GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
לימור לוריא:
 משכי זמן המענים אלה לא משכי זמן המענים שאנחנו היינו רוצים לתת, בטח לא בעת הזו
לימור לוריא:
 אחד
לימור לוריא:
     שתיים, להתנהל בשני הצירים במקביל
לימור לוריא:
 אני אומרת לכם, היום לצערי, מי שבמידה מסוימת אנחנו לא מספיקים לתת לו שירות שהיינו רוצים זה הפצועים הוותיקים וצריך לראות איך מאפשרים לנו לתת גם את התשומות עבורם
לימור לוריא:
      שלוש, אני מסתובבת הרבה בבתי חולים
לימור לוריא:
 יש פער בין הציפייה של הפצוע לבין מה שאנחנו מבחינה חוקית יכולים לתת היום
לימור לוריא:
 אני אתן לכם דוגמה
לימור לוריא:
 אחד הפצועים שנקטעה רגלו, האחוזים הרפואיים יזכו אותו במשהו כמו 2,500 שקל, והוא אומר: אני, נגמרו לי החיים וזה מה שאני שווה למדינה? קודם כול, יש פער, זה אתגר
לימור לוריא:
 אנשים צעירים שכל החיים היו לפניהם עומדים באתגר הזה
לימור לוריא:
      אני אומרת לכם, יש גם ציפייה למענים מיידיים, ואנחנו במשאבים שקיימים היום לא מסוגלים לתת בקצבים שהיינו רוצים לתת עבור הגיבורים של כולנו
לימור לוריא:
      מה שאמרת, אדוני חבר הכנסת, צפי לכניסת אלפי מתמודדים חדשים עם פוסט טראומה, זה אתגר שיקומי, זה מחייב תשומות אחרות
לימור לוריא:
      דיגיטציה, מדברים הרבה על השירות
לימור לוריא:
 שירות מחייב מחשוב של המון תהליכים
לימור לוריא:
 יש להערכתנו הרבה מאוד תהליכים שצריך למחשב אותם, הדבר הזה לא קורה ביום אחד ואלה תהליכים
לימור לוריא:
 זה לא בקצב שהיינו רוצים, ואם נשפר את זה נביא לשיפור השירות
לימור לוריא:
      חקיקה – מתוך שישה פרקים, שני פרקים ראשונים עברו ביולי האחרון 2023, אחרי הרבה שנים שהם לא עברו
לימור לוריא:
 לפנינו עוד ארבעה פרקים
לימור לוריא:
 אני רוצה להגיד, המלחמה הזאת הורידה לנו את האסימון שיש דברים שלא חשבנו עליהם לפני המלחמה, שהיום צריך לתת להם מענה בחקיקה
לימור לוריא:
      דוגמה הכי פשוטה
לימור לוריא:
 היו לנו פצועים שהם חיילים בודדים, שצריך להביא את ההורים שלהם מחו"ל, אין היום דבר כזה בחוק
לימור לוריא:
 כל מיני דברים שהמלחמה הזאת לימדה אותנו שצריך או לתת עליהם את הדעת או לייעל אותם, כמו כל שיטת הקבלות להעביר להוצאות מגולמות, להקל על הציבור ולהקל עלינו
לימור לוריא:
 אנחנו היום בוחנים את כל נושא החקיקה ונבוא עם זה אחרי שאנחנו מפיקים לקחים מהמלחמה
לימור לוריא:
      הפצועים כבר פה, 20% מ-45,000 הם כבר פה
לימור לוריא:
 משרד הביטחון עובד בשיטה של מכרזים, התקשרויות
לימור לוריא:
 התהליכים הם כבדים, הם יחסית ממושכים ואנחנו צריכים עכשיו את החוות, אנחנו צריכים עכשיו את הפסיכיאטרים, והתהליכים האלה, הם גם לוקחים זמן, הם גם מצריכים אישורים תקציביים, ואנחנו מתקשים לתת את המענים בזמן המיידי
לימור לוריא:
      (שקף: התוכנית האסטרטגית)
לימור לוריא:
 ובכל זאת, האגף אמר, אלה כל האתגרים, אי אפשר לבוא לכנסת או לממשלה רק אם תביאו לנו עוד כוח אדם, תביאו לנו עוד כוח אדם
לימור לוריא:
 בנינו תוכנית אסטרטגית שאומרת איך אגף השיקום יכול לתת מענים בשנים הבאות
לימור לוריא:
      קודם כול, יש שירותים שאין לנו יתרון יחסי בהם וצריך לראות שמוציאים אותם מהאגף – אם זה הוועדות הרפואיות, התחלנו בפיילוט ושביעות הרצון הרבה יותר גבוהה כשהוועדות נעשות בבתי החולים ולא באגף השיקום, אז צריך להוציא את כל הוועדות
לימור לוריא:
      הדבר הנוסף זה השירות של קופות החולים – אם זה רופא משפחה, אם זה תרופות, אם זה הפניות, לרוב האנשים יש רופא של קופת חולים שיכול לתת להם ואגף השיקום יישאר עם האקסטרות ועם השיקום ועם כל הדבר הנוסף שיינתן – על ידי זה, 35% מהפניות האלה אלינו הן בבקשות להפניות ולתרופות
