GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלחנן פלהיימר:
      זאת אומרת המערכים שהם מייצרים הם בסדר גמור, ואני לא מאשים את המועצה להשכלה גבוהה, דרך אגב, אני גם לא חושב שהם צריכים להגן על המוסדות האקדמיים, בסופו של דבר אין פה מספיק שיניים לעבוד אל מול המוסדות האקדמיים, ולא פעם גם כשמתקבלות החלטות על ידי המועצה להשכלה גבוהה לא בהכרח המוסדות האקדמיים מיישמים אותן ולא תמיד יש גם סנקציה ואכיפה על מוסד אקדמי שלא מדבר את אותם כללים שהמועצה להשכלה גבוהה קבעה, וזה מוביל לחוסר הוודאות שיש לסטודנטים
אלחנן פלהיימר:
      יש פה סטודנטים ממגוון רחב של מוסדות אקדמיים שכולם יושבים פה ואומרים מה שקיים הוא לא מספק
אלחנן פלהיימר:
 אז יכולים לשבת פה עד מחר ולהגיד ייצרנו וייצרנו וייצרנו, וזה בסדר, אבל בסופו של דבר המכלול של הדברים עדיין לא מספק בשביל הציבור הסטודנטיאלי שמשרת במילואים
אלחנן פלהיימר:
     האוכלוסייה האחרונה זה סטודנטים שצריכים לסיים את התארים שלהם במבחנים המסכמים שיש להם, בבחינות לשכת עורכי הדין, בחשבונאות, בפסיכולוגיה, מבחני מתא"ם, כל הדברים האלה עדיין לא בכולם יש מענה לציבור הסטודנטיאלי שנמצא עכשיו במילואים וזה הלג האחרון לפני שהוא יוצא מהאקדמיה לקראת העתיד התעסוקתי שלו
אלחנן פלהיימר:
      סטודנטים עכשיו מחרפים את נפשם למען מדינת ישראל, וזה מתחבר לפגיעה בפוטנציאל של ביטחון המדינה, שסטודנטים עכשיו מרגישים שאין להם את המענה שהם צריכים, מי מבטיח לך שמחר בבוקר הם יבואו למילואים? הרבה מהם כבר עכשיו שוקלים אם לוותר על המילואים שלהם בגלל המצב
יוכי לוי:
יש פה כאלה שחזרו
אלחנן פלהיימר:
יש לא מעט שעזבו את הלימודים שלהם
אלחנן פלהיימר:
 השקיעו שנה-שנתיים מהחיים שלהם והם פרשו מהתואר כי הם לא יכולים להחזיק את זה, לא בהיבט האקדמי, ונקודה נוספת, לא בהיבט הכלכלי
אלחנן פלהיימר:
 יש עדיין מוסדות אקדמיים שגובים מהסטודנטים שכר לימוד ושכר דירה על מעונות הסטודנטים בזמן שהם משרתים במילואים
אלחנן פלהיימר:
 זה פשוט בלתי נתפס
אלחנן פלהיימר:
 יש מעונות פרטיים, יש חברות כמו סולל בונה שגובים מהסטודנטים שלהם שכר דירה על מעונות הסטודנטים כשהם בכלל לא נמצאים שם ולא נותנים לזה מענה, גם בהיבט הכלכלי
אלחנן פלהיימר:
     בסופו של דבר החובה היא לא רק על המוסדות האקדמיים, היא גם על מדינת ישראל, זה צריך לבוא לידי ביטוי בתקציב 2024 בהמון תחומים
אלחנן פלהיימר:
 אם סטודנט עכשיו בתקופה רגילה בחופשת סמסטר קיץ היה עובד וחוסך כספים לקראת השנה האקדמית הבאה, השנה סטודנטים ככל הנראה יצטרכו להשלים את החומר שלהם, לא יהיה להם זמן לעבוד ולחסוך כסף, מדינת ישראל צריכה לממן להם ולתת להם מלגות עבודה על התקופה שהם לא יכולים לעבוד והם יצטרכו להשלים את החומר
אלחנן פלהיימר:
      בסופו של דבר אנחנו צריכים לייצר ודאות לכל הציבור הסטודנטיאלי שמשרת במילואים
אלחנן פלהיימר:
 הקמל"ר עושה עבודה מדהימה והמל"ג עושה עבודה מדהימה ויש רצון טוב באמת מכל הגורמים, וכמו שכבר אמרו, לגיטימי וברור ואף אחד לא אומר שיש פה מלחמה של אחד נגד השני, כולנו באותו צד וכולנו רוצים שהציבור שנמצא עכשיו במילואים לא יישאר מאחור ויסיים יחד עם חבריו לכיתה את שנת הלימודים
אלחנן פלהיימר:
 אין שום סיבה בעולם שעתידו האקדמי והתעסוקתי יידחה בגלל שהוא מחרף עכשיו את נפשו למען מדינת ישראל
יולי יואל אדלשטיין:
תודה, אלחנן
יולי יואל אדלשטיין:
 אופיר כהן, העמותה למען משרתי המילואים
אופיר כהן:
צוהריים טובים
אופיר כהן:
 אני רוצה לחלק את הדברים שלי לשלושה דברים, כמו כל דבר בצבא
אופיר כהן:
 אחת, מה כבר קיים, כי אני חושב שיש פה איזה שהיא תחושה כאילו זה פעם ראשונה שדנים בעניין הזה, וזה לא נכון, כי עוסקים בסיפור הזה כבר הרבה מאוד זמן
אופיר כהן:
 שתיים, מה לדעתנו הפער, ושלוש, וזה לדעתי הכי חשוב, זה מה המקום של הוועדה הזאת כי בסוף הדיונים בנושא הזה מתקיימים גם בוועדות אחרות
אופיר כהן:
 הוועדה שמובילה זה ועדת החינוך ויש שם הרבה החלטות שהתקבלו שהן החלטות מצוינות
אופיר כהן:
