GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<חזי משיטה: ובסוף אני רוצה להגיד התייחסות לוועדת לובין.
<חזי משיטה: אנחנו התייחסנו לוועדה, מימשנו את מרביתה, את כל מה שאמרנו שאנחנו לא יכולים לממש כתבנו.
<חזי משיטה: אני רוצה להגיד שאנחנו נמצאים בעיצומו של תהליך של חוק הנכים, זה תהליך שהיועץ המשפטי העמיד עלינו חרם, שאם לא נכניס את זה לחוק הוא יפרק את כל ההטבות ואת כל הדברים הקיימים.
<חזי משיטה: יחד עם הארגון אנחנו הולכים יד ביד על מנת לצלם את המצב הקיים, להכניס אותו לחוק ולהסדיר את העניינים, שלא יוכלו לקחת לנכים את מה שהם קיבלו וכל דבר שנרצה נוכל להוסיף בחקיקה.
<חזי משיטה: זה מה שמתקיים בחוק הנכים.
<חזי משיטה: אני חושב שאנחנו מתקדמים קדימה, אנחנו פתוחים להקשיב.
<חזי משיטה: ארגון נכי צה"ל נותן את המטרייה הטובה ביותר שיש בארץ ובעולם לנכים ולטיפול בהם.
<חזי משיטה: מי שיכול לשלוח אותי - - - ארגון יותר טוב, אני יותר משמח לשמוע.
<חזי משיטה: תודה רבה.
אבי דיכטר: תודה רבה, חזי משיטה.
אבי דיכטר: אנחנו עוברים להתייחסות חברי הכנסת, שלוש דקות לכל אחד.
אבי דיכטר: איל בן ראובן, מוטי יוגב, אורן חזן.
אבי דיכטר: זו השלישייה הראשונה, בבקשה שלוש דקות, נא לעמוד בזה.
איל בן ראובן: אל"ף, תודה על היוזמה לקיים את הדיון.
איל בן ראובן: יש בהחלט מרחק בין הנתונים של חזי, שאני אגב סומך על הנתונים, כי אני מכיר את חזי לא מאתמול, לבין מה שנשמע מהאנשים.
איל בן ראובן: בהחלט יש מרחק ואת המרחק הזה אנחנו צריכים לברר.
איל בן ראובן: אני אומר את זה כי יש גם אנשים, כולל פוסט טראומטיים, שכן מקבלים טיפול וכן מרוצים מהטיפול, הם לא נמצאים פה מן הסתם, ויש גם לא מעט כאלה.
איל בן ראובן: חזי, אני אומר לך, מניסיוני, ואתה יודע שיש לי ניסיון עם לוחמים שהיו על ידי ותחת פיקודי בכל המלחמות שציינתם פה, מיום כיפור ועד המלחמות האחרונות.
איל בן ראובן: אני חושב שראוי למקד, יש בעיה עם אלה שלא שהם מיד אחרי המלחמות, אלא אלה שמגלים את הטראומות שלהם בשנים שאחרי.
איל בן ראובן: שם אני שומע, אני אומר לכם, אני יכול לספר לכם פה מקרים של חיילים שלי שנמצאים איתי בקשר וגם הם, לצערי, מלאי טענות על הזמן, על הבירוקרטיה, שהם נאלצים לעבור כאשר לוחם מיום כיפור גילה את מחלתו.
איל בן ראובן: צחי, הוא היה מהנדס מצליח והוא גילה את מחלתו ב-2006, במלחמת לבנון השנייה.
איל בן ראובן: או איתן זנד, מפקד טנק שנלחם בשלום הגליל והיה מט"ק מצוין ואני פוגש אותו באזכרה לפני מספר שנים, אני פוגש אותו בכל פעם, אבל לפני מספר שנים, אני שואל אותו 'מה אתה עושה עכשיו?' והוא אומר לי 'אני לא עושה שום דבר', אני אומר לו 'למה?', הוא אומר לי 'איל, אתה לא מבין, אני נמצא - - -', באותו אירוע ששם נהרגו 13 חיילים בשעה, תחת פיקודי במקרה הזה, זה לא כל כך משנה.
איל בן ראובן: זאת אומרת יש פה איזה שהיא בעיה עם החברים האלה שהסוגיה של התביעות והסוגיה של הטיפול - - -
<יוסי יהב: הוותיקים.
איל בן ראובן: הוותיקים, ואנחנו צריכים להכיר בזה שזו תופעה.
איל בן ראובן: אני אומר לכם, עד היום אני פוגש אנשים שממלחמת יום הכיפורים הם פתאום מזהים את מחלתם.
איל בן ראובן: אני לא יודע אם כולם שרוטים, אנחנו כולנו שרוטים בצורה כזו או אחרת, אבל יש פה איזה שהיא נקודה שאני מציע למקד עליה - - -
<יוסי יהב: לא הייתה מודעות אז והיום לא נותנים עודף מודעות לעניין.
איל בן ראובן: התשובה היא שאתה צודק בדבר אחד מאוד נכון, ב-82' לא ידענו מה שאנחנו יודעים היום, לא ידענו, ולכן אני ממקד את העניין בנושא הזה.
איל בן ראובן: אני מציע לנו כוועדה, זה ברור שהדיון הזה לא צריך להיות הדיון האחרון בנושא, אלא אני חושב שאנחנו צריכים להתעמק קצת יותר כדי שנוכל להגיב בצורה רצינית.