לימור לוריא:
      עוד מה שאנחנו מדברים עליו, הנתיב השני, איך אנחנו מתייעלים, איך אנחנו מגלמים את הזכויות, איך אנחנו ממחשבים את כל התהליכים, משתמשים היום בטכנולוגיות מתקדמות שיאפשרו לנו לתת מענים מהירים יותר
לימור לוריא:
      הנתיב הנוסף זה שינוי פני האגף, גם עם תוספת כוח אדם וגם עם יכולת להתאים את המבנה הארגוני לצרכים החדשים
לימור לוריא:
 אני אומרת לכם, אחד הדברים שלמדנו במלחמה, מה שהיה שובר שוויון זה שלכל פצוע יש את הטלפון האישי של העובדת באגף השיקום, הוא מתקשר ואומר לה: רחל, אני צריך זה וזה, זה שינה
לימור לוריא:
 אנחנו רוצים היום מחלקה של קשרי לקוחות או שירות אישי שמאפשר את הדבר הבלתי אמצעי הזה והם לא צריכים להתנהל בין המחלקות השונות
לימור לוריא:
 זה מחייב התארגנות אחרת
לימור לוריא:
 כנ"ל לאנשים שיש להם יותר קושי להתמודד עם הבירוקרטיה ועם כל הטופסידה, גם עבורם אנחנו רוצים את המחלקה הזאת
לימור לוריא:
      לגבי מענים מקצועיים, אחד האתגרים הכי גדולים שלנו זה מיצוי הזכויות
לימור לוריא:
 אנחנו מנסים עם האתר, יש זכויות אישיות לכל אחד, ובמסרונים
לימור לוריא:
 אני מרגישה שעוד לא נגענו בזה, אנחנו צריכים לראות איך אנחנו דואגים שאנשים ימצו את הזכויות שלהם וכמה שיותר ניתן בדחיפה
לימור לוריא:
      הנושא הנוסף זה החקיקה והמענים ל-PTSD, תיכף נעשה על זה פרק נפרד
לימור לוריא:
      (שקף: תמונת כוח האדם) לגבי כוח אדם, היום היחס של עובד סוציאלי למטופלים הוא 1:850
לימור לוריא:
 בביטוח הלאומי הוא 1:300, אם אני לא טועה, אגף משפחות די דומה
לימור לוריא:
 כשלכל עובדת סוציאלית יש 850 אנשים שהיא צריכה לטפל בהם – חבר'ה, לא הולך, פשוט לא הולך
לימור לוריא:
 ביקשנו תוספת תקנים, אנחנו אומרים, אנחנו נוכל לתת לכל הפצועים החדשים, וביקשנו לכל הוותיקים שמתמודדים עם PTSD, עם מוגבלות נפשית ונכות קשה אחרת
לימור לוריא:
 אם נקבל את כל ה-150 תקנים אנחנו נגיע ליחס שאתם רואים משמאל
לימור לוריא:
 לגבי עובדים מינהליים אנחנו נישאר באותו היחס
לימור לוריא:
     (שקף: פוסט טראומה) עכשיו לגבי הפוסט טראומה כי בעניין הזה העבודה המשולבת של כולם היא קריטית
לימור לוריא:
 קודם כול, גם צה"ל עשה פה עבודה מטורפת ואני חייבת להגיד מילה טובה ללוצ'י ולכל הצוות של בריאות הנפש בצה"ל, שבעצם עם תחילת המלחמה שמו את כל הקב"נים ביחידות, הקימו את הצוותים באוגדות למי שלא מסתדר ביחידה, צוותים לטיפול בתגובות קרב, ומי שעדיין לא מסתדר, עובר למרכז לשיקום עורפי ואלה מהם שלא מצליחים לחזור ללחימה, בעצם יעברו אלינו
לימור לוריא:
     מייד לאחר השחרור, יש אנשים שהם עדיין לא עם נכות ולפני שחלילה תהיה החמרה אנחנו רוצים למנוע את הצורך בזה, יש את היחידה לתגובות קרב שהמשרד אישר את ההגדלה המשמעותית שלה, גם האגף לחיילים משוחררים נערך עם הרחבה של מענים למניעה והגדלנו את התמיכות לכל העמותות
לימור לוריא:
     (שקף: טיפול במתמודדים בפוסט טראומה מכל אלה עדיין תישאר קבוצה של אנשים שתיוותר להם נכות, ועבורם בעצם מה שאתם רואים, במהלך השנה וחצי האחרונות הרחבנו משמעותית את כל סוגי המענים שיש לאנשים שמתמודדים עם PTSD
לימור לוריא:
     כל מה שפתחנו, עכשיו צריך להכפיל
לימור לוריא:
 אם היה לנו בית מאזן אחד, צריך כבר שלושה – גם לצפון, גם לדרום; אם פתחנו בית הפוגה אחד, צריך עוד אחד, ויש שירותים חדשים שאנחנו מקימים שלא היו לפני כן – אם זה החוות הטיפוליות שביקשו מאיתנו כצורך ואם זה המד"א הנפשי שלא היה לפני כן
לימור לוריא:
 ואני רוצה להגיד לכם, בשלושה חודשים האגף יצא, מה שבדרך כלל לא קורה, עם תשעה מכרזים, עם 350 התקשרויות – אם זה לאנשי מקצוע, אם זה לספקים – כל המשרד התגייס לזה