      אז קודם כל מה התקיים
אופיר כהן:
 בשלושה החודשים האחרונים, מרגע שזה התחיל, זה ברור לכולם שזה הנושא העיקרי וזו אוכלוסייה שצריך לטפל בה בצורה ברורה
אופיר כהן:
 אני חייב לומר שאנחנו פנינו, בהתחלה בדאגה, להרבה מאוד מהמוסדות ולוור"ה ולוור"מ ולפורום דיקני הרפואה וכן הלאה וכן הלאה, אני חייב לומר את זה כי זה חשוב, מצאנו אוזן קשבת אמיתית
אופיר כהן:
 יש שיתוף פעולה מצוין מצד כל הגורמים ובטח מצד המוסדות האלה לתת את המענה לסטודנטים ולא להשאיר אף אחד מאחור
אופיר כהן:
      זה המשיך בהובלה של קמל"ר שהוביל את האמנה ואחרי זה את המתווה העיקרי הגנרי שכולם חתמו עליו, המתווה שאמר שיש כל מיני סעיפים שאנחנו רוצים שכל הסטודנטים יקבלו כדי שנוכל לתת להם את המענה, ואז כל מוסד הלך ובנה את המתווה שלו
אופיר כהן:
      אנחנו אספנו את כל המתווים ממש לאחרונה, יש לנו טבלה מסודרת של כל המתווים, יש מוסדות מצטיינים שעשו מתווים נהדרים, שנתנו לא רק 2 נקודות זכות אלא 8 נקודות זכות, שנותנים מלגות והרבה מאוד דברים טובים לסטודנטים וגם יודעים להביא את זה לשטח ולשדך את זה לכל סטודנט, ויש מוסדות שעדיין נמצאים מאחור
משה טור פז:
אנחנו צריכים לפרסם את זה, אופיר
אופיר כהן:
נכון, זה מה שאני אומר, אנחנו בנינו מדרג לדבר הזה ואנחנו נאמר איזה מוסד נמצא מאחור ואיזה מוסד מבחינתנו נתן את המתווים הכי פחות טובים לסטודנטים שלנו ויש כאלה בצורה קיצונית, לא קצת פחות, אלא הרבה פחות
אופיר כהן:
 על זה אנחנו לא נוותר, והמוסדות האלה צריכים לדעת, חלק מהם זה מכללות פרטיות לצורך העניין, שאין פה נציגות שלהם, והמוסדות האלה צריכים לדעת שהסטודנטים שלנו והמילואימניקים שלנו, כשהם ירצו להירשם בשנה הבאה לקורס מסוים או למכללה מסוימת אז הם יידעו לאן לא להירשם, ואנחנו נעשה את זה בהמשך
אופיר כהן:
      יש את העניין של הסיוע בשכר לימוד, שכרגע נמצא בתוכנית שדיברנו עליה לפני כן, של 30% ו-100% ללוחמים ולא לוחמים
אופיר כהן:
 אנחנו בטח אלה שמובילים את ההבחנה בין לוחמים ולא לוחמים וחושבים שצריכים לתת ללוחמים יותר וכן הלאה
אופיר כהן:
 פה אנחנו חושבים שאין לזה מקום, אנחנו חושבים שכל הסטודנטים שנפגעו צריכים לקבל החזר של שכר לימוד השנה
משה טור פז:
זו חקיקה שנביא בשבוע הבא לכנסת, אנחנו מביאים אותה, לכולם
אופיר כהן:
נכון, ואנחנו עומדים מאחורי החקיקה ומלווים אותה, כי הדבר הזה לא יכול לקבל צורה לכאן ולכאן
אופיר כהן:
      מה לדעתנו הפער? כמו שנאמר פה לפני כן, הפער האמיתי שאני מזהה כרגע, יש פה חברים מקסימים, מילואימניקים מדהימים, שהם מודאגים ולהם כואב כי הם לא מכירים בדיוק מה המוסד עשה עבורם והנאמן שאמור להיות במוסד לא שידך להם איזה הטבות הם מקבלים ואיזה חליפה הם יקבלו וגם יש חליפות שכמובן ייתפרו בזמן הקרוב
אופיר כהן:
 את הפער הזה, בו צריך לטפל, איך אנחנו מורידים את הדברים לסטודנטים
אופיר כהן:
     מה מיוחד בוועדה הזו? הדיון הזה התקיים לדעתי איזה שבע פעמים בשלושה חודשים האחרונים, הוועדה הזו זו ועדת חוץ וביטחון
אופיר כהן:
 אני אגיד מה המלצתנו
אופיר כהן:
 המלצתנו זה שיהיה פה דיון סגור, לא בנוכחות אנחנו האזרחים, ביחד עם הצבא כי הגאנט שדיבר עליו בני, לצבא יש קושי אמיתי לבנות אותו וזה ברור, זה מובן לכולנו, אבל יש דברים שכן אפשר לדבר עליהם בדלתיים סגורות, לא בדיון כזה, ובדלתיים הסגורות האלה כשמדברים על הגאנט הזה ואומרים בואו נקבע איזה עקרונות אנחנו כן יכולים לקבוע למהלך 2024, כי זה ברור לכולנו, הסיפור הוא לא שלושה חודשים אחורה, זה ממש לא הסיפור, לא בשום דבר בעולם המילואים, בטח לא בעולם הסטודנטיאלי, הסיפור הוא בשנה הקרובה, ב-2024, כשהחבר'ה האלה שיושבים פה לידי יצטרכו לחזור לחודש תעסוקה, לחודש לחימה, לחודש אחר
אופיר כהן:
 זה יהיה הסיפור האמיתי ושם יהיה לנו הקושי וזה חייב להתקיים פה בדיון סגור, כי זה לא יכול להתבצע בוועדת החינוך
אופיר כהן:
 זו המלצתנו ובקשתנו, תודה רבה
יולי יואל אדלשטיין:
תודה, אופיר
יולי יואל אדלשטיין:
 יונתן כידור
יולי יואל אדלשטיין:
 דיברת, האם אתה רוצה להוסיף משהו?