איל בן ראובן: אני חושב שאנחנו צריכים לבקר וללמוד קצת יותר את התהליכים, באמת לראות את דרכו של חייל הלום קרב, איך זה עובד, מה קורה, כולל נקודות החולשה.
איל בן ראובן: כלומר גם נקודות הכוח וגם נקודות החולשה, על מנת שאנחנו נוכל לעזור ולטפל ואין ספק, ולו רק לשמוע את האנשים, שיש לנו עוד הרבה עבודה לפנינו.
אבי דיכטר: תודה רבה לחבר הכנסת איל בן ראובן.
אבי דיכטר: מי שלא מכיר, אלוף במילואים איל בן ראובן.
אבי דיכטר: בבקשה, מוטי יוגב.
זהבה גלאון: מה מוטי?
זהבה גלאון: סגן אלוף?
אבי דיכטר: מוטי אלוף משנה, למי שמחפש את הדרגות.
מרדכי יוגב: ראשית, תודה רבה ליושב ראש ואני אומר גם יישר כוח ליוזמות, ופה נאמר שנשים יותר רגישות לזה, אז אני אומר שאפו, זה נושא חשוב מאוד וטוב מאוחר ואנחנו משתדלים, כולנו, 70 למדינה, 50 לששת הימים, 45 ליום כיפור ואנחנו שלוש שנים ל'צוק איתן' ואני חושב שהמחויבות לטפל בהלומי קרב, לא ניכר שהיא פחותה, ניכר שיש צורך לאבחן את הסיפור יותר לעומק, הוא פחות פשוט משאתה רואה פיזית שלמישהו חסרה יד או רגל או שיש בעיה פיזית.
מרדכי יוגב: זה פשוט יותר מורכב.
מרדכי יוגב: נדמה לי, ואני חושב שהאנשים שפה, גם חזי, גם דן, נמצאים בנקודה הזו.
מרדכי יוגב: גם הציג חזי את הרצונות שלו קדימה ושוב, ההצעה של הדיון פה והחוק, זה ודאי קטליזטור ואני מסכים עם חברי, זה לא דיון אחרון, יש פה איזה שהוא צורך של פער של לחפש עוד אבחונים על סביבות ומשתנים שונים, כגון, הציגו פה נתונים שעושים את זה מיד לאחר השחרור, שמשה כ"ץ, שהוא מאבחן 5% מתוך המשתתפים שהוא מרגיש צורך להפנות.
מרדכי יוגב: אז פעם זה הקשר עם ארגונים כאלה, הם הוכיחו עשייה, יש לי חותם - - - אבל פעם שנייה זה מי שלא בא מטעם איך נוצר מצב שכשהוא בא ואומר 'אני צריך' יש אצלכם איזה שהיא יכולת אבחון ראשונית בסיסית כזאת כמו בטרם, שאתה עובר דרך רופא בסיסי והוא לוקח הלאה, אחרי שתיים-שלוש בדיקות ואומר 'אתה בריא, קח אקמול', או 'עבור הלאה, לצילום, לאבחון'.
מרדכי יוגב: התחנה הזאת, נדמה לי שהיה צריך, או נראה לי שהיא נמצאת באיזה שהיא פער.
מרדכי יוגב: ושוב, זה לא חשוב אם זה אדם צעיר מעכשיו או זה אדם, כפי שהציג חברי מהכנסת, איל בן ראובן, אדם מ-73' או זה אדם מלפני שלוש שנים שפתאום קרה לו מקרה.
מרדכי יוגב: זה כבר פן אחד שאני מזהה ושואל או מבקש שאולי תחשבו בהיבט של הטרם הזה, איפה הוא מקבל, ניגש, מגיע.
מרדכי יוגב: שוב אני אומר, אני לא רוצה לפגוע פה באף אחד, יכול להיות גם שהוא מסבן, אנחנו צריכים לדעת, אבל - - -
<קריאה: יש מכונת אמת.
<קריאה: תיקחו אותי לעשר מכונות אמת.
מרדכי יוגב: אמרתי.
מרדכי יוגב: ויש פה עניין של תקציב ויש פה עניינים אחרים שצריך ל - - - הנושא השני הוא נושא הפסקת הקצבה אל מול עבודה ואל מול נפילה מהעבודה.
מרדכי יוגב: גם שם, אני חושב שהבירוקרטיה צריכה אולי, כפי שהשתמע פה, להיות קצרה יותר, כי הוא כבר הוכר בעבר ועכשיו עבד ועכשיו פתאום נופל, חוזר לו, ביעותים, סיוטים וכל מיני - - - והדבר האחרון, ועליו אני אתפוס אתכם אחרי פה, זה חוק שאנחנו הבאנו והוא שייך לדבר והוא כרגע עומד אצלכם, ואישורו השבוע, הנושא של פדויי שבי, שיש שם גם הפציעה וגם הלם הקרב וגם הלם השבי, והם דווקא הולכים ומתמעטים.
מרדכי יוגב: לא נאריך בזה כרגע, כי זה לא נושא הדיון, אבל זה ממש מצטרף לחברתי חברת הכנסת זהבה גלאון שיזמה את הדבר.
מרדכי יוגב: גם בהם והכרה בהם, ייתכן ששם יש משהו שהוא לא ראוי ולא נכון, צריך לתקן אותו, אבל אנחנו זקוקים להכרה שלכם בהכרה בהם.
אבי דיכטר: חבר הכנסת אורן חזן, שלוש דקות לרשותך, בבקשה.
