GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרדכי יוגב: הגעת דיין לאולפנה או לבית-הספר, נאמרה פה כבר על-ידי השר, כדבר שרצה המנכ"ל אולי להביא אותו לפריפריה, להביא אותו להנגשה.
מרדכי יוגב: הסתבר שהוא לא פשוט, הסתבר פה משפטית שאולי הוא לא פשוט, וזו הייתה אפשרות שנועדה לסייע, ולא נועדה בהכרח ליצור לחץ כזה או אחר, גם אם מישהו כך ראה אותה.
מרדכי יוגב: ולכן, אני חושב, אדוני היושב-ראש, השר הממונה, לא ידעתי את מה שהוא הולך לומר, אני חושב שיש בזה, וגם חבר הכנסת מקלב הציע, ההגעה לבית-הדין, כפי שאתמול בטלפונים לשלוש בנות, כל אחת מהן הצביעה על בעיות שונות ואחרות.
מרדכי יוגב: חלקן הגיעו שלוש וארבע פעמים, ההרכבים לא היו פנויים להן, חוו צעקות של גרושים וגרושות, של מצבים קשים, נדרשו לבוא עוד פעם.
מרדכי יוגב: לכן, יש פה את המחשבה של ההנגשה במועצות הדתיות כאשר הדבר הוא אישי, הוא לא בכיתה, הוא לא בבית-הספר, ובמועצות הדתיות או בכל מקום אחר, הוא לא מעניינה של ועדת החוץ והביטחון, הוא במחשבה של הנגשה.
אלי אלאלוף: במועצה דתית למי, בבקשה?
מרדכי יוגב: שם יושב דיין שצריך, ואמר פה דרור, גם אז הוא לא עושה צעד של שיפוט.
ענת ברקו: אבל צריך אנשים ייעודיים, אנשים שמבינים בזה, לא סתם.
מרדכי יוגב: הוא עושה צעד בעצם כמו של נוטריון, כי הוא רושם הצהרה, ובעצם בקולמוסו מקבל את ההצהרה מהגב'.
רחל עזריה: אבל, מוטי, זה היה הרעיון הבסיסי.
מרדכי יוגב: ואם היא רוצה ללכת לבית-המשפט היא יכולה ללכת לבית-המשפט, אלו האפשרויות שבידיה, בית-הדין במקומו, דיין בהגיעו לערים שבהן אין בית-דין, אחת לשנה או פעמיים בשנה, הוא מגיע שם למועצות הדתיות.
מרדכי יוגב: לפי דעתי זה רעיון טוב מאוד, ראוי לו שייבחן, ראוי לו - - -
אלעזר שטרן: מוטי, אולי נאמץ את זה לגיור, יבוא דיין לבית-הספר, יגיד: מגוירת, מגוירת, מגוירת.
מרדכי יוגב: דרך אגב, אתה יודע מצוין, חבר הכנסת שטרן, וידעתי שתעלה את העניין, אתה יודע מצוין שדעתנו גם שיש מקום לחשוב על הדברים הללו יחד עם היררכיה אחת - -
אלעזר שטרן: אוקיי, נו, באמת
מרדכי יוגב: - - של הרבנות הראשית לישראל.
אלעזר שטרן: הלוואי שזה יחול בשירות האזרחי.
מרדכי יוגב: תן לי, בבקשה, להביע את דעתי.
<שר-שלום ג'רבי: עשינו.
<שר-שלום ג'רבי: אני מחדש לך, עשינו גיור לאומי.
מרדכי יוגב: תן לי בבקשה.
עליזה לביא: מה זה עשיתם?
עליזה לביא: איפה עשיתם את זה?
<שר-שלום ג'רבי: יש גיור, עשינו גיור.
מרדכי יוגב: גם בדבר הזה השירות הלאומי המשיך את דרכו של - - -
עליזה לביא: בשירות הלאומי?
<שר-שלום ג'רבי: כן, יש גיור.
עליזה לביא: כמה?
עליזה לביא: על כמה מדברים?
מרדכי יוגב: גם בדבר הזה השירות הלאומי המשיך את דרכו של חברי חבר הכנסת אלעזר שטרן, שפתח את הדברים הטובים האלה בצה"ל, ואפשר בדרך הזאת יותר הנגשה.
עליזה לביא: זה מה שהוא אומר.
מרדכי יוגב: אדוני היושב-ראש, אנשים עושים דברים טובים.
מרדכי יוגב: גם חברי חבר הכנסת שטרן עשה, וגם בשירות הלאומי, צריך לראות את הכול באור חיובי.
מרדכי יוגב: גם עמותת "אלומה", אני חושב שעושה דברים חשובים מאוד, ויש לי הערכה גדולה אליה.
מרדכי יוגב: ומתוך כך, לא לנסות לכפות.
עליזה לביא: תברך את השר שלך, שפעם ראשונה מממן את זה.
מרדכי יוגב: יודעת את זה יפעת מצוין מהיום הראשון ועד היום.
מרדכי יוגב: כשנפגשנו.
מרדכי יוגב: לא לנסות לכפות על אמונות ודעות.
מרדכי יוגב: בתי-הספר אולי לא היה הרעיון הכי טוב.
מרדכי יוגב: איך זה ייעשה בדיוק, לא עניינה של ועדת החוץ והביטחון אם תהיה הנגשה במועצות דתיות - - -
עליזה לביא: זה העניין שלה.
מיכל רוזין: אבל זה עניין של החוץ והביטחון.