יונתן כידור:
אני אוסיף בקצרה
יולי יואל אדלשטיין:
את יושבת ראש האגודה
יוכי לוי:
אני יושבת ראש האגודה, כן, אני גם אשמח
יולי יואל אדלשטיין:
אז דבר בקצרה ונאפשר גם לה לומר כמה מילים
יונתן כידור:
בסופו של דבר חשוב לי גם להדגיש, אנחנו לא נגד המוסדות, אנחנו רוצים לבוא ביחד, ביד אחת ובהסכמות
יונתן כידור:
 זה גם אני פונה אליכם, חברי הכנסת, אישית אני חושב שהפתרון הוא לא חקיקה, אני חושב שזה הסכמות, כמו שאמרתי, אם זה בענייני תקציב שיבוא מהמדינה, אם זה בענייני מתווים אישיים פלאט מתווים לכולם שיבואו מצד המל"ג והאוניברסיטאות שישתפו פעולה, ובסופו של דבר אפשר לדבר על פתרונות פה או במקומות אחרים, זה צריך לקרות כי אם זה לא יקרה אנחנו נעמוד בפני הבחירה בין המילואים לבין החיים שלנו, ופה גם הצבא צריך לשים את היד, כי אם אנחנו לא נוכל לעמוד בזה זה יציב את כולנו בבעיה
יוכי לוי:
תודה, יונתן, איתי נמצא גם רוי, גם סטודנט של הפתוחה
יוכי לוי:
 אני אחזור על מה שיונתן אמר, אנחנו לא נגד אף אחד
יולי יואל אדלשטיין:
תציגי את עצמך עוד פעם
יוכי לוי:
אני יוכי לוי, יושבת ראש אגודת הסטודנטים של האוניברסיטה הפתוחה
יוכי לוי:
 אני בקשר פה עם המון גורמים ובאמת המצב אצלנו שונה מכיוון שהתחלנו את הסמסטר באמת לפני שישה שבועות
יוכי לוי:
 יש רצון מאוד גדול, גם מצד המוסד כמובן, להביא פתרונות טובים, חד משמעית
יוכי לוי:
 הפתרון של חליפות אישיות הוא מבורך ומצוין, הבעיה שמבחינה יישומית אני לא יודעת כמה אפשר לעשות את זה כי מדובר פה על אלפי סטודנטים
יוכי לוי:
      אני אגיד שיש איזה שהיא זווית שאני חושבת שיש הרבה מוסדות שרואים אותה בצורה כזאת ופה הפער
יוכי לוי:
 הרבה מחברים שדיברתי איתם אומרים שמה לעשות, מי שמשרת במילואים בסוף יצטרך לשלם מחיר אישי ואני חושבת שזאת אמירה מאוד בעייתית
יוכי לוי:
 כי המחיר האישי, הם כבר משלמים אותו, בזה שהם עכשיו כל כך הרבה זמן, גם מהחיים שלהם, גם הרבה חבר'ה ממילואים היו צריכים לסגור עסק והמון סיפורים באישי שפנו אליי סטודנטים, הסיפורים הם קשים, עכשיו לבוא ולהגיד שהם צריכים לשלם מחיר אישי גם מבחינה אקדמית, אני לא חושבת שזה דבר שאפשר לקבל אותו
יוכי לוי:
      שוב, אני יודעת שיש רצון כן ואמיתי לשנות, ואנחנו באמת מצפים, בגלל שאנחנו כבר ממש לקראת המבחנים אנחנו מצפים שהפתרונות יהיו כמה שיותר בהקדם
יוכי לוי:
 פתרונות נוספים יש לומר, כי כמובן שיש פתרונות מהעבר, אבל אנחנו טוענים כל הזמן שזה לא מספיק
יוכי לוי:
      ודבר אחד אני רוצה להוסיף, דוגמה שסטודנט אמר לי, אם בצבא הבינו שיש יחידות שנותנים להם ממש הכנה מקוצרת ושולחים אותם לעזה, אם הבינו שפה אנחנו מדברים על חיים ומוות, הסטודנטים החיילים, טירונים, שמכינים אותם ממש הכנה קצרה ושולחים אותם, אז קל וחומר וקל וחומר שהאקדמיה צריכה לקחת את זה ללב
יוכי לוי:
 זאת אומרת אם פה חיים ומוות ואקדמיה, אז בפרופורציות יש פה דברים שאפשר וראוי לחשוב עליהם איפה אפשר לשפר
יולי יואל אדלשטיין:
 דניאל מאור
דניאל אוסטר:
שלום לכולם, צוהריים טובים
דניאל אוסטר:
 אני מייצג כאן את המכללות הפרטיות
יולי יואל אדלשטיין:
לא, אל תיקח על עצמך שאתה מייצג את המכללות הפרטיות, אני לא בטוח ש –
דניאל אוסטר:
אני מייצג את הסטודנטים כמובן
יולי יואל אדלשטיין:
את אלה שלומדים במכללות הפרטיות
דניאל אוסטר:
נכון
דניאל אוסטר:
 בין שש המכללות הפרטיות הלא מתוקצבות שהתחלנו ב-24 באוקטובר, מה שהמכללה אמרה: אנחנו רוצים להיות יחד עם כולם, יחד עם האוניברסיטאות, להתחיל כמו שהיה מתוכנן בהתחלה, ב-24 באוקטובר