אורן אסף חזן: אדוני היושב ראש, אני אתחיל דווקא מהסוף.
אורן אסף חזן: אני מסתכל על המספר, המספר הוא חשוב, 4,649 מוכרים כהלומי קרב.
אורן אסף חזן: אני אומר לך שלא צריך להיות מומחה ולא צריך להיות חלק ממערכת הביטחון או מאגף השיקום או מהצד השני כדי להבין שהמספר הזה לא משקף מציאות והבעיה העיקרית שקיימת היום היא העובדה שאתם עושים הכול, זה לא פרסונלי, גם כשאמרתי שאולי אם תשים עוד זוג משקפיים אז תראה את הזעקה של הלומי הקרב, זה לא כדי לפגוע בך, זה כי יש פה בעיה והבעיה היא שעושים הכול, המערכת עושה את הכול כדי שרוב האנשים יישבו בבית.
אורן אסף חזן: זה לא שיטת מצליח של המערכת, זה שיטת אל תצליח כלפי מי שנפגע.
אורן אסף חזן: מטרטרים אותם, מושכים אותם, מורחים אותם, מחפשים אותם בקטנה, תופסים אותם על חצי חיוך בעת מפגש, אומרים לו 'אתה מאה אחוז'.
אורן אסף חזן: אתם צריכים לשנות את התפיסה ואתם צריכים לשנות את הגישה.
אורן אסף חזן: הדבר הנוסף שמפריע לי זה עצם הטיפול עצמו.
<יוסי יהב: חכה אם אני לא אתאבד אצלך בבית - - -
אבי דיכטר: יוסי, יוסי - - -
<יוסי יהב: איזה עלבון לאינטליגנציה - - -
אבי דיכטר: יוסי.
אבי דיכטר: אני מבקש אותך.
אבי דיכטר: יוסי, אני מבקש אותך, יוסי, אתה באמצע הדברים של חבר כנסת.
אורן אסף חזן: אתה יודע, אדוני היושב ראש, אנחנו רואים את יוסי ואנחנו אומרים 'יוסי', אבל הוא צועק בשם אלפי ועשרות אלפי אנשים כי זה מה שהם עוברים ביום יום.
<יוסי יהב: אין נאמנות - - - 90% ואתה בבית חולה ואתה בבית - - -
אבי דיכטר: יוסי, נא לשבת.
אבי דיכטר: בבקשה, אורן.
אורן אסף חזן: אני מתלבט מתחילת הדיון אם לספר איך ההורים שלי הבינו שאחי סובל מהלם קרב.
אורן אסף חזן: ההתאפקות היא כי מצד אחד אני רוצה לשמור על פרטיותו, אבל מי שלא התעורר באמצע הלילה כששמע - - - מה שאנחנו רואים פה עם - - - לא יודע לדעתי על מה האנשים האלה מדברים.
אורן אסף חזן: אני אגלה לך סוד, אדוני היושב ראש, המערכת לא מבינה על מה הם מדברים וזו הבעיה הכי קשה.
אורן אסף חזן: איך מתמודדים, כמה זמן לוקחת הוועדה, תת הוועדה, דחייה, הנכות הזמנית, כל זה חשוב, אבל מה שחשוב יותר, אדוני היושב ראש, זה לפתור את הבעיה כשמגיע בן אדם שבאמת מרגיש לבד, מרגיש במצוקה והדבר הראשון שעושים דוחפים לו כדורים כדי שהוא ייפול לאיזה שהיא פינה, יהיה מסומם בתוך עצמו.
<יוסי יהב: להרדים אותו הם רוצים.
אורן אסף חזן: יוצאים מפה עם תחושת הבנה כאילו עשינו את שלנו, בא הפסיכיאטר אומר לו 'קח את הכדור', היו מגיעים אלינו הביתה, דופקים בדלת פעם בחודש, היו מגיעים עם שקית גדולה כאילו זה פורים, משלוח מנות, רק שהכול היה כדורים פסיכוטיים.
אורן אסף חזן: אח שלי היה - - -
<אבי חן חנוכה: אורן, יש פה הרבה אנשים שזה פוגע בהם.
אורן אסף חזן: אתה יודע מה הבעיה פה בכנסת?
אורן אסף חזן: במערכות?
אורן אסף חזן: שזה רחוק מהעין רחוק מהלב.
אורן אסף חזן: אז אולי בגלל זה - - - אנשים באים, רואים מישהו כמו יוסי צועק, מישהו כמו עידו שמאבד את העשתונות באחת הוועדות, עושים על זה לייק בפוסט וזה ממשיך הלאה.
אורן אסף חזן: חאלס, מספיק.
אורן אסף חזן: חאלס.
אורן אסף חזן: אתה יודע מתי הייתי מאמין לך?
אורן אסף חזן: אם הייתי שומע משפט אחד, 'חבר'ה, אני מבין שיש בעיה ואני רוצה לעזור לכם לפתור אותה' ואת זה לא אמרת.
אורן אסף חזן: סבא שלי ז"ל אמר אם אתה מתחיל להסביר סימן שאתה בעיה.