עליזה לביא: בוודאי שזה עניין שלה, וזה הילדים שלנו.
מרדכי יוגב: זה צריך להיעשות בפני דיין, וזה צריך להיעשות באופן אישי ולא באופן כיתתי.
מיכל רוזין: כי זה פטור משירות.
מיכל רוזין: זה לא השירות הלאומי, זה לא הדיון.
ענת ברקו: אה, באופן אישי.
מרדכי יוגב: באופן אישי ולא באופן כיתתי.
אבי דיכטר: נא לא להפריע למוטי.
אבי דיכטר: סליחה, מיכל.
מרדכי יוגב: אני אומר את הדברים באופן מאוד מדויק.
מיכל רוזין: לא, אני לא מבינה מה זה לא קשור לחוץ וביטחון.
מיכל רוזין: צה"ל לא קשור לחוץ וביטחון?
מרדכי יוגב: חברתי חברת הכנסת מיכל, הטענה שלך הייתה שזה נעשה באופן כיתתי ובלחץ, אז אני אומר: לא, לא באופן כיתתי ולא בלחץ, וגם כנראה לא בבית-הספר.
מרדכי יוגב: אני מסביר על האפשרות שהציב בפנינו פה השר הממונה, והוא הצביע על אפשרות טובה ששמעתי אותה גם היום פה פעם ראשונה.
מרדכי יוגב: ואני חושב שבשיקול דעת נבון – ולא עלינו כרגע לקבל את ההחלטה של איך, אלא לאפשר להם לחשוב על האיך הזה מתוך כל מה ששמעו פה – מתוך כל הדברים שנשמעו פה, הן דברי הביקורת, הן הדברים של מיקי ושל האחרים, ולהביא את הנקודה הזאת לנקודת איזון נכונה.
מרדכי יוגב: ועד כאן דברי, ובא לציון גואל, כך אני מקווה.
אבי דיכטר: העברנו הצעות נוסח שעליו אנחנו מבקשים להצביע, כי בכל אופן זו הצעה לדיון מהיר או בקשה לדיון מהיר, ואנחנו מחויבים גם למליאת הכנסת להגיע עם סיכום מסוים.
אורי מקלב: מה המשמעות של ההחלטה?
אורי מקלב: זו הצעה למשרד החינוך?
עליזה לביא: למי זה?
עליזה לביא: לחינוך?
עליזה לביא: לצה"ל?
אורי מקלב: מה המשמעות של ההחלטה, של ההצהרה הזאת?
אורי מקלב: אני רוצה להתייחס לפי זה.
מיכל רוזין: קודם כול כל - - -
אבי דיכטר: ישנם משרדי ממשלה, יותר ממשרד אחד יש פה, יש את משרד החינוך, יש את משרד החקלאות המופקד על השירות הלאומי, יש את משרד הביטחון בנושא הזה, משרד המשפטים כמובן.
אבי דיכטר: את רוצה להתייחס לזה?
<הדר בר-שלום: לפי תקנון הכנסת בתום דיון מהיר הוועדה מחויבת להניח על שולחן הכנסת את מסקנותיה.
<הדר בר-שלום: אחר כך יושב-ראש הכנסת מעביר את המסקנות לשרים הנוגעים בדבר.
אורי מקלב: זו המלצה בסופו של דבר.
אורי מקלב: אני רוצה להעיר שני דברים.
אורי מקלב: ראשית, אני כן חושב שבהמלצה להכניס לבדוק בשינוי החוק שההצהרה תוכל להיעשות לפני עורך-דין נוטריון במידה זאת.
אבי דיכטר: אבל אנחנו לא עוסקים בחקיקה עכשיו.
אורי מקלב: בסדר, אבל זאת ההמלצה.
אורי מקלב: אם אתה ממליץ גם לראות, לבדוק, ואז כל הדיון הזה מתייתר, ואז אפשר גם לאסור בתי-ספר - - -
רחל עזריה: למה?
רחל עזריה: יביאו עורך-דין נוטריון לבית-הספר.
אורי מקלב: ואז אפשר לאסור מכיוון שכל מה שראינו בבית-ספר זה בגלל החוק - - -
ענת ברקו: ייתן המלצה לא להתגייס, אף אחד לא יעשה צבא.
רחל עזריה: - - - זה יהיה הכי קל בעולם.
אורי מקלב: ואז אפשר לאסור בגלל שאז הדבר נהיה יותר נגיש, ואז הוא לא מסובך כמו בפני שופט, בפני דיין שהנגישות היא הרבה יותר קשה, גם רחוקה כפי שאמרו פה.
<יפעת סלע: תשלמו לעורך-דין, זה יהיה פר - - -
אורי מקלב: ברשותך, אדוני היושב-ראש, הדיון שנעשה כאן נעשה על בתי-הספר של ממ"ד, של ממלכתי-דתי, ששם יש באמת בנות שמתגייסות, בנות שלא מתגייסות, בנות שהולכות לשירות לאומי.
אורי מקלב: בבתי-הספר החרדיים אין את הדבר הזה, ולכן הצהרה נעשית אחת אחת.
אורי מקלב: אבל כפי שאמרתי, במהלך הצהרתי שנמנע בפני בתי-הדין.
אורי מקלב: לא קיימתם דיון בעניין הזה, וגם לא אנשים, לכן, אני מבקש להחריג מההחלטה הזאת את בתי-הספר החרדיים ששם כל נושא הדיון לא רלוונטי בכלל.