דניאל אוסטר:
 כמו שאנחנו רואים במסמך, רשום כאן, אף אחד לא נשאר מאחור, אבל יש כאן אוכלוסייה שלמה שלא נוגעים בה, יש כאן מילואים, יש כאן בנות זוג, אבל יש כאן את כוחות ההצלה שאני יכול להגיד לכם שהמון סטודנטים מתנדבים ועובדים ופועלים, אם זה מד"א ואם זה מכבי אש וכל כוחות ההצלה ואין התייחסות לזה, הם לא מקבלים את הפטורים
דניאל אוסטר:
 צריך לשים את זה על השולחן שהם גם חלק מהמערכה במלחמה הזאת, בלעדיהם אף אחד לא - - -
איסר הראל:
אני יכול לענות על זה
עמית הלוי:
אבל מעבר לימים הראשונים זה לא היה בהיקפים בכלל, מעבר לשבוע הראשון הכוחות האלה - - -
איסר הראל:
נכון, המוסדות לא מחויבים לדאוג, ומדובר על הרבה מאוד, זה על משטרה, אנשי קבע, כיבוי, שב"כ, מוסד, שב"ס, אנשי בריאות, מערכת הבריאות, מערכת הרווחה
קריאה:
יש אנשי קבע שהצבא בכלל לא מאשר להם ללמוד, הפסיק את הלימודים
איסר הראל:
אני לא מדבר על אנשי הקבע שהצבא לא מאפשר להם ללמוד, אני מדבר על כל הגורמים, יש המון
איסר הראל:
 בוא נגיד שאם יש 70,000 סטודנטים שהם במילואים, אז תחשבו על המספרים של כל מי שמניתי כאן ויש גם עובדי חירום ברשויות המקומיות
עמית הלוי:
אבל יש הבדל בין שב"כ למד"א או לכב"ה, זה הבדל גדול, יש שב"כ שהם כמו במילואים לגמרי ויש את מד"א שזה לא - - -
איסר הראל:
כעיקרון המוסדות חוקית לא מחויבים, אבל, ויש פה אבל גדול, אם תיכנסו למתווים של אוניברסיטת בר אילן, של מכללת ספיר, של הקריה האקדמית אונו, של מכללת פרס, מוסדות לא מתוקצבים גם, של אוניברסיטת בן גוריון, חלק, אז אתם תראו שגם שם הם לקחו ונתנו את ההטבות גם לאותם גורמים
איסר הראל:
 אז אם יש משהו ספציפי של אותם גורמים שלא מקבלים אני מניח שצריך להציף מול אותו גורם במוסד
דניאל אוסטר:
זה צריך להיות משהו רוחבי, בסוף הם חלק מהמערכה זאת, הם לא גוף נפרד
איסר הראל:
מדובר על כמויות של סטודנטים
איסר הראל:
 אם יש סטודנטים של אותם גורמים, אני יודע שיש גם ארגונים כמו המשטרה ושב"כ שפנו למוסדות לגבי סטודנטים ספציפיים, לא כל אנשי המשטרה ושב"כ, אלא פנו לגבי סטודנטים ספציפיים ואותם סטודנטים ספציפיים סומנו על ידי אותם ארגונים, המוסדות קיבלו דיווח עליהם והם מקבלים את – עוד פעם אני אומר, מדובר פה על כמות יותר גדולה מהסטודנטים במילואים שהיא לא פחות חשובה במלחמה הזאת, ולכן אם מדובר במשהו ספציפי אז צריכים להציף לאותו מוסד ספציפי ואני בטוח שגם הארגונים שמאחוריהם גם יידעו לספק להם את האישורים הנדרשים
אתי גרובגלד:
יאיר, אני יכולה להוסיף
אתי גרובגלד:
 אני בקשר ישיר עם מנהלת משאבי אנוש של משרד ראש הממשלה, היא העבירה אליי את סוג האישור שהיא אומרת לי: באחריות אם אתם מקבלים אישור כזה זה מישהו שצריך להתייחס אליו כמילואים
אתי גרובגלד:
 אני העברתי את זה לכל המכללות ומתייחסים אליהם
אתי גרובגלד:
 אני עושה הפרדה, לא מד"א, לא מכבי אש, אנחנו לא יכולים - - -
יולי יואל אדלשטיין:
לא, ברור
יולי יואל אדלשטיין:
 חברים, אנחנו נתקלים בזה כל הזמן בכל ניסיון של חקיקה של הטבות ודברים נוספים, שבאמת חצי עם ישראל הוא חלק מהמערכה הזאת, באיזה שהוא שלב צריך לשים נקודה
יולי יואל אדלשטיין:
 דיברנו על העדפה ללוחמים וודאי אנשים שנמצאים באזורי לחימה ובחזית, אין מה לעשות, אלה החלטות לא פשוטות אבל בלי ההחלטות האלה פשוט לא יהיה שום דבר
יולי יואל אדלשטיין:
      מיכל צנטר, דיקנית הסטודנטים בפתוחה, בבקשה
מיכל צנטר:
שלום, צוהריים טובים
מיכל צנטר:
 שלום לחברים פה וליוכי
מיכל צנטר:
 אני חושבת שמאחר שהשם שלנו עולה פה כל עשר דקות על השולחן מכיוון אחר אני אעשה סדר שתיים-שלוש דקות כדי שנבין, בעיניי אנחנו הפתרון, אנחנו לא הבעיה
מיכל צנטר:
      האוניברסיטה הפתוחה עוסקת במתן שוויון הזדמנויות יום יום שעה שעה כבר 50 שנה, החזון שלנו זה הנגשת השכלה לא רק במלחמה, אלא גם בשגרה
מיכל צנטר:
 אנחנו בעלי ייחודיות בנוף האקדמי, אין אצלנו תנאי קבלה, נרשמים אצלנו לקורס ולא לתוכנית ולא לשנה ושכר הלימוד גם הוא כזה, הוא פר קורס
מיכל צנטר:
 אין אצלנו נוכחות חובה ממילא, רוב הקורסים שלנו מקוונים, 80% מהסטודנטים שלנו לא מגיעים ולא נדרשים לנוכחות, הם יכולים לא לראות גיר, לוח וכיתה כל התואר שלהם, אז מראש הפלטפורמה מתאימה גם למצבים שבהם - - -
יונתן כידור:
זה לא משנה את העובדה שאי אפשר ללמוד תחת אש
יונתן כידור:
 ניסיתי, אי אפשר
מיכל צנטר:
אם תיתן לי לסיים, הקשבתי לך רוב קשב, תקשיב לי, אני מבטיחה לך שאני אתן לך תשובות
מיכל צנטר:
 לכן גם סוג ההתאמות בחירום צריך להיבחן בקפידה
מיכל צנטר:
 זה לגבי העניין הזה
מיכל צנטר:
 אנחנו עם 40,000 סטודנטים בסמסטר א', סדר גודל של כ-3,000 במילואים, 1,100 מפונים מהצפון ומהדרום, עוד 1,200 כוחות ביטחון, אוכלוסייה מאוד מאוד מגוונת
מיכל צנטר:
      אנחנו מיום פריצת המלחמה נותנים פתרונות, החל משלושה ציוני עובר ללא בחינה עוד מסמסטר הקיץ לכל האוכלוסייה, כל האוכלוסייה קיבלה שלושה ציוני עובר, קיצרנו את הסמסטר, הורדנו חומרים, התאמנו את חומרי הלימוד
מיכל צנטר:
 ב-50% מהקורסים שלנו לא נערכות בחינות בכיתה ממילא, אלא הערכות חלופיות ומבחני בית
מיכל צנטר:
 אתמול יצאה הודעה לכלל הסטודנטים והסטודנטיות שזכאים להתאמות באשר למערך תגבורים שמתווסף לשיעורים הרגילים, שיוצא לדרך, החל מאמצע הסמסטר כל סטודנט במילואים שיחזור או יחזור חלקית זכאי לעוד מערך שלם של תגבורים, או קבוצתיים או אישיים, והוא יכול להירשם אליהם החל מהיום
רוי שטבינסקי:
אני חייב להגיד משהו, זה חשוב מאוד לגבי התגבורים
רוי שטבינסקי:
 המרכזים מבקשים מאיתנו: אל תירשמו אלינו
רוי שטבינסקי:
 אני חזרתי ממילואים בסוף החודש, חוזר למילואים בתחילת פברואר, דיברתי עם המרכז, מה הפתרון? הוא אמר שאני יכול להירשם לתגבורים, אבל אם אני לא חייב אז שלא אירשם
מיכל צנטר:
תמתין ואם יש לך בעיה אנחנו נפתור אותה אחר כך, אבל מערך התגבורים קם ופועל ויצא לדרך
מיכל צנטר:
 יונתן, באשר למקרה שלך, אתה יכול, ולא עשית את זה, לקבל 6 נקודות זכות כרגע על הלימודים שלך
מיכל צנטר:
 אנחנו הנהגנו את זה, זה דבר חדש, המלחמה היא אירוע מתגלגל, עלינו מ-2 נקודות זכות חברתיות ל-6, לא ראיתי שהזנת
מיכל צנטר:
 פעם אחת
מיכל צנטר:
 פעם שנייה, אתה רוצה לקבל מלגה? תכתוב, יש הנחיה מאוד מסודרת שהוצאנו שש פעמים, תשלחו מייל, תקבלו מלגה
מיכל צנטר:
 כבר קיבלת שני קורסים במתנה
מיכל צנטר:
 תחזור מהמילואים, דבר איתנו, נתאים לך מתווה, אני לא יכולה לתת לך פתרון אם אני לא יודעת מתי אתה חוזר
מיכל צנטר:
 תחזור
מיכל צנטר:
     עוד דבר אחרון, באוניברסיטה הפתוחה גם בימי שגרה הזכאות להיבחן נמשכת הרבה מעבר לסמסטר
מיכל צנטר:
 גם אם לא תיבחן בתום הסמסטר הנוכחי הזכות להיבחן עומדת לך גם בסמסטר הבא ובמקרים מסוימים גם בסמסטר לאחריו
מיכל צנטר:
 אז, חברים, הפתרונות נמצאים, אצלנו יותר מאשר אצל כולם, מעט סבלנות
