GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ד"ר לבנה זמיר:
      כבר נכתב בדף, קראנו לו "דף עבודה" של המל"ל – המועצה הלאומית לביטחון, שבתקופתו של עוזי ערד נכתב שחייבים להקים מוזיאון ליהודי ארצות ערב והאסלאם כלשון מאזניים ליד ושם, כדי שכל מנהיג מהעולם שמגיע לישראל, כל בכיר, כפי שלוקחים אותו ליד ושם, ייקחו אותו גם למוזיאון יהודי ארצות ערב
ד"ר לבנה זמיר:
 יקראו לו "מוזיאון למורשת יהודי ארצות ערב והאסלאם" על מנת שכולם יהיו מרוצים
ד"ר לבנה זמיר:
 תהיה מורשת, אבל יהיה גם חוק אוחיון, שאומר באגף מסוים שהיציאה והגירוש, הפליטות, אני פליטה
ד"ר לבנה זמיר:
      בגיל 12 גורשתי עם אבי ואחיי, שישה אחים ואני הבת היחידה, מפונקת, חודשים באוהל במעברה של טבריה
ד"ר לבנה זמיר:
 הגשם יורד עלינו והאוהל עף באמצע הלילה על המזוודות, אימי בוכה, לא ראינו אותה בוכה, אחר כך הבנו
ד"ר לבנה זמיר:
 אני פליטה
ד"ר לבנה זמיר:
 אבל תראו לאן הגעתי
ד"ר לבנה זמיר:
 אני בכנסת, פה, אתכם
ד"ר לבנה זמיר:
 בשבילי זו התרגשות, ובוכה רק כי הוריי לא זכו לראות שהנושא שלנו עלה
ד"ר לבנה זמיר:
 תמיד אזכור אותם, אבל אם אנחנו פה, הם פה
ד"ר לבנה זמיר:
 אני יודעת שהם פה איתי, איתנו
ד"ר לבנה זמיר:
     המוזאון הוא השורה התחתונה שלי, שזה יהפוך לחוק, לממלכתי, איני יודעת מה, אשלי פרי נלחם איתנו על זה במשך שנים
ד"ר לבנה זמיר:
 עוד בתקופה של ראש עיריית ירושלים, ד"ר רחל ידיד ואני, היא מתימן, אנחנו עובדות יחדיו שנים רבות, הלכנו אליו והוא אמר "אין בעיה, תביאו לי מכתב מהשרה" אז הייתה השרה גילה גמליאל, ביקשתי ממנה מכתב שנותן קרקע, הייתה כבר פרוגרמה, אשלח לכם את הפרוגרמה, 20 עמודים, גילה גמליאל אמרה "אני לא יכולה לתת מכתב" מדוע? כי באותו הזמן, מירי רגב הצהירה "מוזאונים זה אני"
ד"ר לבנה זמיר:
 סליחה, זה נופל על תככים, חבל
ד"ר לבנה זמיר:
 מישהו חזק ייקח את זה לידיים, יקים את המוזאון
ד"ר לבנה זמיר:
 תודה רבה
ד"ר לבנה זמיר:
 זה הכל
קריאה:
השר שיקלי ירים
ד"ר לבנה זמיר:
הכדור בידיך
ד"ר לבנה זמיר:
 תודה לכולכם שהסכמתם להאזין למעט שלי
עמיחי שיקלי:
תודה רבה, ד"ר לבנה היקרה
עמיחי שיקלי:
 אנחנו עובדים על המוזיאון, אני מאוד מקווה שיהיו גם בשורות
עמיחי שיקלי:
 זה בשלבים מוקדמים, אבל בהחלט ישבנו ודיברנו על הנושא
עמיחי שיקלי:
 אגב, עצם האתר שעומד באוויר, הרבה בזכות העבודה המאומצת של יד בן-צבי ושל רבים נוספים שיושבים בחדר, זה גם דבר מאוד משמעותי בעידן שלנו שבו המוזאונים הם דבר אחד, אבל מה שקיים במדיה ונגיש בכל רחבי העולם, הוא לא פחות חשוב
זאב אלקין:
 ביקשה לדבר, ד"ר מרים גז-אביגל, יושבת ראש ארגון מרכז הארגונים לניצולי שואה
ד"ר מרים גז-אביגל:
תודה רבה
ד"ר מרים גז-אביגל:
 ככה זה כשמדברים בסוף, הדברים העיקריים כבר נאמרו
ד"ר מרים גז-אביגל:
 אבל ארצה לחזק מספר עניינים ולשאול שתי שאלות