רחל עזריה: מה?
רחל עזריה: למה לא רלוונטי?
אורי מקלב: בגלל שאין שם בנות בלחץ, ואין שם מגוון, ולכן ההצהרה בבתי-ספר - - -
רחל עזריה: איך אתה יודע?
מרדכי יוגב: אדוני היושב-ראש, ניסיונם של חברי כנסת מסוימים - -
מיכל רוזין: אין לחץ אצל החרדים, אין כפייה אצל החרדים.
אורי מקלב: ואני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש, לא קיימת דיון - - -
מרדכי יוגב: - - לכפות על אמונות ודעות לא יצלח.
רחל עזריה: מה פתאום.
אורי מקלב: יש כאן פגיעה לא מדתית בעניין הזה, מכיוון שהיום זה נעשה בדבר הזה, אין שום תלונה בעניין הזה, אף אחד לא מתלונן שנעשה מתוך לחץ, הדברים נעשים במהלך הצהרתי.
מיקי לוי: גם פה לא התלוננו, זה התגלה לנו.
אורי מקלב: אין מסדר.
אורי מקלב: מגיע דיין בזמן שקובעים לו, ואז מתכנסים מי שרוצה להצהיר.
רחל עזריה: לא, אני מצטערת.
אורי מקלב: ואחד אחד מצהיר.
מיכל רוזין: ערן, אני אומרת שהצבא יבוא לצו גיוס ראשון לבתי-ספר, יעשו את הראיונות שם.
מיכל רוזין: לא יהיה הוא בא, הוא לא בא, קם בבוקר, לא קם בבוקר.
רחל עזריה: עם ישראל מאוחד בעניין הזה.
אורי מקלב: או דיין או בפני שופט, זה לא קשור לראיונות.
מרדכי יוגב: חבר הכנסת מקלב, אני מציע לצטט את חבר הכנסת מוזס שיחול גם על בתי-הספר של - - -
אבי דיכטר: מוטי.
אורי מקלב: זה לא קשור לצבא.
אורי מקלב: אני מבקש ממך לא - - -
מיכל רוזין: להסיע אותם בבוקר.
אבי דיכטר: אני לא מתכוון לעשות פרצלציה של ההמלצה לפי בתי-ספר.
אורי מקלב: תקיים דיון.
אבי דיכטר: מה שאני מבקש בשינוי הבא, להעלות את זה להצבעה.
אבי דיכטר: הוועדה מבקשת לקבל עד סוף אוקטובר 2017 את עמדת משרדי הממשלה הרלוונטיים, במידה ומבקשים לשנות למקום אחר, מלבד בית-המשפט ובתי-הדין הרבניים להשלמת התהליך של הצהרה פרטנית מטעמי דת למתן פטור לגיוס לצה"ל.
אבי דיכטר: זה הנוסח, ואני מבקש להצביע.
אבי דיכטר: מי שבעד הנוסח הזה - - -
רחל עזריה: רגע, וברור מכך שאי-אפשר בבתי-הספר.
אבי דיכטר: פעם נוספת.
מיכל רוזין: אבל אי-אפשר בבתי-ספר.
רחל עזריה: ברור מכך שאי-אפשר בבתי-הספר.
עליזה לביא: שאי-אפשר.
מיקי לוי: אסור בבתי-ספר.
רחל עזריה: אסור בבתי-ספר.
אבי דיכטר: תקשיבו, היום הסעיף הרי לא עוסק במיקום.
אבי דיכטר: הוא עוסק רק במי רשאי, שופט או דיין.
אבי דיכטר: אגב, בניגוד לאחת הפרשנויות שהייתה כאן, הבנתי מהיועצת המשפטית שהפרשנות היא לא בבית-דין, אלא זה שופט או דיין בבית-דין שרשאי לשפוט בבית-דין.
<הדר בר-שלום: לא בהכרח
אבי דיכטר: לכן אני אומר, כדי לא להיכנס עכשיו לנישות מיותרות מבחינתנו.
אורי מקלב: אבל זה לא לשנות.
אורי מקלב: יש מקומות שלא משנים.
רחל עזריה: אבל אי-אפשר בבית-ספר.
אורי מקלב: איפה שמבקשים לשנות.
אורי מקלב: איפה שהנוהג קיים עשרות שנים - - -
רחל עזריה: לא, לא.
רחל עזריה: לא, כי יגידו אולפנות.
רחל עזריה: יגידו אולפנות, אנחנו תמיד אספנו את הטפסים - - -
אבי דיכטר: תקשיבו, אני קורא את הנוסח להצבעה.
רחל עזריה: אבל בהתחלת הנוסח היה - - -
אבי דיכטר: אני קורא את הנוסח להצבעה.
אבי דיכטר: מה שאני לא קורא לא קיים בנוסח.
מיכל רוזין: אז זה לא הנוסח שהעברת לנו.
אבי דיכטר: עשינו כמה תיקונים לאור כמה שינויים.
אבי דיכטר: ועדת החוץ והביטחון מבקשת לקבל עד סוף אוקטובר 2017 את עמדת משרדי הממשלה הרלוונטיים, במידה ומבקשים לשנות למקום אחר, מלבד בית-המשפט ובתי-הדין הרבניים, להשלמת התהליך של הצהרה פרטנית מטעמי דת למתן פטור לגיוס לצה"ל.
אבי דיכטר: זה הנוסח.
עליזה לביא: רק שנייה.
מיכל רוזין: אבל מה זה אומר?
