחתי מספר אנשים לפני חודש והוא הציג את הנתונים של הגיוס לצה"ל.
אסעד אסעד: העובדה – למרות הכל, למרות הבעיות, למרות שמדינת ישראל – לא צה"ל – עושה עוול לדרוזים לא מהיום ולא משנה איזה ממשלה – ממשלת ליכוד, מערך – עושה עוול לאזרח הדרוזי בכל יישוב והדרוזים ממשיכים להתגייס לצה"ל במוטיבציה מאד גבוהה, זה אומר שצריך לשנות את המצב של האזרח הדרוזי.
אסעד אסעד: במיוחד להדגיש את נושא החייל המשוחרר.
אסעד אסעד: יש לי במקרה משרד בכרמיאל והרבה צעירים דרוזים באים אלי בדרישות, בבקשות לעזור להם.
אסעד אסעד: אתה יכול לעזור להם בתחום מסוים - - - אבל היתר לא.
אסעד אסעד: היתר זה המדינה.
אסעד אסעד: אם לוקחים את בית ג'אן, אנשי בית ג'אן מתפארים שזה הכפר שהוא הקריב למדינת ישראל הכי הרבה ושם 30 שנה לא היו חלקות אדמה, חלקות להקים בית לחייל הדרוזי המשוחרר.
אסעד אסעד: איפה נשמע דבר כזה?
אסעד אסעד: אני הבאתי דוגמא את בית ג'אן, אבל זה נכון בכל מקום.
אסעד אסעד: אם יש בבית ג'אן היום ולצערנו ולשמחתנו נמצאים בתוך שמורת טבע שנקראת שמורת הר מירון, יש 3,200 איש עם חריגות בנייה.
אסעד אסעד: ואי אפשר לסדר את זה.
אסעד אסעד: ואם מביאים דרוזי שהיה בצבא, אתה לא יכול להוסיף, כי אתה-.
אסעד אסעד: דרוזי, שבנה על אדמתו, בשטח שלו, מביאים אותו לבית המשפט.
אסעד אסעד: אני מתעסק בזה, כי אני יודע את זה וכדאי שאתם תדעו את זה.
אסעד אסעד: מביאים אותו לבית המשפט, בית המשפט קובע שהאיש הזה יהרוס את הבית.
אסעד אסעד: שתיים, ייכנס לכלא.
אסעד אסעד: שלוש, ישלם 300,000 שקלים.
אסעד אסעד: אחד, במקרה הגיס שלי.
אסעד אסעד: סגן אלוף בצבא.
אסעד אסעד: היה בהנדסה קרבית.
אסעד אסעד: הוא נכנס לכלא.
אסעד אסעד: לא שילם כסף, אבל מחייבים אותו להרוס את הבית.
אסעד אסעד: מצד שני מביאים יהודי, חברה, יש פה גזענות.
אסעד אסעד: אם אתם לא ידעתם, כדאי שתדעו.
אסעד אסעד: בחור ברמת הגולן.
אסעד אסעד: מתנחל.
אסעד אסעד: נתניהו אומר זה חלק מארץ ישראל.
אסעד אסעד: הוא אומר המון דברים שאין להם כיסוי.
אסעד אסעד: בחור, מביאים אותו, הוא לא בונה בית, הוא בונה צימרים על אדמה של מדינת ישראל, או של הסורים במקרה זה.
אסעד אסעד: ומביאים אותו למשפט בזמן שמביאים את הדרוזי.
ענת ברקו: דעא"ש.
ענת ברקו: האדמה היא של דעא"ש.
אסעד אסעד: בסדר.
אסעד אסעד: מביאים אותו למשפט ושופט בישראל אומר אין עילה למשפט.
אסעד אסעד: מה זאת אומרת?
אסעד אסעד: זו המציאות.
אסעד אסעד: אפשר לכסות את הראש בחול ולהגיד לא שמענו, לא ראינו, אבל זו המציאות.
אסעד אסעד: אם אתם רוצים לטפל בדרוזים ויש נכונות לטפל בדרוזים ושמעתי את האלוף, אני מכיר אותו טוב, ורוצים לטפל בדרוזים – לא מהשפה החוצה.
אסעד אסעד: צריך לטפל בשורש הבעיה ושורש הבעיה – הממסד הישראלי – שהוא מזניח את הדרוזים ולא מעניין אותו הדרוזים.
אסעד אסעד: הדרוזים עשו את הכל למען המדינה.
אמיר אוחנה: אני חושב שיש מה לעשות לא רק כלפי החיילים המשוחררים הדרוזים, אלא כלפי חיילים משוחררים בכלל.
אמיר אוחנה: זה נכון לכל אורך השירות ואנחנו אכן, בוועדת החוץ והביטחון, גם חברי היושבים כאן, גם חברי שאינם כאן, פועלים בנושא הזה ותודה לך על הדברים.