<חזי משיטה: אני הצגתי נתונים, לא הזכרתי - - -
אורן אסף חזן: אני אומר לך שאתה לא עושה את זה, אתה לא עושה את זה מספיק ואתה שבוי של המערכת והמערכת הזו רקובה מיסודה והגיע הזמן להפסיק לדבר בסיסמאות, הגיע הזמן לתקן אותה, כי אם יושבים פה עשרות אנשים צעירים ומבוגרים, אין ספור מבצעים או מלחמות שכולנו מכירים, מחאנו להם כפיים כשראינו אותם בטלוויזיה, אבל אתם טורקים להם את הדלת בפנים, הבושה היא שלכם, ואת זה צריך לפתור.
אורן אסף חזן: ולך אפילו אין אומץ להגיד 'יש בעיה, צריך לטפל בה', ואתה לא אומר את זה.
<חזי משיטה: אנחנו מטפלים.
אורן אסף חזן: אתה לא אומר את זה.
אבי דיכטר: חזי.
אבי דיכטר: בבקשה, אורן, נא לסיים.
אורן אסף חזן: אני רוצה לסכם ולומר, אתה יכול לספר סיפורים מפה עד להודעה חדשה, אני גדלתי בבית פוליטי, כולם יודעים, אבל כשראיתי איך מערכת הביטחון מתייחסת לאח שלי אחרי לבנון השנייה אני עזבתי את הכול, עשיתי ברוגז, כי הבנתי שזה הכול איזה שהוא משחק.
אורן אסף חזן: אני חושב שהגיע הזמן, אדוני יושב ראש הוועדה, חברים שלי פה משמאל, מימין, כולם ביחד, אבל בראש ובראשונה אתם, המערכת הרקובה, הגיע הזמן שנבין שאתה רעה חולה וצריך לתקן.
אורן אסף חזן: אני מצפה מכם לבוא עם פתרונות, לעזור לנו ביחד להביא להם בשורה, כי אם לא תעשו את זה אני אומר שאתם צריכים ללכת הביתה.
אורן אסף חזן: ואישית אנחנו נפעל שאתם תלכו הביתה, לא משנה אם זה יהיה אחרי חודש, או אחרי שנה או חצי שנה.
אורן אסף חזן: את המילה שיימינג את מכיר?
אורן אסף חזן: יכול מאוד להיות שמה שצריך לעשות היום זה לעשות שיימינג חמור למערכת כדי שתבינו שיש פה בעיה שצריך לפתור אותה.
אבי דיכטר: תודה רבה, חבר הכנסת אורן חזן.
אבי דיכטר: חברת הכנסת שרן השכל, בבקשה.
שרן השכל: אנחנו נמצאים פה בחדר עם הרבה מאוד גיבורים וגיבורות, אנשים שהגנו על המדינה שלנו, כל אחד ואחד עם הסיפור האישי שלו, חלקם אני מכירה כי דיברתי איתם, סיפורים של גיבורים שעברו גיהינום, גיהינום כדי להגן עלינו, כדי להגן על המדינה שלנו.
שרן השכל: ממה שהם עברו, אחרי שהם שרדו את הגיהינום הזה אנחנו מעבירים אותם עכשיו גיהינום נוסף עד למצב שהם אומרים 'הלוואי שהייתי מת כבר אז ולא הייתי צריך לעבור את הגיהינום השני הזה'.
שרן השכל: זה נשמע הגיוני?
שרן השכל: אלה הגיבורים שלנו, אנחנו צריכים להתייחס אליהם בצורה הזו.
<יוסי יהב: לא, עומדים שתי דקות ביום הזיכרון לנופלים ושנה דורכים על הפצועים, שנה דורכים עליהם, שנים.
<יוסי יהב: תעמדו - - -
שרן השכל: אתם מעבירים אותם תהליך בירוקרטי כאשר אפילו לא 10% מהם אתם מקבלים.
שרן השכל: אתם מצפים מהם שיתבעו אתכם?
שרן השכל: אנשים פה אחד אחד איבדו את המשפחה, משפחות שהתפרקו, לא מסוגלים לצאת לעבוד, לא מסוגלים לתפקד, אתם ממתגים אותם כפסיכים, כמשוגעים ואתם מצפים שהאנשים האלה, שאת הפציעות והצלקות שהם חזרו איתם מהקרב הם לא יכולים להראות לכם, הדרך היחידה זה הצעקות האלה, זה הפה, כי אין משהו חיצוני שידגים את זה, חוץ מהפגיעה הפנימית.
שרן השכל: הפה שלהם אפילו לא מתפקד ואתם מצפים מהם שיגישו תביעות ויעברו תהליך לפעמים של שנים?
שרן השכל: זה פשוט בלתי הגיוני.
שרן השכל: נדרשת פה רפורמה רצינית.
שרן השכל: אני מברכת את חברות הכנסת שבאמת יזמו את הדיון הזה, נדרשת פה רפורמה, נדרשת פה עבודה יסודית מול המשרד שלכם, מול כל התהליך הזה, מול שיקום, מול מציאת עבודה, מול טיפול עם המשפחות, אמיתי.
שרן השכל: בגלל הפנייה פה של חברים רבים שלצערי לא הספיקו לדבר, כמו נתי ואחרים שבאמת מתביישים לבוא ולדבר פה, אני החלטתי לקחת את זה לידיים שלי ולהקים שדולה, שדולה לנפגעי פוסט טראומה, כדי שהם יקבלו את הגב הזה ואת הגיבוי הזה.
שרן השכל: אני מבקשת מכם לבוא ולשתף פעולה בשביל הגיבורים האלה, תבואו כדי לראות איך אנחנו באמת יכולים להקל עליהם.
שרן השכל: יש פערים אדירים בין מה שהם מספרים לנו לבין מה שקורה, בין הנתונים שאתם מביאים בפנינו.