ד"ר מרים גז-אביגל:
 העניין שרציתי לחזק ולדבר עליו הוא השפה הערבית שידידי, ד"ר מוטי קידר דיבר עליו
ד"ר מרים גז-אביגל:
 אנחנו, היום, נמצאים בתקופה שנושא רלוונטיות השפה הערבית - -
ד"ר מרדכי קידר:
התרבות
ד"ר מרים גז-אביגל:
התרבות בוודאי, אבל השפה, כן? כשלים רבים קרו והדברים התפרסמו בעיתונות ועוד ייכתבו, הכשלים, חלק מהעניין הוא חוסר הבנה של השפה הערבית
עמיחי שיקלי:
 תרבות של סושי במקום של חומוס, כפי שאמר כוכב השעה
ד"ר מרים גז-אביגל:
כן
ד"ר מרים גז-אביגל:
 תראו עד היכן זה מביא את העם שלנו, עד היכן
ד"ר מרים גז-אביגל:
 אנחנו נמצאים במזרח התיכון, האנגלית חשובה, הצרפתית בטח חשובה, העברית מעל הכל, אבל השפה הערבית היא שפה שנייה רק על הנייר
ד"ר מרים גז-אביגל:
 לעניות דעתי  לא רק שצריך ללמד, אני לא רוצה להכביר מילים בעניין כי ד"ר מוטי קידר כבר דיבר על כך, אבל לעניות דעתי, השפה הערבית אמורה להיות
ד"ר מרים גז-אביגל:
 נושא הוראת השפה הערבית, נושא חובה בבגרות
ד"ר מרים גז-אביגל:
 חובה
ד"ר מרים גז-אביגל:
 אם אתם רוצים את נייר הלקמוס, לדעת מה חשוב ומה חשוב יותר במשרד החינוך, תבדקו את בחינות הבגרות
ד"ר מרים גז-אביגל:
 מה שמופיע בבחינות הבגרות, המבחנים שהם מבחני חובה, נושאי חובה, מופיעים במבחני הבגרות
ד"ר מרים גז-אביגל:
 מה שלא קיים במבחני הבגרות, לא קיים
ד"ר מרים גז-אביגל:
      בעברי, הייתי מפקחת במחוז תל אביב בנושא שילוב מורשת יהודי ארצות המזרח, כך קראו לזה בעבר, במערכת החינוך
ד"ר מרים גז-אביגל:
 נאבקנו, נלחמנו, יום ולילה, על הנושאים האלו, אבל כל מה שאנחנו עשינו, מה שלא התקבע כנושא חובה, אחרי שמרכז המורשת ליהדות המזרח התמסמס במקום מסוים, גם הנושאים נעלמו
ד"ר מרים גז-אביגל:
 אני רוצה לחזק את הדברים ולהדגיש, מי שמעוניין לדעת מה חשוב ומה חשוב יותר בארץ, יבדוק את בחינות הבגרות
ד"ר מרים גז-אביגל:
 זה דבר אחד
ד"ר מרים גז-אביגל:
     הדבר השני שרציתי לשאול – התפלאתי שאף אחד לא העלה את הנושא כאן – החוק בנושא היציאה והגירוש של היהודים מארצות ערב ואסלאם, מדבר על הרכוש היהודי בארצות ערב
ד"ר מרים גז-אביגל:
 שמעון, אתה הטלת כאן פצצה במדינת ישראל, בחקיקה, שמדברת על הצלת הרכוש היהודי, ולא מדברים על כך
ד"ר מרים גז-אביגל:
 לא מדברים
שמעון אוחיון:
לא, עוסקים בזה
ד"ר מרים גז-אביגל:
יש רכוש - -
שמעון אוחיון:
המשרד לשוויון חברתי עוסק בנושא
שמעון אוחיון:
 יש ועדה שמטפלת, לא רציתי לגלוש יותר מדי, מספרים על הפלסטינים שהשאירו רכוש
שמעון אוחיון:
 אף אחד לא מגיע לסכום שהיהודים השאירו בארצות ערב, אפילו פחות מ-100 מיליארד
שמעון אוחיון:
 ההערכות הנמוכות שהיו אצל גילה גמליאל דיברו על 150 מיליארד, ההערכות הגבוהות של הועדות בארצות הברית דיברו על 400 מיליארד דולר
שמעון אוחיון:
 היום, ד"ר סטנלי יורמן, מטעם משרדכם, עובד על נתונים חדשים ואמור להציגם