לימור לוריא:
      אתם רואים, משלב האבחון, למענים בעת משבר כדי למנוע אשפוז פסיכיאטרי של בתי מעבר, בתי מאזנים, בתי הפוגה, בית בטוח, טיפולים אישיים שניתנים בשוטף – שזה הפסיכולוגים, פסיכיאטרים וכיוצא בזה, והטיפולים בקהילה כמו החוות הטיפוליות ומרכזים תעסוקתיים
לימור לוריא:
     אני אומרת לכם שאחד האתגרים של אנשים שמתמודדים עם PTSD, בעוד שבקרב כלל נכי צה"ל 67% אנשים מועסקים, בקרב האנשים שמתמודדים עם PTSD 50% מועסקים ו-50% לא מועסקים
לימור לוריא:
      (שקף: המשך עיגון ההטבות) לגבי עיגון ההטבות נותרו לנו ארבעה פרקים, אלו הם: השיקום הפסיכוסוציאלי, תעסוקה, רפואה ורווחה כלכלית
לימור לוריא:
 אנחנו צריכים להגיע לנוסח, כמו שאמרתי, על סמך הפקות הלקחים של חרבות ברזל
לימור לוריא:
 יחד עם הארגון אנחנו בונים על חודש ומשם להעביר למשרד המשפטים ולכל הגורמים , נסחים וכיוצא בזה
לימור לוריא:
     (שקף: תקציב אגף השיקום 2024) התקציב המקורי של אגף השיקום לשנת 2023 היה 5
לימור לוריא:
2 מיליארד שקלים
לימור לוריא:
 אנחנו הוצאנו יותר ואנחנו עומדים היום על 5
לימור לוריא:
5 מיליארד שקלים
לימור לוריא:
 לגבי 2024, הבנתי שאנחנו עדיין בדיונים מול משרד האוצר ולכן התבקשנו שלא להציג את המספר הסופי
לימור לוריא:
      ועדיין, אם מסתכלים, התקציב של אגף השיקום שעמד על 5
לימור לוריא:
4 ודיברו הרבה על הרפורמה – נכון, אנחנו מתוך 900 מיליון את 2023 מסיימים עם 500 מיליון שקלים שהוצאנו ו-400 נוספים שלפנינו, יגיעו יחד עם החקיקה ויחד עם השירותים הנוספים שאנחנו רוצים
לימור לוריא:
      כשמסתכלים על המענה הייעודי למתמודדים עם פוסט טראומה, הוצאנו 86 מיליון שקלים מתוך ה-200 מיליון שקלים שהוקצו ואנחנו עומדים על 43%
גלעד נוה:
לימור, סליחה, אני רוצה רגע לעצור אותך
יולי יואל אדלשטיין:
יועץ משפטי לוועדה
גלעד נוה:
אני מבין שהמספרים כרגע לא סופיים אבל בדיון הקודם שהיה בוועדה לקראת תקציב 2023, אורן מהחשבות ציין מפורשות שהתקציב – לפחות הצפי לגבי התקציב – ל-2024 היה אמור להיות 5
גלעד נוה:
4 מיליארד שקלים
גלעד נוה:
 פה אנחנו מדברים על סיטואציה שבה אנחנו יודעים שמשמעותית יש לכם צרכים יותר גבוהים – גם מבחינת תקני כוח אדם, גם מבחינת גידול משמעותי בהיקפי הפעילות – שזה נשאר על 5
גלעד נוה:
4 מיליארד
גלעד נוה:
      יכול להיות שזאת לא שאלה שמופנית אלייך אלא יותר לאוצר, יותר לגופים אחרים, למשרדי ממשלה אחרים
יונתן בן הרוש:
נציג את"ק יכול לענות
גלעד נוה:
צריך לקבל את ההתייחסות
יגאל בר ניצן:
יגאל בר ניצן, ראש היחידה לתקציבי מינהל ושיקום במשרד הביטחון
יגאל בר ניצן:
 התקציב הפורמלי כרגע הוא 5
יגאל בר ניצן:
4 מיליארד שקלים, זה התקציב שאושר בחודש מאי האחרון, זה התקציב שבתוקף
יגאל בר ניצן:
 כמובן שהוא מטבע הדברים לא רלוונטי, הוא נמוך, הוא לא נותן את המענה למשמעויות של המלחמה והוא יתוקן ויוגדל במסגרת תיקון תקציב המדינה שאושר בממשלה, יוגש לכנסת, יוצג, והוא יהיה בסדרי גודל של 7 מיליארד
יונתן בן הרוש:
7 מיליארד ב-24'?
יגאל בר ניצן:
סדר גודל
יונתן בן הרוש:
את הפילוח של ה-7 מיליארד אין לכם?
יגאל בר ניצן:
התקציב עוד לא - - -
יונתן בן הרוש:
אתם אמורים להגיש אותו כבר
יגאל בר ניצן:
נכון
יגאל בר ניצן:
 בימים אלה
יולי יואל אדלשטיין:
שיטה מוזרה
מיכאל ביטון:
כשהוא הוגש לממשלה, הוא סומן?
יולי יואל אדלשטיין:
זה מה שרציתי לומר
יולי יואל אדלשטיין:
 התקציב עבר בממשלה
מיכאל ביטון:
הסעיף הזה סומן או רק מספר כללי של הביטחון? כשהוגש לממשלה יש מספר מסומן, סכום כללי, אז סומן מה המספר?