שרן השכל: השדולה תיפתח ב-24.7, אני מקווה שנראה את הנציגים, אני מזמינה את כל חברי הכנסת לבוא ולקחת חלק כדי לתת לאנשים, הגיבורים האלה, סוף כל סוף באמת סיוע וגב אל מול מערכת שלצערי הפנתה אליהם עורף.
שרן השכל: הם לא מקבלים את היחס הראוי לנפגעי פוסט טראומה והם צריכים גוף שיטפל אך ורק בהם.
אבי דיכטר: תודה רבה, שרן.
אבי דיכטר: משפט של חברת הכנסת ענת ברקו.
ענת ברקו: תודה רבה, אדוני יושב הראש.
ענת ברקו: אני רוצה - - - שופכים את התינוק עם המים.
ענת ברקו: אגף השיקום עושה עבודה, עושה כמיטב יכולתו ואם צריך לשפר אנחנו נשפר ונעשה את זה בעזרתך.
אורן אסף חזן: אני חולק עלייך וזה לא בסדר - - -
ענת ברקו: אתה יכול לחלוק.
אורן אסף חזן: בגלל משפטים כאלה הם מקבלים רוח גבית להמשיך בעבודה שלהם.
ענת ברקו: חזי, אתה נכנסת לתפקיד ודווקא יש יתרון בזה.
ענת ברקו: דווקא בגלל שאתה חדש בתוך המערכת, באת ממערכת אחרת, אתה רואה גם את החברים שלך וגם את החברים שאיבדת בדרך, אני בטוחה שאתה לוקח את כל הדברים האלה ומתוך זה, מתוך המערכת תצא איזה שהיא בשורה.
ענת ברקו: מה שאני רוצה לבקש, שתהיו בית הלל, שאנשים שמגיעים עם הפגיעות האלה, וגם אם מתחילים להיכנס לבירורי הילדות והגישה הפרוידיאנית וכל מיני דברים כאלה, שימו את זה בצד, האנשים האלה חוו חוויה של קרב, חוויה של לחץ מהסוג הזה היא חוויה שעבר עליהם משהו ואי אפשר להתעלם מזה.
ענת ברקו: הגישה של 'בשביל המחר' היא גישה מצוינת כי קבוצת התמיכה הזאת שיוצרים היא מאוד טובה.
ענת ברקו: למה לא לעשות את זה כפקל בתוך יחידות צבאיות, שחוזרים מקרב ויש קב"נים שמעבדים את הדברים הללו.
ענת ברקו: עושים הרבה מאוד דברים, אפשר לעשות את זה.
ענת ברקו: אני לא רוצה להגיע לנושאים אחרים שהם אקטים מחסנים פסיכולוגית.
ענת ברקו: עוד דבר אחד, אדוני.
ענת ברקו: הפקל גם לגבי מקרי אובדנות.
ענת ברקו: יש פה בעיה, אדוני יושב הראש, שאנשים שואפים להגיע ל-50% נכות בגלל סל של הטבות.
ענת ברקו: בואו נראה איך אנחנו עושים שלא יהיה את המרוץ הזה לאחוזים, אלא יהיו דברים שהם לא עולים הרבה כסף, אבל הם משפרים את ההרגשה של הנכים ואפשר לתת אותם.
ענת ברקו: המובטלים, 25% מהלומי הקרב מובטלים, מקום עבודה זה גם חלק קריטי מהליך השיקום.
<יוסי יהב: דברי עד להכרה.
<יוסי יהב: מוציאים לאנשים את הנשמה עד להכרה.
ענת ברקו: יוסי, אני אסכם את מה שאתה אמרת במילה אחת.
ענת ברקו: אתמול דיבר בכנס לא לקרוא לכך תביעה, כי הנכים לא תובעים את משרד הביטחון, גם אם הוא דיבר על כך, אלא מבקשים הכרה ממשרד הביטחון, אז אולי גם הטרמינולוגיה הזאת, יש בה משהו.
ענת ברקו: אנחנו מכירים את מה שעשיתם למען המדינה ובוא נראה איך אנחנו מכירים בזה ולא כתביעה, לא אקט משפטי, אלא אקט יותר שיקומי.
אבי דיכטר: תודה רבה, חברת הכנסת ברקו.
<יוסי יהב: תראי את חוות הדעת, תראי כמה הם מנסים לזרוק אותנו ולהוציא אותנו שקרנים ורמאים.
<יוסי יהב: תקראי את זה, בבקשה.
<יוסי יהב: תראי, סיוטים מגיל 10, הם זרקו אותי.
אבי דיכטר: יוסי, יוסי.
אבי דיכטר: שב בבקשה, יוסי.
אבי דיכטר: יוסי, אני קורא לך לסדר.
<יוסי יהב: הם לא התמקדו בכלל בפציעה שלי וב - - - תתבייש לך.
אבי דיכטר: חברת הכנסת זהבה גלאון, בבקשה.
זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, תודה על הדיון, תודה לכל מי שהגיע.
זהבה גלאון: הזעקה נשמעה.
<יוסי יהב: היה סובל חמש דקות את מה שאני סבלתי, חמש דקות רק היה שורד את הפציעות שיש לי בראש.
<יוסי יהב: את - - - תסתכל.
אבי דיכטר: אבל את זה נעשה בארבע עיניים, אתה לא יכול להפריע לכולם פה.