<קריאות: מה זה אומר?
אבי דיכטר: אבל אני קראתי.
מיכל רוזין: אבל, אבי, אנחנו מקשיבים לך, ואנחנו מבינים הבנת הנשמע.
מיכל רוזין: מה שאתה אומר בעצם: אני לא רוצה עכשיו להגיד שמה שהם מתכננים מקובל או לא מקובל, כשלא - - -
אבי דיכטר: לא, אנחנו בעוד ארבעה חודשים - - -
מיכל רוזין: ארבעה חודשים זה כבר אחרי ספטמבר, זה כבר אחרי צווי גיוס.
רחל עזריה: למה להוריד את החלק על בתי-הספר?
עליזה לביא: בדיוק.
עליזה לביא: בואו נעשה את זה כמו בנוסח המקורי.
רחל עזריה: בואו נעשה את זה כמו שצריך, למה להוריד את החלק על בתי-הספר?
מיכל רוזין: העברת לנו נוסח, אמרנו כן, מה השתנה?
אבי דיכטר: חבר'ה, הבנתי.
אבי דיכטר: אני אומר לכם, הנוסח הזה, תראו, הרי הוועדה יכולה גם לסיים בלי הצבעה.
אבי דיכטר: היא יכולה לסיים, ואני יכול לומר, בעוד ארבעה חודשים, שלושה חודשים או x זמן.
רחל עזריה: אבל הם יכולים בבתי-הספר.
ענת ברקו: הקטע הפרטני, כדאי ללכת על זה.
אבי דיכטר: אני חושב שמפאת כובדו של הנושא אנחנו בעוד ארבעה חודשים נקבל את העמדה, נדע לנכון על מה אנחנו הולכים.
עליזה לביא: מה המשמעות?
עליזה לביא: שהדיינים לא יוכלו להיכנס לבית-הספר?
עליזה לביא: זאת המשמעות?
אבי דיכטר: זה לא המצב היום.
ענת ברקו: זה יותר טוב מכלום.
ענת ברקו: הקטע הפרטני יותר חשוב.
מיכל רוזין: זה כלום.
רחל עזריה: זה כלום.
אבי דיכטר: כדי לשנות את זה מישהו צריך לעשות משהו.
רחל עזריה: אבל יש מקומות שבהם הולכים לבתי-הספר.
אבי דיכטר: חבר'ה.
מיכל רוזין: אין מציאות כזאת.
מיכל רוזין: עלילות הדם שממשיכות להישפך פה, ואני נותן לך לדבר, על כך - - -
רחל עזריה: די, באמת?
מיכל רוזין: חברת הכנסת רחל עזריה מעלילה עלילות דם.
רחל עזריה: די.
רחל עזריה: יומיים אחרי תשעה באב, עלילות הדם?
רחל עזריה: באמת, קמצא ובר קמצא.
אבי דיכטר: מוטי יוגב.
אלעזר שטרן: אם אני הייתי אומר את זה - - -
רחל עזריה: - - - עלילות הדם?
מיכל רוזין: אין מציאות כזאת, דיינים לא מגיעים לבתי-הספר.
רחל עזריה: - - -
אבי דיכטר: אני מבקש לסכם.
אבי דיכטר: רחל, אני מבקש לקבל רשות דיבור.
רחל עזריה: אני מאשרת.
אבי דיכטר: אה, הנדיבות שלך הרגה אותי.
אבי דיכטר: בסוף אוקטובר יתקיים דיון בוועדה, שאליו יגיעו משרדי הממשלה הרלוונטיים והגופים לומר את עמדתם לגבי הסוגיה שעלתה כאן היום.
אבי דיכטר: במסגרת יום המילואים בכנסת, אנחנו שמחים לארח כאן, בישיבה של ועדת החוץ והביטחון.
אבי דיכטר: למען הסר ספק, למי שלא זיהה את המצלמה, הישיבה פתוחה וכל מי שמתבטא שייקח בחשבון, לטוב ולרע, שהדיון הזה פתוח.
אבי דיכטר: זו בהחלט כבר מסורת לקיים את היום הזה גם בכנסת, אבל את הישיבה גם בוועדת החוץ והביטחון.
אבי דיכטר: זה לא אומר שלאורך השנה סוגיית המילואים לא חוצה כחוט השני את ישיבות הוועדה.
אבי דיכטר: גם בוועדת המשנה של כוח-אדם, ויושב-ראש ועדת המשנה נמצא אתנו כאן, חבר הכנסת אמיר אוחנה, או בוועדת המשנה לתפיסת הביטחון ובניין הכוח, ויושב-ראש ועדת המשנה עפר שלח גם נמצא כאן, בהחלט סוגיית המילואים ככוח הצבא העיקרי במדינת ישראל למצבי משבר אמתיים, ולצערי, מצבי משבר אמתיים הם לא מצרך שאנחנו עוסקים בו רק ברמה התיאורטית אלא סוגיה אמתית וחווינו אותה לאורך הרבה מאוד שנים.
אבי דיכטר: יושבים כאן לא מעט אנשי מילואים שחוו אותה היטב.
אבי דיכטר: נדמה לי, שבסוגיה הזאת, מבחינתנו כוועדה, אני רואה כזכות לארח ולקיים ישיבה שכל כולה מוקדש לנושא המילואים בצה"ל.
אבי דיכטר: מכאן אני מעביר את שרביט הדיבור למכובדי, אדוני סגן השר, חבר הכנסת אלי בן-דהן.