יגאל בר ניצן:
כן
יגאל בר ניצן:
 סדרי הגודל זה 7 מיליארד
מיכאל ביטון:
לא, אין סדרי גודל
מיכאל ביטון:
 הממשלה מקבלת טבלה תקציבית
יולי יואל אדלשטיין:
השרים הצביעו
מיכאל ביטון:
השאלה אם היא כוללת את כל משרד הביטחון או יש שם שורה שנקראת שיקום
יונתן בן הרוש:
אין חלוקה פנימית בממשלה
מיכאל ביטון:
רק מספר אחד?
קריאה:
מספר כללי
לימור לוריא:
(שקף: לסיכום)
לימור לוריא:
 שקף אחרון, סיכום
לימור לוריא:
 כמו שאיתמר אמר, אנחנו מדברים על גידול חסר תקדים בהיקף האנשים שמטופלים באגף, בעצם קובץ המטופלים שלנו משתנה
לימור לוריא:
 אם לפני המלחמה 50% היו הגיל השלישי, אנחנו נערכים היום לאנשים יותר צעירים, אנשים שמתמודדים עם קושי נפשי ו-PTSD, וזה מחייב מתן מענים אחרים
לימור לוריא:
      היקף האנשים שיתמודדו עם בעיות נפשיות – אגב, בכל מדינת ישראל, לא רק בנכי צה"ל – הוא ברמה הלאומית
לימור לוריא:
 יהיה מחסור במטפלים, יהיה קושי ואנחנו ברמה הלאומית צריכים להתייחס לזה
לימור לוריא:
      אני רוצה להגיד, שיתוף הפעולה יחד עם צה"ל ויחד עם ארגון נכי צה"ל, הוא מוכיח את עצמו ואנחנו מברכים על זה כי אני עדיין מאמינה בסיסמה של יחד ננצח ואני מזמינה את כל מי שירצה להצטרף אלינו ליחד
לימור לוריא:
      וכמו שאמרנו, תוספת כוח אדם קריטית
לימור לוריא:
 כמו שהאמא אמרה לי – חמצן כאן ועכשיו – גם לעובדי אגף השיקום צריך חמצן כי המטופלים כבר פה, בהיקפים גדולים
לימור לוריא:
 תודה
יולי יואל אדלשטיין:
תודה, לימור
יולי יואל אדלשטיין:
 אני רוצה לחדד לפני שנעבור לנציגי צה"ל וארגון נכי צה"ל
יולי יואל אדלשטיין:
 אם אני מבין נכון, עד כה, חוץ מן ההתגייסות של אנשי משרד הביטחון, כפי שתיארת, לא הייתה תוספת פורמלית של כוח אדם באגף
איתמר גרף:
אני אתייחס לזה
איתמר גרף:
 אנחנו במסגרת התקציב גם בשיח על תקנים עם אגף תקציבים
איתמר גרף:
 המספרים עוד לא נחתמו אבל אתה מכיר, היושב-ראש, שגם בעולם של אריה מועלם, עולם המשפחות והשכול, אנחנו באירוע שלא ידענו שום דבר דומה לו, לצערי אנחנו שם, וכרגע אנחנו מדברים על כך קרוב לוודאי שהתוספת שתגיע לאגף שיקום ב-24' היא סביב ה-100 תקנים
איתמר גרף:
 זה לא מה שאנחנו חשבנו, הציפייה שגם אנחנו נסיט מתוך משרד הביטחון – שיהיה פחות רכש, דברים כאלה – אבל בפועל, ריאלי, סביב ה-100 תקנים
איתמר גרף:
     קשה לאתר אנשים מהר, להכשיר אנשים מהר
איתמר גרף:
 לכן, בציפייה אני אומר, נעשה הכול לתקנן, לגייס, להכשיר
איתמר גרף:
 זה לא מחר בבוקר בנס, בקסם, שפתאום יש מישהו שיודע לטפל והוא איש מקצוע
איתמר גרף:
 זה דבר שלוקח טיפה אבל אנחנו נעשה את זה הכי מהר
מיכאל ביטון:
אבל אין לך אישור עדיין ל-100 תקנים
יצחק קורן:
לא דיברו על 200?