אמיר אוחנה: חבר הכנסת אכרם חסון, בבקשה.
אכרם חסון: בוקר טוב.
אכרם חסון: אדוני יושב הראש, קודם כל אני מברך אותך על קיום הדיון החשוב הזה.
אכרם חסון: אני גם רוצה לברך את כל החברים שהגיעו במיוחד להשתתף איתנו.
אכרם חסון: בנוסף לחברה ששמעתם מהמגזר הדרוזי, איתנו גם פטין ביראני, שהוא מפקח בכיר באגף מינהל ונוער במשרד החינוך.
אמיר אוחנה: נשמע גם אותו.
אכרם חסון: כן, גם עינב שוורץ, שהיא מנהלת מינהל חברה ונוער במחוז חיפה וגם מנצור מועדי שהוא נציג משרד הביטחון וגם נזיה עבדאללה, בנוסף לאלוף משנה וג'די סחראן ולחבר הכנסת לשעבר שהגיע.
אכרם חסון: באותו יום שקיבלתי תלונה מאם תרצו והראו לי את הכתבה על דלית אל כרמל, אני פניתי לרשם העמותות כי אני מכיר אותם שנים רבות.
אכרם חסון: גם לי יש עמותה משנת 1989 ובדקתי קודם כל את התקנון וראיתי שהם פועלים בניגוד לתקנון.
אכרם חסון: לכן הוצאתי מכתב שני גם למשרד המשפטים וגם למשרד הפנים, בבקשה דחופה לפרק את העמותה הזאת.
אכרם חסון: זה אחד.
אכרם חסון: מצד שני אני הגשתי הצעת חוק, שלשמחתי הרבה ועדת השרים קיבלה אותה וכבר אנחנו נדון בה בקרוב.
אכרם חסון: במסגרת החוק נמנע כל אדם שמסית ובא לעשות שטיפת מוח לילדים, שהם צריכים ללמוד על ערכים, על כבוד האדם, על סלחנות, על אהבה, שאין הבדל בין אדם לאדם אלא אדם מבחינתנו הוא ערך עליון.
אכרם חסון: אבל לצערי הרב יש כאלה שחיים בקרבנו ואצלנו ואני מקווה שהם לא הרבה, מכל העדות, מכל העמים, שמנסים לקלקל ומנסים להפריע.
אכרם חסון: ברגע שאתה עושה שטיפת מוח לילד, אתה לא יכול אחר כך במשך 60-70 שנה לשנות את האמונה שלו.
אכרם חסון: לא מזמן אני ביקרתי בעיר נצרת והלכתי לדבר עם תלמידים.
אכרם חסון: היו באולם יותר מ-300 תלמידים, תלמידים שהם כפי שאני מבין ישראלים.
אכרם חסון: אני בוגר בית ספר סאן ג'אזיר בנצרת ואני תמיד מודה לכנסייה שנתנה לי את האפשרות ללמוד שם ולתת לי השכלה טובה וחשבתי לתומי, זה כמו התקופה שלי, שאני בוגר משנת 1978 שם.
אכרם חסון: ראיתי תלמידים שאין בהם אחד צדיק שאוהב את מדינת ישראל.
אכרם חסון: גם אם יש מחלוקות.
אכרם חסון: אני מצדיק את חברי וידידי שיש בעיות עם הזכויות של הדרוזים ואני נלחם כל יום, אבל למה לערב שמחה בששון?
אכרם חסון: קודם כל צריך להיות אזרח מדינת ישראל, לא לשנוא אף אחד, לא לעבוד נגד המדינה, שהיא משקיעה, גם אם היא לא משקיעה מספיק בך, אבל היא משקיעה כדי שאתה תחיה בכבוד, בדמוקרטיה והיא שומרת על הערך שלך כאדם בתוך המדינה.
אכרם חסון: לכן לא קם תלמיד אחד שדיבר באופן חיובי על מדינת ישראל וזה מדאיג אותי מאד.
אכרם חסון: אני חושב שלא כולכם יודעים את זה.
אכרם חסון: יכול להיות שאתם חושבים שיש כאלה ככה ויש כאלה ככה, אבל אני אומר – מערכת החינוך, כמובן לא המפקחת הבכירה, שהיא אחראית על הדרוזים ולא המפקחים האחרים – מערכת החינוך, כמו השר, כמו אלה שמקבלים את ההחלטות.
אכרם חסון: כנראה במשך השנים האחרונות, אולי ב-10 השנים, ב-15 השנה, כל הערכים במערכת החינוך נפלו.
אכרם חסון: כנראה אפשרו לכולם להיכנס לשם ולעשות שטיפת מוח, לשנות.
אכרם חסון: אנחנו צריכים להרחיק את מערכת החינוך מהפוליטיקה.
אכרם חסון: צריך להרחיק אותה ממחלוקות שיכולות לגרום שנאה ויותר פילוג בתוך החברה הישראלית.