אבי דיכטר: לאחר מכן אתן את זכות הדיבור לשני חברי הכנסת שמניתי את שמותיהם, אמיר אוחנה ועפר שלח, לומר כמה דברים, ונעבור לנציגי המילואים ולמשתתפים נוספים, ולבסוף חברי הכנסת יתייחסו בזמן שייוותר שלהם.
אבי דיכטר: אנחנו מבקשים לאפשר לכולם להתייחס.
אבי דיכטר: חבר הכנסת סגן השר, אלי בן-דהן.
אלי בן-דהן: אשתדל לקצר.
אלי בן-דהן: בוקר טוב.
אלי בן-דהן: אני רוצה לפתוח ואולי קצת לספר לכם על אחד השינויים שאנחנו עשינו מהרגע שאני קיבלתי אחריות לנושא המילואים.
אלי בן-דהן: הייתה החלטת ממשלה, וצדקו חבריי חברי הכנסת בדיון הקודם, שקבעה שתהיה ועדת מנכ"לים שתעסוק הן בשגרה והן בחירום בכל מה שנוגע למילואים.
אלי בן-דהן: במשרד הביטחון, לראשונה, לפני מספר חודשים התכנסו קרוב ל-40 מנכ"לים או משנים למנכ"לים או סמנכ"לים של משרדי ממשלה, יחידות סמך וגופים כמו אפילו בנק ישראל וגופים אחרים, כדי לעשות שני דברים: דבר אחד – לדון ולאשר בנוהל שהכנו, והכין בעיקר אכ"א, וזה נוהל לחירום עבור כל משרדי הממשלה, כלומר מה קורה בזמן חירום ומה הן ההשלכות על חייל המילואים – אני מניח שכולם מכירים את כל הנושאים שנוגעים לחובות, לבחינות ולדברים שנוגעים להרבה מאוד עניינים – כדי שכולם ייכנסו מיד למערכת מסודרת ומסונכרנת לטובת חיילי המילואים בזמן החירום.
אלי בן-דהן: הנוהל הזה אושר.
אלי בן-דהן: אופיר, אנחנו מציגים את הנוהל?
אלי בן-דהן: עוד מעט הנוהל יוצג בפירוט.
אלי בן-דהן: כפי שאמרתי, הרעיון המרכזי הוא שכל נציגי משרדי הממשלה ויחידות הסמך התאספו פעם ראשונה והיו בחדר אחד והבינו את האירוע הזה שבו כולם צריכים לדבר יחד וכולם מעבירים מידע מאחד לשני, כדי שחיילי המילואים, בעיקר אמרתי: נוהל החירום, לא ייפגעו.
אלי בן-דהן: הדבר השני שעשינו הוא שבאותה ישיבה אנחנו הנענו את כל משרדי הממשלה, כדי שכל אחד יתחיל ליזום מה במשרדו הוא יכול לתרום למען שירות המילואים.
אלי בן-דהן: חלק מהתוצרים היו בהחלטת הממשלה 2607.
אלי בן-דהן: אני לא יודע אם יש זמן, אבל אפשר לפרט.
אלי בן-דהן: ההחלטה הזאת באמת כללה מספר ניכר של הטבות, שעד אז לא היו, שחלקן באו ביוזמתם של המשרדים עצמם.
אלי בן-דהן: יש מספר הטבות שאנחנו כרגע גם בהתדיינות מול האוצר, ואומר זאת במילה אחת: כל הנושא של הנחות או פטורים מאגרות שונות.
אלי בן-דהן: האוצר מאוד-מאוד לא אוהב את הדרך הזאת שבה חיילי מילואים מקבלים הנחה על אגרה או בכלל פטורים מאגרה ועוד דברים נוספים.
אלי בן-דהן: עוד הבוקר מוקדם ישבתי עם אנשי אגף התקציבים באוצר.
אבי דיכטר: האם אפשר להבהיר לוועדה למה האוצר לא אוהב?
אבי דיכטר: המילים "לא אוהב" נשמעות לי רכות מדי.
אלי בן-דהן: אני מסכים אתך.
אלי בן-דהן: כאן אני מדבר ברכות.
אלי בן-דהן: העניין הוא שלאוצר יש אולי שתי סיבות מרכזיות.
אלי בן-דהן: סיבה אחת היא מאקרו-כלכלית, והיא שהרעיון הוא שכשאתה מסתכל ברמת המאקרו, אם אתה בא ונותן פטור, אולי הפטור הזה הוא לא בדיוק הפטור הנכון והראוי ואולי יש דברים שהם יותר חשובים ויותר נכונים לפטור אותם ברמה המאקרו-כלכלית, ולכן הם בכלל לא אוהבים את נושא הפטורים או נושאים אחרים, כי הטענה שלהם היא שלא תמיד זה מגיע בדיוק ישירות למי שזכאי לאותו פטור.
אלי בן-דהן: הדבר השני הוא המחשבה שאולי יש מהלכים יותר רחבים ויותר ממוקדים.
אלי בן-דהן: כרגע, האוצר לקח על עצמו לבחון את כל נושא האגרות שקיימות וההמלצות שמשרדי ממשלה ביקשו להמליץ כדי לפטור מהאגרות הללו.
אלי בן-דהן: אני מקווה שהדבר הזה יגיע גם לידי ביטוי לפחות בחודשים הקרובים או לכינוס הבא של ועדת השרים לענייני מילואים.