<יוסי יהב: מה שאני סבלתי.
<יוסי יהב: אני לא נהניתי מהבנות שלי, לא נהניתי יום אחד מהן ויבוא אחד כזה ויגיד לי שאני שקרן.
זהבה גלאון: אדוני, אני רוצה להגיד ארבע הערות קצרצרות.
זהבה גלאון: האחת, לא יכול להיות שמופיע כאן חזי והנציג השני של אגף השיקום כדי להסביר שהכול בסדר.
זהבה גלאון: אין ספק שאתם עושים עבודה, הכול בסדר?
זהבה גלאון: הפער הזה בין מה שאנשים מתארים לבין מה שאתם מתארים הוא בלתי מתקבל על הדעת.
זהבה גלאון: יש כאן מערכת בירוקרטית של אנשים שנפגעו, כל אחד בדרכו, במקומו, בשנים שעברו, בשנים הנוכחיות, קשה לו להתמודד איתה.
זהבה גלאון: לכן אני מציעה את הדברים הבאים, אתם צריכים לעשות מהלך של הקלה בירוקרטית, שאנשים יוכלו לפנות אליכם ביתר קלות.
זהבה גלאון: אתם צריכים לעשות הקלה בקריטריונים, עמדה על זה חברתי, לראות איך מסייעים למשפחות, לראות איך מחפשים מוסדות ייעודיים.
זהבה גלאון: דבר אחרון, אדוני היושב ראש, אני חושבת שהדברים שנשמעו פה הם רק ראשיתו של דיון, צריך לחשוב על מודל שאתה ממשיך את הדיון.
זהבה גלאון: אני לא רוצה להציע, יש הרבה הצעות, נעשה את זה איתך בשיחה פרטית.
זהבה גלאון: אני חושבת שיש חובה לכנסת לאמץ את הצעת החוק שגיבשנו ביחד עם נט"ל, לתת מענה פסיכו סוציאלי מיידי לאנשים שחשים מצוקה שאחר כך אולי אפשר למנוע את ההידרדרות שלהם.
זהבה גלאון: צריך לתת מענה מיידי לאנשים.
זהבה גלאון: לכנסת ישראל זה יום, הייתי אומרת קשה ביותר, שיושבים כאן אנשים שזועקים את הזעקה הזו שלהם, זה לא יכול להישאר ללאמפה, זה לא יכול להיגמר בזה שהלאמפה שמעה, כולנו שמענו וחרדנו.
זהבה גלאון: יושבים כאן אנשים שהיו להם חיילים ששירתו תחתם, מכירים את הסיפורים מקרוב, שמענו את הסיפורים האלה, זה לא יכול להיגמר ככה.
<חזי משיטה: אדוני היושב ראש, אחת, זה לא 10% מוכרים, זה 50% מוכרים.
<חזי משיטה: 500 מוכרים ב-20 פלוס שהם בתוך אגף השיקום, כ-2,200 מוכרים בפחות מזה.
<חזי משיטה: אני מבקש, אדוני היושב ראש, שחבר הכנסת חזן, אם יוכל, לטובת 240 העובדים, לא להצביע עליהם כמערכת רקובה וקלוקלת, זה לא צודק וזה לא הוגן.
<קריאה: למה לא? הוא צודק.
אבי דיכטר: פרק הזמן שהקצינו לדיון הזה, חרגנו ממנו באופן משמעותי, כי באמת גם אנחנו כחברי כנסת נדרשנו לזמן הזה כאן בבוקר, האנשים שנמצאו כאן, כולל אנשי אגף השיקום.
אבי דיכטר: אני אומר לכם, אני לא מכיר את אנשי אגף השיקום, אני מכיר את ראש האגף, לבוא ולהשתלח בראש האגף או באגף, אני אומר לכם, זה לא סביר, לא הוגן, לא חכם, לא מקצועי, לא ממלכתי ובעיקר זה לא מה שיביא מזור למה שאנחנו כולנו מחפשים.
אורן אסף חזן: עושים את ה - - -
אבי דיכטר: אורן, אני מכיר את חזי משיטה - - -
אבי דיכטר: אני לא שואל אותך שאלות, אני מספר לך סיפור.
אבי דיכטר: תקשיב.
אורן אסף חזן: לא רוצה להקשיב, לא מעניין אותי להקשיב.
אורן אסף חזן: זה לא עניין אישי בכלל, מה אתם מספרים לי סיפורים - - -
איל בן ראובן: אתה משתלח במערכת - - -
אורן אסף חזן: כן, מערכת רקובה, אל תספר לי סיפורים.
אבי דיכטר: אורן חזן.
<קריאה: זה לא יאומן.
<קריאה: שנים - - -
אבי דיכטר: סלח לי, לא נתתי לך רשות דיבור.
אבי דיכטר: חבר הכנסת יכול להתפרץ, אני לא יכול לעצור אותו.
אבי דיכטר: אני אומר לכם, לבוא ולדבר, סלח לי מאוד, עידן, אני תיכף אגיע גם לסוגיה שלך.
אבי דיכטר: אני אגיד לכם ככה - - -
אורן אסף חזן: אבל חשוב לי שה - - -
אבי דיכטר: עידן, אני מבקש.
אבי דיכטר: אני לא רואה את זה כמכובד שבשניות האחרונות ינסו להגיד עוד כמה משפטים, לא מכבד את המעמד, לא מכבד אתכם ולא מכבד את הנושא בכלל.