שמעון אוחיון:
 זוהי סוגיה נוספת מאוד חשובה לפרסום, להסברה, שמדינת ישראל בעבר לא התעניינה, כנראה חששה, או בטעות חששה שמא אולי הפליטים הפלסטינים יבואו ויתבעו
ד"ר מרדכי קידר:
שמעון, הסיבה היא אחרת
ד"ר מרדכי קידר:
 מדינת ישראל - -
שמעון אוחיון:
אני לא יודע מה הן הסיבות
שמעון אוחיון:
 אבל עובדה, זוהי עובדה
שמעון אוחיון:
 דיברת על נראטיב ועל עובדה, הנה עובדה
ד"ר מרדכי קידר:
אני מדבר על עובדות
ד"ר מרדכי קידר:
 מדינת ישראל מעולם לא ראתה עצמה כמדינת פליטים
ד"ר מרדכי קידר:
 למה? כי אנחנו עלינו לארץ, חזרנו לארץ
ד"ר מרדכי קידר:
 איך אמר ויקטור נחמיאס? לא הפכנו את הפליטות למקצוע
ד"ר מרדכי קידר:
 אנחנו חופשיים להיות עם חופשי בארצנו, לא להיות עם פליט בארצנו
ד"ר מרדכי קידר:
 היום, אחרי 75 שנים, לא, זה התחיל נגיד לפני 20 שנים, 30 שנים, אחרי 40 שנים של מדינה קיימת, לא קל לבוא לעולם ולהגיד "אופס, אנחנו גם פליטים"
שמעון אוחיון:
לא, אבל המדינה עסקה בסופו של דבר, גם במשרד האוצר, ד"ר ז'אן קלוד נידם, זכרונו לברכה –ריכז נתונים, מרדכי בן פורת זכרונו לברכה ואחרים, כולם אספו נתונים, מסמכים, והכל היה בגיבוי
ד"ר מרדכי קידר:
אתה צודק
ד"ר מרדכי קידר:
 אני מדבר על התודעה, התודעה הבין-לאומית לא קיימת
שמעון אוחיון:
זו עובדה
שמעון אוחיון:
 ואני מקווה שהנתונים יתפרסמו, ומה שיש בהשוואה
ד"ר מרים גז-אביגל:
אף אחד לא עוסק בזה
שמעון אוחיון:
 עוסקים בזה
שמעון אוחיון:
 זה לא נכון
שמעון אוחיון:
 המשרד לשוויון חברתי עוסק בזה
ד"ר מרים גז-אביגל:
שמעון, אם אני לא שמעתי, ואם אף אחד לא ביקש ממני נתונים בתור מרכז הארגונים של יהודים יוצאי ארצות ערב ואסלאם, בקדנציה הזו לאחרונה
שמעון אוחיון:
מרים, זה לא - -
עמיחי שיקלי:
ויכוחים מקצועיים בהמשך
שמעון אוחיון:
לא היה כנס
זאב אלקין:
מרים ושמעון
עמיחי שיקלי:
אפשר להתכנס לאחר מכן, בסמוך, במועדון לחבר, לדיונים מהסוג הזה
עמיחי שיקלי:
 אנחנו ממשיכים
זאב אלקין:
חשוב מאוד שהנושא עלה
שמעון אוחיון:
חשוב שנדע שלא היה כנס שקיימנו בארץ ובחוץ לארץ, שזה לא עלה
שמעון אוחיון:
 עלה תמיד וקיבלנו דיווחים
ד"ר מרים גז-אביגל:
נכון
זאב אלקין:
מרים, להתכנס לסיום בבקשה
זאב אלקין:
הנושא השלישי - -
זאב אלקין:
האחרון
ד"ר מרים גז-אביגל:
אתייחס אליו בקצרצרה
ד"ר מרים גז-אביגל:
 ראיתי כאן כשהקרנתם, מישהו הקרין את החורבן של בית הכנסת בתוניסיה, שזה ב-1967
ד"ר מרים גז-אביגל:
 אני אומרת לכם, היום, לפני שנתיים, החריבו בתי כנסת, אותן תמונות, אותן תמונות
עמיחי שיקלי:
 גם לפני שבועיים, בשבילך, אני עוקב אחרי זה
ד"ר מרים גז-אביגל:
לפני שבועיים
ד"ר מרים גז-אביגל:
 אז לפני שנתיים - -
עמיחי שיקלי:
קברי צדיקים ובתי כנסת, כחלק מהמתקפה של 7 באוקטובר וההתלהבות שזה חולל בחוגים - -
ד"ר מרים גז-אביגל:
לפני שנתיים החריבו שני בתי כנסת בתוניסיה, והתמונות האלו של ספרי תורה קרועים - -