אלי בן-דהן: מה שחשוב הוא שיש פה ועדת מנכ"לים קבועה שמתכנסת ובאמת רואה לנגד עיניה איך לחפש ולמצוא, כל אחד במשרדו, הטבות נוספות לטובת אנשי המילואים.
אבי דיכטר: חבר הכנסת אמיר אוחנה, יושב-ראש ועדת המשנה לכוח-אדם בצה"ל, בבקשה.
אמיר אוחנה: אדוני, תודה לך.
אמיר אוחנה: אני לא צריך לספר לאנשים היושבים בחדר הזה מה הפירוש המעשי של שירות מילואים – מה זה לעמוד מול המעסיק, שפוגע באינטרס שלו עכשיו לשחרר את העובד, ובטח אם הוא מנהל, למשך פרק זמן, ומה זה לעמוד מול המשפחה, שאולי יש בדיקה רפואית למישהו מבני המשפחה ואולי יש טקס למישהו מבני המשפחה, ולעזוב הכול, לעזוב את מסלול החיים הרגיל, וללכת לשרת את מדינת ישראל.
אמיר אוחנה: לאנשים בחדר הזה אולי אני לא צריך לספר מהי המשמעות של זה, אבל לציבור – אולי כן, משום שרוב הציבור לא עושה מילואים.
אמיר אוחנה: הנטל הזה נופל על מעטים בציבור הישראלי, ולכן אני פונה ומבקש מהציבור לקבל בהבנה שאנחנו כאן נתעדף את אותו מיעוט, ואנחנו כאן כלפי אותו מיעוט ננהג בכבוד רב וביקר.
אמיר אוחנה: היוזמות, שאנחנו היום נצביע עליהן בוועדות השונות בכנסת, יצטרפו ליוזמות נוספות שאנחנו ניזום ונקדם, כדי לאפשר לחיילי המילואים ללמוד ולא להיפגע, לעבוד ולא להיפגע – לא להיפגע בשכר ולא להיפגע בפרנסה שלהם.
אמיר אוחנה: אני מקווה ומאמין שהציבור, ברובו הגדול, לא רק מקבל את זה, אלא גם מוקיר את חיילי המילואים.
אמיר אוחנה: כולנו מחבקים את חיילי המילואים, ונתרגם זאת גם לחקיקה של ממש.
אבי דיכטר: תודה רבה לחבר הכנסת אוחנה.
אבי דיכטר: יושב-ראש ועדת המשנה לתפיסת הביטחון ובניין הכוח עפר שלח, בבקשה.
עפר שלח: תודה.
עפר שלח: קודם כל, אני מתנצל שאצטרך לעזוב, אבל הפעם זה בנסיבות משמחות, כי אנחנו הולכים לוועדת העבודה והרווחה בשביל לאשר סוף-סוף את סיפור המילואימניקים העצמאיים ואת התוספת של ה-25% שאמורה להינתן להם.
עפר שלח: שוב, אני מודה לסגן שר הביטחון, לשר הביטחון שהיה שותף למהלך הזה, והוא גם אופייני לעובדה שאנשים שעוסקים בזה בצד הזה של השולחן לא רוצים בהכרח חוק על שמם.
עפר שלח: הם רוצים שהעסק יתוקן.
עפר שלח: אבי סייג, ידידנו, דיבר על כמה שנים זה לקח.
עפר שלח: סוף-סוף, יש נכונות גם בצד השני.
עפר שלח: כמו שאמרתי בכנסת הגדול, גם היא לוקחת זמן, וכל הזמן הזה הוא תמיד פגיעה באמון של אנשי המילואים.
עפר שלח: הישיבה הזאת כונסה, כדי לבדוק, בין השאר, איך עומד חוק המילואים במבחן הזמן והאם יש התאמות שצריכות להיות בו.
עפר שלח: יצא להיות לא ליד עריסתו של חוק המילואים, כי הוא היה בכנסת ולא הייתי אז חבר כנסת, אבל בואו ונגיד שהייתי בהפריה החוץ-גופית של חוק המילואים.
עפר שלח: זה דבר שכדאי ללמוד ממנו.
עפר שלח: קצין המילואים הראשון, ידידי הטוב אריאל היימן, זימן בשעתו ועדה שעבדה מחוץ למערכת ועסקה במודל המילואים, והייתי חבר בה, ומהדו"ח שלנו, בסופו של דבר, יצא והתגלגל חוק המילואים.
עפר שלח: הדבר העיקרי, שעסקנו בו, הוא הדבר שכל מי שעוסק בנושא המילואים עוסק בו עד היום ואין לו תשובה טובה אבל חובה עלינו לעבוד עליו כל הזמן, והוא העובדה שבסופו של דבר מהרגע – וקשה לי לסמן את הרגע הזה בזמן, ואבי, אתה דיברת על המשברים שהיו בשנות ה-90 וכן הלאה, ויכול להיות שזה הזמן אבל יכול להיות שזה קרה עוד קודם – שבו המילואים הפכו להיות אם לא נחלת הכול אז בוודאי נחלת הכלל, כי שאבי היה מג"ד בחטיבה 80 של הצנחנים, רוב האנשים עשו מילואים או חלק גדול מהאנשים והוא היה יכול, עם כל זה שמג"ד עשה אז מילואים אולי יותר מהיום, והיום הוא עושה הרבה מאוד, לנהל את זה במקביל לחייו ולא היה נמצא בסיטואציה שזה פגע בו או יותר נכון הייתה לו כביכול איזו שהיא מגבלה על הכתף שלא הייתה לאנשים אחרים או לחלק מהאנשים האחרים.