איתמר גרף:
זה קרוב
איתמר גרף:
 הסיכום הוא, נקרא לזה, בעל פה עם אגף התקציבים
איתמר גרף:
 זה עדיין בתהליך החתימה עם אגף התקציבים
שפרה שחר:
אבל גם לפני המלחמה אתם איישתם רק 34% מהתקנים, אז איך עכשיו תאיישו את המאה אחוז? עוד לפני חרבות ברזל אתם איישתם רק 34%
יולי יואל אדלשטיין:
לא, חברים
יולי יואל אדלשטיין:
 קודם כול, אני פונה לחברי כנסת
יולי יואל אדלשטיין:
 אם אנחנו רוצים דיון מסודר, נרשמו אנשים, גם ודאי המוזמנים
יולי יואל אדלשטיין:
 כל מי שנספיק לתת לו זכות דיבור יוכל להתבטא
יולי יואל אדלשטיין:
 אני רוצה באמת להבין דברים לצורך המשך הדיון
יולי יואל אדלשטיין:
      אתה אמרת – ואני מברך על זה שאמרת את זה ביושר – שיש בעיה של תשלום פר שעה לאנשים, ולימור אמרה, ובצדק גם, שצריך את המומחים הטובים ביותר
איתמר גרף:
הרי בסוף כל התמיכה המקצועית החיצונית היא דרך יועצים
איתמר גרף:
 אתה מגייס יועץ, ספק, מכונים – מפיזיותרפיסטים, דרך הידרותרפיה ועד טיפולים נפשיים
איתמר גרף:
 אם אני מסתכל היום על התעריפים שהשגנו, בסוף אנחנו תחת רגולציה של החשב הכללי ומשרד הבריאות
איתמר גרף:
 משרד הביטחון לא חוסך בשום שקל, אם היינו יכולים – אני מכיר מטיפולים פרטיים, פסיכיאטר זה 1,500 שקלים ולפעמים יותר
איתמר גרף:
 משרד הבריאות היום מאשר 250, זה סדר הגודל, רק שתבינו עם מה אנחנו מתמודדים
יולי יואל אדלשטיין:
הייתה פנייה שלכם למישהו? ממשלה, משרד הבריאות
איתמר גרף:
כרגע, איפה שאנחנו חסומים, בכל שאר התעריפים הצלחנו לפרוץ את הגדרות
איתמר גרף:
 הצלחנו בכוח, חשב משרד הביטחון עשה הרבה מאוד עבודה יחד איתנו
איתמר גרף:
      יש 11 פסיכיאטרים על כל 100,000 אזרחים, זה המצב במדינת ישראל
איתמר גרף:
 לתוך הסיפור הזה, פסיכיאטרים, באמת ניסינו לאתר את הטובים שבטובים באיזשהו תעריף כמובן הרבה יותר גבוה, וגם שם לא הצלחנו לאתר יותר משלושה-ארבעה אנשים
איתמר גרף:
 עם זה אנחנו מתמודדים
איתמר גרף:
      משרד הבריאות בהסתכלות שלו אומר, יש פה אירוע לאומי, אני חייב לסדר את זה, יש פה אזרחים שחוו דברים נוראים נוראים נוראים, מבחינת המדינה הם צריכים טיפול
איתמר גרף:
 אם חייל היה במסיבה ואזרח היה במסיבה, הם צריכים לקבל טיפול שווה, ואני יכול להבין את זה, אבל אני אומר, אנחנו כמשרד ביטחון מנסים לפרוץ את זה, כרגע לא מצליחים
איתמר גרף:
 בעולם של הפסיכיאטרים זה אירוע מאוד מאוד מסובך, לא הצלחנו לפרוץ אותו
יולי יואל אדלשטיין:
זאת נקודה שכולנו שמנו על השולחן פה גם בדיונים הקודמים
איתמר גרף:
אבל אני חייב להגיד, אנחנו לא חוסכים
איתמר גרף:
 אם היינו יכולים לשלם 1,500 או 2,000 כמו שאני הולך באופן פרטי, היינו משלמים את זה
יולי יואל אדלשטיין:
אני מבין
יולי יואל אדלשטיין:
 אני בכל זאת יום-יומיים נמצא במערכת אז אני מבין את הרגולציה, ומה שאתה אומר, דרך אגב, הלוואי וגם גורמים נוספים שמטפלים בפגועים האלה יקבלו דווקא אישור, אבל יש פה חוץ מזה סוגיה שגם עלתה בדיונים הקודמים שאנחנו לצערי עם משאב מוגבל של גם פסיכיאטריה, גם פסיכולוגיה, ואפילו כשנגיע לממדים כאלה עם עובדים סוציאליים, גם שם תהיה בעיה
איתמר גרף:
רק להשלים
איתמר גרף:
 הכוונה שלנו באמת להקים חטיבה חזקה מאוד, שתתעסק גם בפצועים החדשים ותיתן להם מה שנקרא טיפול עוד יותר הדוק כי בשנתיים-שלוש הראשונות הם צריכים את זה, וגם בעולם הנפש, פוסט טראומה, מה שהבטחנו לוועדה
איתמר גרף:
 אנחנו נעשה את זה מאוד מהר, במשאבים שנקבל, סביב ה-100 תקנים אנחנו מעריכים ריאלית, נעשה את זה הכי מהר שאפשר
איתמר גרף:
 צריך להביא את האנשים הנכונים, להכשיר אותם, זה עובדי מדינה, יש תהליכים ומכרזים ונעשה את זה הכי שאפשר
יולי יואל אדלשטיין:
 נציגת צה"ל, אתם רוצים להוסיף משהו בשלב זה?