<דני בן אבו: זה לא מכובד - - - אם אפשר רק?
אבי דיכטר: לא, אנחנו סיימנו את הדיון, אני מסכם אותו עכשיו.
אבי דיכטר: אני אומר את זה בהקשר של אנשים בעיקר מהצד שלנו, של הפאנל של חברי הכנסת, אני לא עוסק באחרים.
אבי דיכטר: אני אומר לחברי הכנסת, אני אומר לכם, לא סביר, לא יכול להיות שתהיה השתלחות בסדר גודל כזה במי שבא לפני חצי שנה לאגף הזה ואומר משפט פתיחה, 'יש לנו תכנית עבודה שאנחנו מתכוונים לממש אותה'.
אבי דיכטר: אנחנו, ואני כבר אומר את הסעיף הראשון בסיכום שלנו, אנחנו, ועדת חוץ וביטחון, נבקש להיפגש איתך ועם אנשיך לשמוע את תכנית העבודה, להבין אותה, להבין את - - -
<משה בן לולו: את דני יתום אתה מכיר?
<משה בן לולו: את תת אלוף מוטי פז אתה מכיר?
<משה בן לולו: אתה מכיר את דן שומרון?
<משה בן לולו: אני 43 שנה ברבע ל-12, אחרי שהוצאתי את החיילים מהטנק מתעורר בלילה, והוא, חצי שנה טוחן אותי, אני לא - - - הוא לא נותן לי, חצי שנה טוחן אותי, הוא לא נותן לי, שיניים אין לי.
<משה בן לולו: שיניים אין לי, הרס לי את המשפחה.
אבי דיכטר: בן לולו, נא לשבת.
<משה בן לולו: הרס לי את המשפחה, לקחו אותי למשטרה, קיבלתי מכות בגלל - - - שלוש שנים.
<משה בן לולו: שלוש שנים אני עושה - - - 10% נכות, יש דבר כזה, PTSD - - -
אבי דיכטר: בן לולו, אני רוצה לסכם ואתה מפריע לי.
<קריאה: למה אתם משתיקים אותו?
<קריאה: למה אתם משתיקים?
<קריאה: תנו לאנשים לדבר.
<משה בן לולו: משטרה - - - בחמש דקות הוא שולח.
<קריאה: אולי אנחנו גם רוצים לדבר?
<קריאה: אולי לנו יש משהו להגיד?
<משה בן לולו: חיילים שלי אני הוצאתי מהטנק, הם חיים בזכותי, לך תשאל את דני יתום, תת אלוף מוטי פז.
אבי דיכטר: אני מכיר אותם היטב.
<משה בן לולו: לך תשאל אותם מי זה משה בן לולו.
<משה בן לולו: אתה ראית את המצגת, אתה ראית שבן לולו נפגע, אני טירון, הוא תת אלוף, מה שאני עשיתי - - - בחיים שלו הוא לא עשה.
<משה בן לולו: הנה דני בן אבו, נפגעתי בתאונה, שבע שנים, שבע שנים, ים של כסף הוצאתי.
<משה בן לולו: אין לי בית, אין לי משפחה.
<קריאה: אנחנו השחורים, זה גזענות, כבוד היושב ראש.
<קריאה: תסתכל, רובם שחורים.
<קריאה: אם לא - - - גזענות, תראה, כולם שחורים.
<קריאה: גזענות.
אבי דיכטר: יוסי, אני לא רוצה לעצור את הדיון בגללך.
אבי דיכטר: תושיבו אותו.
אבי דיכטר: בן לולו, שב בבקשה.
אבי דיכטר: אנחנו נתכנס כדי לשמוע את התכנית שדיברת עליה, ראש האגף חזי משיטה, נשב על זה בוועדה שלנו.
אבי דיכטר: הדבר השני, לגבי נתונים שעלו כאן, אני לא חושב שזו הבמה להבין את הפער בנתונים כפי שמציג עידן קליימן, כפי שאתם מציגים.
אבי דיכטר: אני מבקש לקבל את עידן לפגישה על הנושא הזה, והנתונים, ככל שיהיה פער, אנחנו נשמח לדעת על זה מכם ומעידן ונשמע על זה בנפרד.
אבי דיכטר: מעבר לזה, אני רוצה לומר לכם, אני יודע, אני ער לזה שהדיון הזה הוא טעון ויש לו לא מעט שורשים ולא מעט סיבות ולא מעט מהסיבות יושבות כאן בחדר הזה, חלק מזה גם שמענו.
אבי דיכטר: אנחנו כוועדה לא יודעים כמובן לשפוט את הדברים האלה, אבל אנחנו כן יודעים לשפוט את המערכת שמטפלת בהם.
אבי דיכטר: מבחינתי, זה תפקידנו.
אבי דיכטר: אנחנו כן יודעים כוועדה לשפוט - - -
<קריאה: כבוד היושב ראש, הם מרחו אותך, הכול מריחה אחת שלמה.
אבי דיכטר: אדוני, לא.
<קריאה: אמרו לי שאני צריך ללכת לגמילה.
<קריאה: זה מה שאמרו לי.
<קריאה: אדוני היושב ראש - - -
אבי דיכטר: אתה מפריע לי לסכם את הדיון.
<קריאה: הכול שקר.
אבי דיכטר: אתה מפריע לי לסכם את הדיון, סליחה.
<קריאה: כי אתה מסכם דיון שהכול היה שקר.
אבי דיכטר: כשאתה תהיה היושב ראש תסכם אחרת.