עפר שלח: אבל הדבר הזה איננו נכון היום לבני, שהוא בחטיבה 55 של הצנחנים, כי אנחנו נוטים להקיף את המערך מכל צדדיו; אני הייתי ב-551, ואנחנו סוגרים את זה פחות או יותר.
עפר שלח: הוא איננו נכון היום.
עפר שלח: זה עובד בשני הקשרים.
עפר שלח: ההקשר הראשון, ותעסוק בו ועדת המשנה, וזה כמובן יהיה בפורום סגור, אבל אנחנו כבר זימנו את הדיון הזה, הוא הנושא: הדבר היחיד, וזה גם מה שהגענו אליו במסקנה אז, לפני 15 שנה בוועדה של אריאל היימן, שיביא את אנשי המילואים זה המשמעות של תפקידם הצבאי.
עפר שלח: כל הנושאים, שאנחנו עוסקים בהם היום, שהם מאוד-מאוד חשובים, לא יחליפו את זה שהצבא יתייחס לאיש המילואים ברצינות, שהצבא יתייחס לתפקידו של איש המילואים, ואיש המילואים יידע שבסופו של דבר הוא נחלץ להגנת המדינה במקום שהוא נדרש והוא מוכן לתפקידו ומוטלים עליו התפקידים הראויים, וזה לא רק תהילת העבר אלא גם התפקיד ההווה.
עפר שלח: בלי זה המילואים לא יחזיקו מעמד.
עפר שלח: אין שום פיצוי ותגמול שיוכלו לעשות את זה.
עפר שלח: אנחנו נעסוק בזה, כולל – אגב, יכול להיות שאנחנו צריכים להיערך לשינויים קיצוניים מאוד במודל המילואים.
עפר שלח: זה יכול להיות.
עפר שלח: אגב, אני אומר שכל זה לטובה.
עפר שלח: זה מזה שאנחנו צריכים פחות, אבל את אלה שאנחנו צריכים אנחנו צריכים באותה עוצמה שהיינו צריכים אותם קודם.
עפר שלח: במתח הזה אנחנו צריכים להיות.
עפר שלח: מול זה גם ועדת המשנה תעבוד מול מערכת הביטחון.
עפר שלח: אבל בצד השני, בצד של יישום חוק המילואים, סעיף 20 בחוק המילואים, למעשה, קובע שמותר להפלות את חיילי המילואים.
עפר שלח: כתוב: "רשאים הממשלה וכל גוף ציבורי לקבוע הוראות שיש בהן לתגמל חיילי מילואים בהתחשב, בין השאר, בטיבה של ההטבה.
עפר שלח: .. פעולה או הוראה כאמור שהיא סבירה ומידתית לא תיחשב אפליה אסורה".
עפר שלח: כמובן שיש ויכוח מה זה "סבירה ומידתית", אבל הדבר הזה אומר שזה כבר בחוק, שלא לומר שבהחלטות ממשלה כבר נקבע שהמילואים היום, במצב שאנחנו נמצאים בו, הם סיבה – ואני לא חושב שערכית מישהו אתנו רוצה או יכול להתווכח עם זה – להטבה שהיא הטבה שחורגת מן המידה ומאפשרת לחייל המילואים ולמשפחתו ולסביבתו לקיים את הדבר הזה של אנשי המילואים.
עפר שלח: אנחנו את הדבר הזה צריכים לקיים הלכה למעשה.
עפר שלח: אני חוזר ואומר: כל אי-עמידה שלנו – יהיה ממשלה או יהיה כנסת, ואני לא מבדיל כרגע בין קואליציה לאופוזיציה – במילתנו, הן ברמת המשמעות והן ברמת הסביבה התומכת של איש המילואים, סודקת את המצב הזה עוד יותר, ותביא אותנו – תמיד מדברים על משבר המילואים ותמיד התשובה היא: כן, אבל כשמישהו יהיה על הגדרות, ואני לא יודע אם זה הסורים או האיראנים ואני לא יודע מי על הגדרות בשלב הנוכחי, המילואים יגיעו.
עפר שלח: זה נכון.
עפר שלח: אבל איזה מילואים הם יהיו?
עפר שלח: ואיזה תפקיד יהיה להם?
עפר שלח: וכמה הם יהיו כשירים למלא את התפקידים?
עפר שלח: את זה אנחנו צריכים למלא בתוכן 365 ימים בשנה.
עפר שלח: תודה רבה.
אבי דיכטר: תודה רבה, חבר הכנסת עפר שלח.
אבי דיכטר: אנחנו עוברים עכשיו לאנשי מערך המילואים.
אבי דיכטר: אבי סייג הוא אורח קבוע בוועדה.
<אבי סייג: ראשית, אתחיל הפוך, ואני רוצה קודם כל להודות לאנשי הוועדה.
<אבי סייג: אנחנו נמצאים פה כבר 22 שנה.
<אבי סייג: אני חושב שכמעט כולם התחלפו, ולפחות יש לי מילים טובות לך, היושב-ראש, ולחברי הכנסת שנמצאים כאן ומלווים אותו.
<אבי סייג: אבל, אני רוצה להודות לך, לטקו, על העזרה שאתה נותן לנו פה, למירי, היועצת המשפטית, ולעידו, היועץ המשפטי שתומך אותנו, וגם מעבר לדיונים אנחנו באים ומתייעצים, לדפנה, לאסף, והפעם זה אסף דורון – לאסף פרידמן נודה בוועדה שלו.