רס"ן מיתר סלע:
אני רס"ן מיתר סלע, רמ"ד בענף ליווי פצועי ונכי צה"ל במחלקת הנפגעים באכ"א
רס"ן מיתר סלע:
 חדשה בתפקיד, מזה שבוע, הלומת קרב, ולמעשה זו ההתחלה בפריצת הדרך של צה"ל בלהכיר ולממש גם את אחריותו בעניין הזה על פצועי צה"ל, בדגש גם על אנשי הקבע שלו
רס"ן מיתר סלע:
      אני אגיד פה, ולימור גם אמרה, אנחנו באירוע דרמטי
רס"ן מיתר סלע:
 לימור, יש לה שלוות נפש, היא אומרת את זה קצת בצורה יותר מעודנת אבל האירוע פה הוא דרמטי והמספרים האלה, אם צוללים אליהם, הם מבהילים והם בסדר גודל שלא ראינו פה
רס"ן מיתר סלע:
      רק בשביל לסבר את האוזן, 7% פצועים שהם אנשי קבע זה כ-300 אנשי קבע
רס"ן מיתר סלע:
 טרם השבעה באוקטובר, אנשי קבע נכי צה"ל היו כ-200, היום אנחנו מדברים על 300
יולי יואל אדלשטיין:
300 נוספים, שיהיה ברור
רס"ן מיתר סלע:
נוספים
רס"ן מיתר סלע:
 ברור לכולנו שלא כולם ישחררו ורבים מהם ירצו לחזור לעבוד אבל ייתכן שיידרשו התאמות, בין אם בהנגשה פיזית ובין אם בתפקידים מותאמים ותקנים ייעודיים, בסוגיית הנפש בעיקר
רס"ן מיתר סלע:
 והדבר הזה, גם הוא מצריך היערכות ארוכת טווח שלצה"ל כיום אין את השיאים או המשאבים או כוח אדם להתמודד עם השילוב של אנשי הקבע הללו
רס"ן מיתר סלע:
      הרעיון שמתגבש כרגע זה להקים, בדומה למרכז המשפחה הלוחמת ומרכז מצפים, שקמו כדי לתת מענה לאוכלוסיות קבע מסוימות, להקים את המרכז לפצועי צה"ל בקבע – לגבי שם עוד אפשר לסגור בהמשך – שיהווה באמת כתובת אינטגרטיבית גם לעניינים סגליים, גם למעטפת סוציאלית, גם לנפגעים ועוד – ואם אני מקבילה את זה למה שאיתמר נגע שהולך להיות מוקם באגף, צריך להסתכל על ענף ליווי נכים כמו בהצמדה למדד, כלומר כל מה שמגיע לאגף, באחוזים ובפרופורציות דומות צריך גם לגדול בענף ליווי פצועים ונכים, אחרת אנחנו לא נדע להתמודד עם האירוע הזה
רס"ן מיתר סלע:
      במקרה השני של אנשי קבע שישוחררו יש כרגע אפליה לרעה בין כוחות הביטחון
רס"ן מיתר סלע:
 שוטר ואיש קבע ששוכבים כרגע מיטה ליד מיטה בבית חולים ושניהם צפויים להיות משוחררים, השוטר יועבר ממסלול פנסיה צוברת לפנסיה תקציבית ויפרוש בפרישה רפואית, ואיש הקבע, בהתאם לחוק שירות הקבע (גמלאות), ישוחרר בתהליך שנקרא התרת חוזה, יעשו לו בירור  חבויות, והמנגנון הזה חייב להיות מתוקן בהקדם בחקיקה
רס"ן מיתר סלע:
      זאת לא בעיה פרטית רק של צה"ל, זה גם מן הסתם בעיה שלנו לדחוף ולקדם את זה אבל מאחר שיש כאן אפליה אל מול יתר הגופים זה צריך גם לקבל הסתכלות אינטגרטיבית כדי לתקן את המצב המעוות הזה, ששני אנשי ביטחון יושבים מיטה ליד מיטה ובסוף משתחררים בתנאים שונים
רס"ן מיתר סלע:
      בשינויים הארגוניים נגעתי
רס"ן מיתר סלע:
 לימור קראה לזה שינוי פני האגף, אז שוב, בהתאם, שינוי פני הענף שלנו צריך להילקח בחשבון ואני חושבת שגם בכל הדיונים התקציביים ושל ההתעצמות, יותר נכון להסתכל על הענף במסגרת הדיונים עם אגף שיקום ולא עם כל תקציב הביטחון של צה"ל, שנוגע להתעצמות של היום שאחרי המלחמה
רס"ן מיתר סלע:
      בנוגע למערך שילוב נכי צה"ל עם פוסט טראומה בשיקום בתעסוקה, גם פה אנחנו יודעים שיש הרבה עבודה ופה יש גם המלצה מהוועדה של נפש אחת שלא יושמה והיינו רוצים לראות איך מיישמים, של מודל שילוב בתעסוקה של הלומי קרב בצה"ל, לא רק אנשי קבע – זאת אומרת, המודל עצמו מדבר על שילוב במשרות מותאמות ואע"צ, או כל פתרון כזה, ואני חושבת שעכשיו זה צו השעה לקדם את הנושא הזה
רס"ן מיתר סלע:
      שילוב כלבים טיפוליים בצה"ל
רס"ן מיתר סלע:
 אני הגעתי לתפקידי הנוכחי בעקבות המיזם שהקמתי לפני שלושה חודשים שנקרא "כלבים בצו 8"
רס"ן מיתר סלע:
 אנחנו מבקרים ברוב בתי החולים בארץ את פצועי צה"ל והמלחמה ורואים את התוצאות, בעיקר באמת בתחום הזה של הנפש ולכן גם צה"ל ראה כי טוב ואימץ את זה
רס"ן מיתר סלע:
 אני רוצה גם להעלות כאן את הסוגיה שאנחנו יודעים שיש מימוש תקציבי יחסית נמוך לתחום כלבי שירות בגלל שיש צווארי בקבוק בהכשרות, וההכשרות הן ארוכות, ואולי מימונית צריך לחשוב איך היום בתוך צה"ל במקומות כמו אצל קב"נים ובכלל כלבנים טיפוליים שמגיעים גם בהגדרה לבתי החולים וגם באמת ליחידות הלוחמות שיוצאות החוצה לתהליכים מתמשכים, אולי גם לראות איך מסיטים כרגע חלק מהכסף הזה גם למטרה הזאת
רס"ן מיתר סלע:
     דבר אחרון שאני רוצה לגעת בו זה הקמת מינהלת פוסט טראומה צבאית
רס"ן מיתר סלע:
 דיברו על כך שזה צריך להיות ברמה הלאומית אבל אני חושבת שבנוסף לרמה הלאומית ולאור המחויבות הערכית והמוסרית של צה"ל ושל מפקדיו, צריכה לקום מינהלת כזאת, בראשה לכל הפחות אלוף משנה שפיקד על חיילים שנשלחו לקרב ונפצעו, והיא בעצם מכלילה בתוכה רעיונית את כל התחומים – את הקישור למשרד הביטחון, את היחידה לתגובות קרב בכפיפות פיקודית בלבד ולא מקצועית, מכון מחקר כי אין סיבה שיהיה לחיל הים ולחיל האוויר ולרפואה פיזיולוגיות אבל לא יהיה לרפואה נפשית, שזאת הפציעה המבצעית הכי מובהקת אולי שיכולה להיות; מדור ליווי הלומי קרב כמובן כחלק מענף נפגעים, מדור חוסן, להגדיל אותו, ראינו את זה תוך כדי המלחמה, זה התחיל לקום, וגם להסדיר את זה אחרי כן לשגרה, ומדור אבחון וטיפול בסדיר כי גם זה היום בשגרה נמצא בפער מאחר שהיחידה לתגובות קרב נותנת מענה אך ורק לחיילים משוחררים
רס"ן מיתר סלע:
 עד כאן
יולי יואל אדלשטיין:
 אני אומר גם לך, גם למשרד הביטחון, ודאי אם נדרשים שינויי חקיקה מעבר לחוק שמקודם בנושא החוק הכללי, שהוא מקודם בוועדת העבודה והרווחה, אבל אם יש דברים שוועדת חוץ וביטחון צריכה לתקן בחקיקות השונות הקשורות למשרד הביטחון, צה"ל, כל מה שאתם צריכים לעשות זה לפנות בדרך המקובלת ואנחנו ודאי שנתגייס לנושא הזה
יולי יואל אדלשטיין:
      ארגון נכי צה"ל, בבקשה, עידן
עידן קלימן:
בוקר  טוב לכולם
עידן קלימן:
 תודה, אדוני יושב-ראש הוועדה, על הדיון הזה
עידן קלימן:
 כמו כל המדינה, ארגון נכי צה"ל לפני השבעה באוקטובר ואחרי השבעה באוקטובר זה לא אותו ארגון
עידן קלימן:
 אנחנו מתעוררים בשבעה באוקטובר לאסון לאומי, תיכף אדוני יראה מהיקף הפעילות שלנו את ההיערכות לדבר הזה
עידן קלימן:
      (שקף: נזכור את כולם) קודם כול, נתחיל בקורבנות: 16 נכי צה"ל שנהרגו בקרבות או נרצחו באזור הדרום; נכה צה"ל חטוף; 21 ילדים של נכי צה"ל שנהרגו או נרצחו; 6 נכדים של נכי צה"ל שנהרגו או נרצחו; ו-4 ילדים, הורים, נכדים של נכי צה"ל חטופים
עידן קלימן:
 זו המציאות שלנו
עידן קלימן:
 אנחנו ניסינו להגיע לכל הלוויה אבל הגענו לכל ניחום אבלים
עידן קלימן:
 מנסים לעזור למשפחות האלה וללוות אותן
עידן קלימן:
      (שקף: פעילות הארגון במסגרת חרבות ברזל) כבר בשבעה באוקטובר בצוהריים אנחנו פתחנו את המוקד הראשון, מוקד סיוע חירום שהיה מוקד פסיבי פתוח 24/7 וענה למעל 3,000 פניות חירום לחברים עד שפיקוד העורף אפשר לנו להחזיר את מחוזות הארגון, לפתוח את הבניינים
עידן קלימן:
      לא רשום פה כי שמרנו את זה בסוד
עידן קלימן:
 גם בתי הלוחם בזמן שהיו סגורים שירתו את צה"ל
עידן קלימן:
 בית הלוחם באר שבע אירח את סיירת גולני ועוד מספר יחידות לוחמות בלילות להתרעננות, שינה ומקלחות שם; בית קיי בצפון, על פי בקשתו של ראש העירייה, פתח את השערים שלו והלין יחידות לוחמות, ובכלל, גם עד היום מדי פעם אנחנו מארחים להתרעננות יחידות לוחמות
עידן קלימן:
      כמו כן, הקמנו מוקד של 25 נכי צה"ל מתנדבים שהתחלפו במשמרות שנקרא מוקד "פצועים למען פצועים", על מנת להגיע לכל מי שהיו אז, 52,000 חברי הארגון, מתוך ההבנה – כמו שלימור ציינה – שאנחנו צריכים לפעול בשני וקטורים: וקטור של הנכים הפצועים הוותיקים, שבשבילם, כמו שכל מדינת ישראל היא בטראומה, אצלם זה התעצם