<קריאה: הכול סיפור.
<קריאה: נתונים - - -
<קריאה: שבע שנים אני מחכה להכרה.
אבי דיכטר: תודה רבה לשניכם.
אבי דיכטר: נא לשבת.
<קריאה: באתי עם הוכחות חותכות, למה אתם לא נותנים לנו לדבר?
<קריאה: מה קרה?
<קריאה: איזה טיפול יש בצפון?
<קריאה: אין טיפול.
<יוסי יהב: - - - לצעוק עליכם, זה מדינה שפלה, שאין לה בושה לדרוך על אנשים שנלחמו.
<יוסי יהב: אני מתבייש שנולדתי במדינה הזאת.
<יוסי יהב: אני הפסדתי 50 מיליון שקל בגלל שהלכתי - - - הוא קורא לי שקרן?
אבי דיכטר: הוועדה הזו עוסקת בדיון הזה מאחר שמדובר בנכי צה"ל, אנחנו בכנסת צריכים לזכור, הוועדה המקצועית שעוסקת בנושאים האלה היא ועדת הרווחה והעבודה, אנחנו את כל ממצאי הדיון נעביר גם אליהם.
אבי דיכטר: כל נושא החקיקה, ואני מסכים לחלוטין עם ההערה שהייתה כאן, היא הושמעה על ידי יותר מחבר כנסת אחד, בסופו של דבר אגף השיקום, את הסמכות שלו יצטרך לשאוב מחקיקה ברורה.
אבי דיכטר: בדצמבר אנחנו העברנו חוק אחד במסגרת הזכאות, הוא חוק שעוסק בדברים אחרים, לא בסוגיה הספציפית הזו שבגינה התכנסנו כאן היום.
אבי דיכטר: אני מודה לכולם, מתנצל בשם מי שנפגע בגין עבודתו, אני אומר לכם בצורה הכי כנה, הפוסל פסל לא בשם הכנסת ולא בשם חברי הכנסת ולא בשם הוועדה, הוא פסל בשם עצמו, כל השאר אנחנו נדון בדיון הבא.
אבי דיכטר: שלום לכולם, אנחנו בדיון מעקב אחרי יישום החוק להכרה אזרחית בהכשרות הצבאיות, חוק שעבר לפני שנה, במרץ 2016, חוק שכל כולו טוב ואמור לעשות טוב בעיקר לחיילים לאחר השירות הצבאי שלהם.
אבי דיכטר: את רוצה להגיד כמה מילים ענת, במלאות שנה?
אבי דיכטר: הישיבה היא פתוחה, בלתי מסווגת, כך שכל מי שיש לו איזה פרט חסוי יצטרך לדחות אותו אם נצטרך בסוף הדיון לעשות חלק סגור.
אבי דיכטר: אני לא רואה כרגע שום צורך והצדקה לזה אבל אם אני אופתע אז תשמרו את זה לשם.
אבי דיכטר: בבקשה ענת.
ענת ברקו: החוק הזה שעבר במרץ שנה שעברה מדבר על מקבילה אזרחית למקצוע צבאי.
ענת ברקו: חוק שנעשה בשיתוף פעולה מלא גם עם חטיבת תכנון כוח אדם, עם חתומכ"א, וגם עם אברי ושולי אייל שעברו על כל תיקי היסוד בצה"ל, כל תיקי הקורסים, בדקו אותם ומצאו את הקורסים המקבילים שניתן לצייד חיילים לקראת השחרור בתעודה אזרחית ולאפשר למשק להנות מההכשרה ומהניסיון המקצועי שהם צברו בצבא, גם באזרחות.
ענת ברקו: ומצד שני, גם לתת להם יכולת להשתכר ומקומות עבודה.
ענת ברקו: החוק קבע שאחת לשנה תהיה כאן התכנסות ושר הביטחון יעדכן על המקצועות החדשים שנפתחו ובהתאם לזה תבדק גם ההכרה של מקצוע, מקצוע כדי לאפשר לחוק להיות חוק נושם, מתעדכן וכדי שאנחנו באמת נצליח כמה שיותר אפשרויות מקצועיות לחיילים המשוחררים.
ענת ברקו: לצערי הרב, בגלל תקלות טכניות, ואני לא מאשימה כאן את הצבא כי הצבא היה בסדר והיה מוכן לנפק את התעודות אפילו בעצמו עבור משרד העבודה.
ענת ברקו: אז מה שנאמר שבמשך שנה וחצי, עד שכבר התגברו על כל העניינים הטכניים, יש בעיה עם מדפסת במשרד העבודה.
ענת ברקו: אז קיבלתי תעודה ראשונה משולי אייל שמדברת על האלקטרונאי שקיבל את ההכרה והתעודה היא תעודה אזרחית לכל דבר, שיש כאן חתימה של שר העבודה.
ענת ברקו: אבל אנחנו נרצה לדעת איך אתם מתכוונים לבנות את המנגנון ואיך אתם מתכוונים לתת לאחור במשך שנה ושלושה-ארבעה חודשים לכל החיילים שהשתחררו וגם לכאלה שפונים אליי היום, כפי שהיה גם עם מחיקת רישום פלילי, ערן, פונים אליי היום ואומרים, אנחנו עשינו את הקורס הזה בצבא, האם אתם תהיו מוכנים להכיר לנו בזה?
ענת ברקו: ולדעתי כן צריך לעשות את זה, ללכת לקראת.