אבי דיכטר: כשהם באים לוועדה, אנחנו משנים להם את השמות, כדי שיהיה לכם קל...
<אבי סייג: אוקיי.
<אבי סייג: כמובן שאני מודה גם לצה"ל, לסגן השר ולכולם על האירוע הזה.
<אבי סייג: אמר כאן עפר שלח שאנחנו באנו לדון פה ביישום חוק המילואים.
<אבי סייג: מאחר וזה יום חג, אנחנו לא באים לריב ולא באים יותר מדי לעורר פה מהומות.
<אבי סייג: יישום חוק המילואים זה דיון שצריך להתקיים בוועדת חוץ וביטחון בנפרד – חלקו יהיה סגור וחלקו יהיה פתוח.
<אבי סייג: היום, אנחנו ננצל את זה כדי לזרוק כמה הערות, אבל לא מעבר לזה.
<אבי סייג: מעבר לתודות, אני רוצה, ב-brief, להגיד כאן שמה שהוועדה הזאת עזרה וחברי הכנסת בכל הכנסת עזרו לנו זה: ראשית, בחוק הביטוח והקצבאות.
<אבי סייג: החוק הזה היה חוק קשה בן חמש שנים, ובסוף הצלחנו להעביר אותו.
<אבי סייג: אחריו את אי-כושר העבודה, את חוק הפיטורים והחזרת חיילים משוחררים לעבודה שינינו כך שהיום קשה יותר לפטר אבל זה לא בלתי-אפשרי.
<אבי סייג: יש גם את חוק הסטודנט במילואים שחלקו עבר בוועדה הזאת וחלקו עבר בוועדות אחרות.
<אבי סייג: יש את חוק המילואים הוא חוק שאנחנו עובדים עליו מ-2003, ואחרי זה יש את הוועדה שהקימו במשרד הביטחון ודנו.
<אבי סייג: אני חושב שאין הרבה חוקים במדינה שהם בני 50 סעיפים.
<אבי סייג: יש 50 סעיפים בחוק המילואים.
<אבי סייג: כאשר עפר דיבר כאן על סעיף 20 בחוק, נושא אבחנה מותרת, זה היה סעיף שכמעט הפיל את החוק.
<אבי סייג: משרד המשפטים התנגד, וזה מתנגד.
<אבי סייג: בכל סעיף כזה דנו עשרות ישיבות, ואני חושב שבסוף יש תוצאה שהיא טובה, שקושרת את חייל המילואים לצבא, למערכת ולמדינה, והיא באה לדון בכלל בכול ההיבטים של חובות וזכויות גם של איש המילואים אבל גם של המדינה וגם של מוסדות המדינה והגופים הפרטיים.
<אבי סייג: עזרנו וטיפלנו גם, שוב, בוועדה הזאת, בנושאים של אלמנות צה"ל, בנושאים של הביטוחים ההיסטוריים של אלמנות צה"ל שהתאלמנו ערב 99', נישואים בשנית לאלמנות צה"ל.
<אבי סייג: שינינו את נושא גובה הקצבאות.
<אבי סייג: לא מזמן, לפני שנה, ישבנו פה גם עם המשפחה, שיושבת אתנו כאן, משפחת נועם רון, הטייס שנפל לפני ארבע שנים באסון המסוק.
<אבי סייג: בעזרתם הצלחנו גם לשנות, בחוק הקצבאות, את הקצבה שתקבל אלמנת צה"ל.
<אבי סייג: זה לזכותם, ואני מעריך את זה שהם הגיעו הנה אתנו.
<אבי סייג: גם משפחתו של הטייס ניר גלעד, ממקימי פורום מג"דים, מח"טים וטייסים, שעזר לנו המון גם בוועדה הזאת, נמצאת כאן אתנו.
<אבי סייג: אנחנו טיפלנו בנושא הוצאות נסיעה לחיילי מילואים, כך שיקבלו את זה לחשבון הבנק ולא בתלוש שמקבלים או לא מקבלים ולא נוסעים.
<אבי סייג: היום לא נוסעים בתלושים יותר.
<אבי סייג: כמו כן, אי-שחרור חייל שהוא פצוע או חולה – אז אסור לשחרר אותו מהמילואים וצריך ללוות אותו עד שמשרד הביטחון מקבל את המקל ומטפל בו.
<אבי סייג: גם תגמול מיוחד, תגמול נוסף, צווים והחרגה של צווים.
<אבי סייג: אני חושב שגם צה"ל עשה פה, לאורך השנים, ושמעתי עכשיו את ראש אכ"א שאומר:
<אבי סייג: הרי ראש אכ"א יצטרך להגיע אליכם ולהגיד "אני מבקש צווים חריגים כל שלוש שנים, והנה זה עכשיו מגיע.
<אבי סייג: בתחילת הדרך היינו עם צווים חריגים שזה בערך 12,000 בשנת 2010.
<אבי סייג: צווים חריגים הם לגבי משך המילואים, לגבי מטרת המילואים ולגבי גיל המבצע.
<אבי סייג: לאט-לאט הצווים האלה ירדו, ובשנה האחרונה אנחנו יושבים על סדר-גודל של 1,000 צווים חריגים.
<אבי סייג: הצבא מתכוון להוריד את הצווים האלה למינימום.
<אבי סייג: שוב, לא נצליח לאפס, אבל נצליח.