מיכל צנטר:
 תחזרו, אנחנו לא בורחים לשום מקום, אנחנו פה
יונתן כידור:
אני באמת לא במצב נפשי של סבלנות
יולי יואל אדלשטיין:
 ינאי נמיה כהן, סטודנט
ינאי נמיה כהן:
שלום
ינאי נמיה כהן:
 אני אציג את עצמי, אני ינאי, התפקיד שלי כרגע זה רס"פ במילואים של חטיבה 14, בין היתר כתחביב אני גם עושה תואר שני ככה בזמני הפנוי שאין לי אותו כרגע ובאמצע לסיים אותו
ינאי נמיה כהן:
 אני לומד בתל אביב, תואר שני בגיאופיזיקה וכרגע מחכה להיבחן על התזה
ינאי נמיה כהן:
      אני חייב לציין שיש לי בעיה קצת עקרונית עם הדיון
ינאי נמיה כהן:
 בשבועות הראשונים למלחמה היה לנו משפט כשהגענו לבסיסים והקפיצו אותנו ב-7 ולא היה לנו ציוד ולא היה לנו כלום, אמרנו: אתם לא באירוע
ינאי נמיה כהן:
 כלומר היינו פונים ומבקשים ציוד אומרים לנו: אין אין אין, היינו אומרים הצבא לא באירוע והתחושה שלי שפה זה אותו דבר
ינאי נמיה כהן:
      הייתי ואני עדיין רס"פ של גדוד 271, הנדסה, החבר'ה בפנים, החבר'ה נלחמים
ינאי נמיה כהן:
 אני אחלק את הדברים שלי לשני חלקים
ינאי נמיה כהן:
 קודם כל החלק הלימודי, מי יכול ללמוד עכשיו? אני יושב פה, אני שומע אנשים מדברים, הקשב שלי אבד כבר בדובר השני, אני אפילו לא זוכר מי זה
ינאי נמיה כהן:
 אני לא יכול, אין לנו יכולת
ינאי נמיה כהן:
 זה לא קיים
ינאי נמיה כהן:
 כלומר אתם מדברים על השנה, אנחנו כבר קיבלנו צווים למרץ לחזור לצפון, אין, לא יהיה לנו את היכולת הזאת ללמוד, אתם מדברים כאילו, אתם מתנהלים בשגרה וזה
עמית הלוי:
אז מה אתה מציע?
ינאי נמיה כהן:
יש לי הצעה, זה השלב הראשון
ינאי נמיה כהן:
 ההצעה שלי בכללי 20% סטודנטים נמצאים במילואים, תרכזו את כולם, תעשו לכולם אותו מערך
ינאי נמיה כהן:
 הרי כמות האנשים שלומדים הנדסת בניין היא בדרך כלל גבוהה, רוב האנשים, אתה מדבר עם אנשים, סטריאוטיפי מאוד, בחור דתי, גר בהתנהלות, מה אתה לומד? הנדסת בניין
ינאי נמיה כהן:
 מישהו אחר? הנדסת מחשבים
ינאי נמיה כהן:
 מה אני אעשה? ככה זה עובד
ינאי נמיה כהן:
 תרכזו את זה, תעשו מערך שלם, אנשים ייכנסו וייצאו
ינאי נמיה כהן:
 זה מרגיש כאילו עושים טלאים על טלאים על טלאים ובסוף אנחנו אוכלים אותה
ינאי נמיה כהן:
     והחלק השני הרבה יותר קריטי, לדעתי, והרבה יותר חשוב, זה המורל שלנו
ינאי נמיה כהן:
 אני יכול להגיד לכם שאנחנו כחיילים יושבים ורואים את המערכת ממשיכה הלאה ואומרת אין מה לעשות, אנחנו לא יכולים לחכות לכם וחבר'ה שלי יושבים בעזה ואומרים מה זאת אומרת? למה, אני שאלתי מישהו כשבאתי לפה? אני באתי
ינאי נמיה כהן:
 יש לי חבר, גר בבארי, כל המשפחה שלו הלכה, באתי, קפצנו, בלי לשאול שאלות
ינאי נמיה כהן:
 כאילו עכשיו האקדמיה יושבת ואומרת, טוב, אין מה לעשות, העולם ממשיך, ביי, שיהיה לכם בהצלחה
ינאי נמיה כהן:
 זו התחושה
ינאי נמיה כהן:
      אני יודע שקשה לשמוע את זה, אני יודע שזה מעליב, אני לא אמרתי את זה לאף אחד, אני יכול להגיד את זה לך כמו שאני יכול להגיד את זה לראשי כוחות הביטחון, כמו שאני יכול להגיד את זה לחברי הכנסת, וזו תחושה חוזרת ונשנית אצלנו, חיילי המילואים, לא מחכים לנו ואנחנו תמיד אוכלים אותה בסוף
ינאי נמיה כהן:
      ואני יכול להגיד לכם שהמורל של אנשים, של בן אדם שנמצא בעזה ושומע שהמערכת ממשיכה, הוא בקרקע, וכבר יש לנו זימון למרץ ואנשים אומרים: אני לא אגיע למרץ, לא יהיה לכם עם מי להילחם במרץ, למה, מה קרה שאני אפספס גם את השנה הזאת וגם את השנה הבאה, כי הרי לא משנה איזה מתווה תעשו, אני אחזור ללימודים, ייקח לי לפחות חודש להתאושש, עוד חודש אני רק אתחיל, כנראה שכל המחזור שלי כבר יסיים את המבחנים, מה אני אעשה? אני אתחיל סמסטר אחר?      אני עשיתי את זה, אני עשיתי את הלימודים שלי תוך כדי שהייתי נשוי ונולדו לי שתי הבנות, דווקא בהזדמנויות שמחות, נולדו הבנות, נתקעתי, פספסתי סמסטר שלם
ינאי נמיה כהן:
 אמרו לי תמשיך, לא נורא, תקבל מועד מיוחד, כמובן שאת המועד המיוחד אתה מקבל שנה אחרי, כי זה מה שהאוניברסיטאות מקצות, אל תשאלי אותי למה, זה היה המצב, שנה אחרי אני מגיע, הלך לי כל החומר, אני לא יכול להתקדם
ינאי נמיה כהן:
 אני יושב בקורס, מדברים איתי גיאופיזיקה, מדברים איתי על משוואות חלקיות, משוואות דיפרנציאליות ואני לא יודע כלום כי לא עשיתי עדיין מד"ר
ינאי נמיה כהן:
 זה לא יעזור
ינאי נמיה כהן:
 אתם רצים קדימה כשאנחנו תקועים מאחור
ינאי נמיה כהן:
 לא משנה איזה מתווה תעשו זה לא יעבוד, כל עוד לא יפתרו את זה רוחבית לכולם ויעשו משהו מסודר
ינאי נמיה כהן:
      אני יודע שביום כיפור עשו סמסטר מיוחד ללוחמים שחזרו
ינאי נמיה כהן:
 חזרו אנשים מהמלחמה, דיברתי עם מישהי שהייתה ביום כיפור, היא אמרה לי: לקחו את כל הסטודנטים ועשו להם, לכל המילואימניקים עשו משהו מסוים
ינאי נמיה כהן:
      אני אסיים רק שהתחושה היא באמת, לא להגיד הופקרנו, כי אנחנו כבר יודעים להסתדר ועשינו את זה עד עכשיו, אבל שכרגיל שכחו אותנו ואנחנו ממשיכים להילחם ונמשיך להילחם, או שכנראה לא, ואף אחד כרגע לא נמצא פה כדי להבין איפה אנחנו, מה אנחנו ומה אנחנו צריכים
יולי יואל אדלשטיין:
תודה, ינאי
יולי יואל אדלשטיין:
 עידן סיבוני ורון פרץ
יולי יואל אדלשטיין:
 חברים, בקצרה אני מבקש
עידן סיבוני:
קודם כל תודה
עידן סיבוני:
 אני רוצה להגיד, גם לך, יושב ראש הוועדה, גם לקמל"ר שנמצא פה, שאני שומע את הדיון שיש פה ואני הרבה יותר חושש מ איך שהתחלתי את הדיון
עידן סיבוני:
 כרגע אני נמצא במצב הרבה פחות בטוח ממה שהרגשתי מקודם
עידן סיבוני:
 הסיבה היא פשוטה, הדבר שלא מבינים פה, שסטודנט זה לא רק סטודנט שלומד, זה מעמד וזה שלב בחיים
עידן סיבוני:
 סטודנט שלומד לא משלם רק את שכר הלימוד של 10,000 שקל, הוא גם צריך לעבוד תוך כדי, והוא צריך לפרנס את עצמו ולשכור דירה קרוב לאוניברסיטה, במעונות, איפה שלא יהיה, לפעמים הוא גם רוצה להתחתן במהלך הלימודים ולפעמים הוא גם רוצה להתפתח בחיים האישיים שלו
עידן סיבוני:
      בסוף לסטודנט יש מטרה אחת בקצה, שזה לסיים את התואר בזמן שהוקצב לו ולהשתלב בשוק העבודה
עידן סיבוני:
 מה שאנחנו רואים פה, הפתרונות האלה, וסלחו לי, אבל באמת אני כל כך מתחבר למה שאמרת, זה לבוא ולהגיד אתם תסיימו את המלחמה שלכם, תבואו ותתחילו לשבור את הראש ותילחמו גם באוניברסיטה, ואנחנו נעזור לכם ואנחנו לא נתנגח בכם ואנחנו ניתן לכם כאלה פתרונות וכאלה, איזה סטודנט שיוצא עכשיו מלחימה יכול תוך שנייה לחזור ללימודים בידיעה שהוא חוזר עוד שנייה ללימודים ופשוט להתחיל ללמוד ולהשלים חומר שהוא לא יודע בכלל אם הוא ייבחן עליו כי יכול להיות שעוד שנייה הוא חוזר למילואים
עידן סיבוני:
 אין פנאי נפשי לזה
יוכי לוי:
במילים אחרות זורקים על הסטודנט את האחריות לדאוג לעצמו כשהוא יחזור
עידן סיבוני:
בוודאי, בוודאי
עידן סיבוני:
 אגב אנחנו התרגלנו לזה, אנחנו מילואימניקים, אנחנו 1% במדינה הזו, אנחנו מכירים את הדבר הזה, אנחנו רגילים להיות במעמד הנחות הזה