עידן קלימן:
 לשמחתנו, 90% מהחברים הודו לנו על הטלפונים, 10% היו צריכים טיפול שהיה טיפול חירום מול אגף שיקום ובשיתוף פעולה איתם
עידן קלימן:
      הקמנו לראשונה סיירת שנקראת "סיירת בתי הלוחם", אנשים קבועים שמגיעים בין שלוש לארבע פעמים בשבוע לכל בתי החולים בארץ, כל פצוע שאושפז מעל 24 שעות עבר ביקור אצלנו
עידן קלימן:
 אנחנו עברנו מעל 8,000 ביקורים וזה ממשיך
עידן קלימן:
      סתם לדוגמה, עדכון שלאחרונה, כמות אדירה הגיעה לבית לוינשטיין שלא רגיל לארח כזאת כמות, מעל 60 פצועים שם, בתל השומר מעל 200, והמספרים רק הולכים וגדלים
עידן קלימן:
 אני עובר בין בתי החולים בכל הארץ אבל זה כאילו לא עשית כלום
עידן קלימן:
 הייתי בסורוקה ואחרי שבוע אמרו לי, הגיעו 32 פצועים חדשים אז כאילו לא הייתי שם, אנחנו מנסים להגיע לכולם
עידן קלימן:
      אנחנו במקביל הקמנו בארגון ועדה שכבר הוציאה מאות אלפי שקלים לסיוע חיוני ראשוני לפצועים
עידן קלימן:
 כשאני מדבר על סיוע ראשוני חיוני, זה החל מטלפון שנשבר ללוחם בשדה הקרב, דרך משקפי ראייה, דרך אייפד, או לפצועים הוותיקים פלייסטיישן, אלה שיהיו הרבה חודשים שם, נעליים, אימוניות
עידן קלימן:
 אפילו הגענו לדבר הכי פשוט – אני מנסה להראות שאנחנו פועלים מגפרורים עד טילים – קפה ומאפה, הגענו להכרה שיש משפחות שנמצאות חודשיים ושלושה, 16 שעות ביום מחוץ לחדר של הפצוע, של הבן שלהם, וזה לדוגמה הפך להיות אחד הדברים שהוא הכי להיט שההורים מבקשים מאיתנו
עידן קלימן:
 הגענו להסכמות עם בתי הקפה שם, אז אנחנו ממש מנסים להגיע לכול, כולל סלי מזון לפצועים שלנו
עידן קלימן:
      אני מזכיר, תחת טילים לא דובר על חבר'ה שיש להם דרישה כלכלית אלא דובר על פצועים שאמרו, אני לא יכול להגיע, אני גר באזור העוטף או גר אפילו באשקלון, אשדוד, אני פצוע גפיים תחתונות, לא יכול להגיע למקום מסתור ולכן אנחנו הגענו אליהם לבתים עם סלי מזון, מאות כאלה – לחלקם תלושים חילקנו בגלל הבעיות הכלכליות
עידן קלימן:
 אני גם מזכיר שעוד לפני שהמדינה פינתה פצועים אנחנו פינינו מעל 200 פצועים שלנו באזור העוטף ואשקלון שהם פוסט טראומטיים לימי התרעננות על ידי אגודת הידידים שלנו
עידן קלימן:
      כמו כן, נערכנו – זה כבר לשלב היותר ארוך – אנחנו נערכים, זרקנו למעשה לפח את כל התוכניות של 2024, נערכנו מחדש תחת למעשה כמה נקודות: הגדלת כוח אדם, שיפור המתקנים ושינוי התקציבים
עידן קלימן:
 יושב פה לשמאלי יהודה איש שלום שהיה אחראי פוסט טראומה בארגון, עכשיו שכרנו חמישה עוזרים חדשים ליהודה מתוך ההבנה על שינוי התמהיל שרמזתם עליו שהולך להיות בארגון
עידן קלימן:
 הגדלנו את כמות הפיזיותרפיסטים, הידרותרפיסטים
עידן קלימן:
 בזמן שאנחנו מדברים, שיפוצים בתוך המתקנים של בתי הלוחם
עידן קלימן:
 אנחנו מאיצים את סיום הבנייה של בית הלוחם אשדוד – לא רק שמאיצים את סיום הבנייה שלו, שזה דומה להיסטוריה של יום כיפור שהאצנו את הבנייה של בית הלוחם תל אביב, אז פה יש בניין A בבית הלוחם אשדוד, בניין של מעל 1,200 מ"ר עם גג ירוק, הוא לא היה אמור להיפתח בכלל, אנחנו פותחים אותו לטובת הפוסט טראומטיים בלבד
עידן קלימן:
 הוא יהיה מתקן ייחודי לטובתם, תכף אני אסביר איך אנחנו עושים את זה
עידן קלימן:
 כנ"ל, בית קיי שנסגר לפני ארבע שנים להארחה, אנחנו נפתח חלק ממנו
אסף פרידמן:
איפה זה בארץ, בית קיי?
עידן קלימן:
בית קיי בנהריה
עידן קלימן:
 בית קיי בנהריה הוא בית שיושב על 30 דונם שהוקם ב-1953, היו בו 94 חדרי הארחה
עידן קלימן:
 אני לפני ארבע שנים סגרתי את חדרי ההארחה האלה מתוך הבנה שארגון נכי צה"ל לא מתמחה בבתי מלון אבל השארתי שם מכון פיזיותרפיה, הידרותרפיה, בית כנסת ומועדון חברים
עידן קלימן:
 זה שירת 2,000 פצועים בצפון
עידן קלימן:
      אנחנו מבינים שיש פה, כמו שאמרתי, אירוע היסטורי חסר תקדים בחומרתו