אכרם חסון: לכן אני בא בטענות.
אכרם חסון: אני אומר גם, פעם הבאה אני מבקש שתזמין את שאר הרשתות, כי מערכת החינוך הפורמאלית היא לא אחראית היום על עתיד או על אורט או על רשתות אחרות שקיימות.
אכרם חסון: יכול להיות שהכפיפות שלהן היא פחות למפקחי משרד החינוך ולמחוזות שנמצאים בכל אזור ולכן אנחנו גם מפספסים.
אכרם חסון: אנחנו לא ניתן יד לאף אחד.
אכרם חסון: אנחנו לא רוצים שאף אחד יתערב במדיניות העדה הדרוזית.
אכרם חסון: יש לנו ברית חיים כאן וזו מדינתנו ואין לנו מדינה אחרת וזה לא ייקח אף אחד.
אכרם חסון: מצד שני אנחנו נאבק ומגיעות לנו זכויות ואנחנו ניקח את הזכויות שלנו כדי באמת לתת נקודות זינוק שווה לכל צעיר, כי יש לנו הרבה בעיות, במיוחד בקרב האוכלוסייה שמשרתת.
אכרם חסון: לפי מה ששמעתי, וג'די, אומרים שבשנת 2016 עלה בעוד 2 אחוזים, אז הגענו ל-84%.
אכרם חסון: אני מקווה שנמשיך לחנך את הילדים שלנו לשרת את המדינה.
אכרם חסון: זו זכות ולא רק חובה.
אכרם חסון: כי לא צריך רק חוק חובה כדי לשרת את המדינה שלך.
אכרם חסון: מאחר שאני מאמין בדברים האלה, אני אף פעם לא הרשיתי לעצמי, למרות שאני משרת את האוכלוסייה המוסלמית, הנוצרית והבדואית, ואני אומר אין הבדל בינינו כבני אדם, אני אף פעם לא הלכתי ואמרתי למוסלמים אתם חייבים להתגייס לצה"ל או להתגייס לשירות לאומי, אחרת היו אומרים עלי בוגד.
אכרם חסון: אז למה לתת לארגונים מאותן עדות או עמים אחרים לבוא אלי ולנסות לשכנע אותי ללכת נגד המדינה.
אכרם חסון: זה בעיני דבר חמור ביותר.
אכרם חסון: צריכה להיות ענישה קשה מאד, צריך לפרק עמותות מהסוג הזה.
אכרם חסון: עמותות קמו כדי לשרת את האוכלוסייה, כדי לתמוך באוכלוסייה החלשה, כדי אולי להעצים את הדמוקרטיה וחופש הביטוי, אבל לא להביא ליותר שנאה ופילוג בעם.
אכרם חסון: לכן אני גם ביקשתי מוועדת החוץ והביטחון לקיים דיון דחוף מאד ואני חושב שאנחנו צריכים לעמוד על המשמר.
אכרם חסון: זה לא מספיק שאנחנו מקיימים דיון והדיון מתקיים בזכותך ותודה על כך, אבל צריך להמשיך לעקוב ולראות וגם לראות אם הדברים מבוצעים בשטח ולא סתם רק כל פעם למראית עין ואחרי שאנחנו יוצאים העסק נגמר ועוד קיצונים יחזרו וישנו לנו את המצב שאנחנו רוצים בו.
אכרם חסון: כפי שאמרתי, אנחנו לא ניתן יד לאף אחד לחבל במערכת היחסים בינינו.
אכרם חסון: תודה רבה.
אמיר אוחנה: חבר הכנסת, האלוף במילואים אלעזר שטרן, בבקשה.
אמיר אוחנה: לאחר מכן אנחנו נשמע את החבר שהגיע ובעצמו חווה את הדברים.
אלעזר שטרן: קודם כל אני חושב שאין מה להכביר מילים לא על החשיבות של שירות הדרוזים, לא על ההישגים, בטח לא על אחוזי השירות ולשמחתי הרבה גם על הצעד החשוב בעיני, שהגדוד הדרוזי, כגדוד מגדרי, הגיע לפרקו.
אלעזר שטרן: זה היה נכון לזמן שהוא היה נכון, מילא את משימתו ועצם הפירוק שלו, למרות חילוקי הדעות בתוך העדה, אין ספק שהוא מהווה פריצת דרך, שאנחנו, כמו שאמר פה אלוף משנה וג'די, רואים את התוצאות שלו בכל היחידות של צה"ל ולכן זה חשוב.
אלעזר שטרן: בצד אני רוצה להעיר.
אלעזר שטרן: אני חבר אופוזיציה, לא קואליציה ואני אומר פה, כיוון שהוא יצא, לא חושב שנכון לכרוך את הדיון הזה עכשיו אם איך המדינה מתנהגת לחייל הדרוזי המשוחרר.
אלעזר שטרן: אני חושב שהמדינה מתקדמת מאד בתחומים האלה.