עידן סיבוני:
      הפתרון הוא פשוט, ביקשתם פתרון, אני אגיד לכם
עידן סיבוני:
 צריך לעשות חבילה כוללת של סיוע לסטודנטים
עידן סיבוני:
 פרסמו עכשיו בעתכ"א את החבילה של המענקים של המילואימניקים, חוץ מלימודים, שזה שכר לימוד, כמו שאמרתי, שאגב העברנו חקיקה בכנסת לפני שבוע של 'ממדים ללימודים', אז גם החידוש של עתכ"א הוא לא חידוש, לא נתנו שם שום דבר לרווקים צעירים
עידן סיבוני:
 פשוט שום דבר
עידן סיבוני:
 יש מה לתת, יש מלגת מחיה, יש מענקים למעסיקים שיעסיקו סטודנטים מחרבות ברזל, כדי שהם לא ייתקעו, יש שכר דירה, אפשר לעזור לנו במענקים של שכר דירה, לצ'פר אותנו
עידן סיבוני:
      אגב, שאלה שלא נשאלה פה, ואני רוצה, ברשותכם, ור"ה וור"מ, לשאול, אמרתם: אני לא רוצה לתת פתרון קסם כזה של עובר לכל סטודנט
עידן סיבוני:
 האם יש מצב שבו מילואימניק נקרא ללחימה, מסיים במרץ, חוזר ללחימה ביוני והוא לא מסיים את התואר בשנה שנקבעה לו? יכול להיות מצב כזה? אנחנו מקבלים את זה?
אתי גרובגלד:
לא, לא
עידן סיבוני:
אז את תיתני לו שם עובר? שם הוא יקבל פתרון קסם?
אתי גרובגלד:
אנחנו ניתן מה שצריך בהתאם לסטודנטים
עידן סיבוני:
מה זה ניתן מה שצריך? זו השאלה שכולנו שואלים
אתי גרובגלד:
אתה יודע מה? כן
אתי גרובגלד:
 שוב, אני לא יכולה לדבר בשם כל מכללה, אבל אם - - -
עידן סיבוני:
בדיוק בשביל התשובה הזאת אני רוצה להגיד, בדיוק בגלל שאת לא יכולה לדבר בשם כל מכללה, אני אומר את זה פה, צריך שיהיה שיח אחיד אל מול המכללות
אתי גרובגלד:
זה לא ייתכן אחיד
עידן סיבוני:
צריך שהמכללות ייתנו פתרונות אחידים בין כולם, בין האוניברסיטאות גם, צריך שתהיה פה איזה שהיא הגדרה אמיתית, אמרנו שלא משאירים אף סטודנט לוחם מאחור, צריך שיגידו את זה קבל עם ועדה, לא יהיה פה לוחם שהתחיל את שנת 2023 ונרשם ללימודים והוא לא מסיים אותה
עידן סיבוני:
 אם אני הולך עכשיו להתמחות כעורך דין ב-2024 לא ייצא מצב שבגלל המילואים האלה אני לא מגיע לשם
עידן סיבוני:
 ואם צריך שייתנו לי עובר בהכול
רון כץ:
אני לא אוסף עוד הרבה דברים כי אני לא רוצה גם לטחון פה מים
רון כץ:
 מקודם שאלו אותי אם קיבלתי מייל על רכז של מילואים, אני לא קיבלתי את המייל, וכנראה בכל הבליל של ההודעות, שיהיה כתוב בפרוטוקול, בדקו פה, דבורה בדקה שכן קיבלתי את המייל, זה חשוב פה שזה יהיה מצוין
רון כץ:
 בכל מקרה קיבלתי את המייל, בסדר
רון כץ:
 זה פחות הדיון ופחות המהות כרגע
רון כץ:
      אני רוצה לדבר על דבר שהוא הכרחי ונחוץ בשביל שאנחנו נוכל לקיים את המילואים כמו שהם, העניין הוא שהפלוגה שלי עתידה להשתחרר בחודש הקרוב ואנחנו נתגייס בהכרח ב-2024, אין שום התייחסות לגיוס הזה מחדש
רון כץ:
 כל המתווים וכל מה שנאמר פה בהתחלה מדברים על התקופה העכשווית
רון כץ:
 אין משהו שאנחנו רואים פני עתיד, זה משהו שחייבים להתייחס אליו
רון כץ:
      ודבר שני, מהחוויות שלנו, מהחבר'ה פה שקידמו את 'ממדים ללימודים', ללא חוק כל הסיסמאות פה ושאמרנו שהכול יהיה פה טוב ונחמד, אבל אף אחד לא נוקף אצבע אם אין חוק שמחייב אותו לנקוף אצבע וזה התפקיד של חברי הכנסת פה, שבאמת אני מודה להם שהם מקדמים את הנושא הזה כבר תקופה ארוכה, במיוחד ליולי, אבל בסוף אנחנו צריכים שיהיה פה חוק
רון כץ:
 יש את הרעיון של חבר הכנסת מיכאל ביטון שאנחנו רצים איתו עכשיו וגם עליו יש עוד כמה שינויים שצריך לעשות, אבל - - -
קריאה:
ועדת החינוך דנה בזה
רון כץ:
נכון, אני מכיר, היינו שם