ד"ר יניב מזומן:
תעבירי לנו את התמונות עם זכויות יוצרים לשימוש
ד"ר מרים גז-אביגל:
בית כנסת בעיר סוס, בית כנסת עתיק מאוד, החריבו את בית הכנסת
ד"ר מרים גז-אביגל:
 בעלי יליד העיר סוס, פחדתי להראות לו את התמונות שמא יקבל התקף לב
ד"ר מרים גז-אביגל:
 זה בית הכנסת של סבא שלו
ד"ר מרים גז-אביגל:
 לכן קיימנו כנס בצרפת של יהדות סוס, אספו תרומות, אבל צריך שמדינת ישראל תשים יד בנושא
עמיחי שיקלי:
זלגנו לגמרי
ד"ר מרים גז-אביגל:
מילה אחרונה
ד"ר מרים גז-אביגל:
 אחרי 7 באוקטובר יש בעיה לקהילות היהודיות בארצות ערב ואסלאם
ד"ר מרים גז-אביגל:
 צריך לעשות זאת בשיתוף פעולה עם האו"ם
עמיחי שיקלי:
עוקבים
עמיחי שיקלי:
 עוקבים ופועלים, לא רק עוקבים
זאב אלקין:
 אליאב בטיטו, ראש מטה הסברה אזרחי, ידבר באמצעות הזום, בבקשה
אליאב בטיטו:
שלום
אליאב בטיטו:
 תודה רבה לכולם, תודה רבה לשר זאב אלקין, ולשר עמיחי שיקלי על ההזמנה
זאב אלקין:
חבר הכנסת, זאב אלקין
אליאב בטיטו:
חבר הכנסת, סליחה
אליאב בטיטו:
 אנחנו מתנצלים שלא יכולנו להגיע פיזית
אליאב בטיטו:
 רציתי להגיד בהקשר הדיון החשוב, יש לכך חשיבות מאוד גדולה גם בתחום ההסברה
אליאב בטיטו:
 אני יכול לספר, כשהשר שיקלי פנה אלינו עם הנושא, הכנו אתמול בערב סרטון שנשמח להציג ולהגיד בסופו משפט על מה שהסרטון עושה
אליאב בטיטו:
 יש אפשרות לצפות בו?
זאב אלקין:
     (הקרנות סרטון)
אליאב בטיטו:
תודה רבה
אליאב בטיטו:
 המסר העיקרי - -
ד"ר מרדכי קידר:
לא מובן בכלל
עמיחי שיקלי:
לא מובן
ד"ר מרדכי קידר:
זר שיראה את זה, לא ידע על מה אתה מדבר
שמעון אוחיון:
האנגלית על הפנים
אליאב בטיטו:
בדיוק
אליאב בטיטו:
 אגיד לכם משהו בהקשר לזה, זו דוגמה לסרטון שירד אתמול  Brief אחר הצוהריים, כדי לבוא ולפנות לאנשים בזווית ההפוכה
אליאב בטיטו:
 הרי נורא קל לדחוף ישר דגלי ישראל, ולדחוף הסברה ישראלית, ושאנשים ישר יבינו מה מדברים איתם
אליאב בטיטו:
 כהחלטה אסטרטגית, החלטנו לפנות לאנשים דווקא דרך הסיפור של הצד השני
אליאב בטיטו:
 לבוא ולהגיד להם "הנה פונו מיליוני אנשים, פונו מאות אלפי אנשים מהבתים שלהם", ובסוף להכניס להם "חשבתם שדיברנו על אותם תושבי עזה? לא, זה קרה גם לעם היהודי, זה מה שקרה לנו ומה שאתם עושים כאן זה לחזור על ההיסטוריה ולהפוך אותה עלינו"
אליאב בטיטו:
     זו דוגמה לסרטון אחד
אליאב בטיטו:
 בהקשר להסברה, יש חשיבות אדירה לבוא ולדברר גם את הסיפור של העם היהודי לאורך השנים, זה חשוב, זה מה שעושים כאן בוועדה – מדברים על זה
אליאב בטיטו:
 לאותם ארגונים שעוסקים בנושא ושומעים אותנו עכשיו, אם יש לכם תכנים, אם יש לכם חומרים שאתם חושבים שיכולים לסייע להסברה הישראלית, אנחנו כאן, אנחנו יכולים להיות הזרוע הביצועית
אליאב בטיטו:
 אנחנו נשמח לקדם את התכנים הללו
אליאב בטיטו:
      אנחנו עושים זאת למשל עם – הקהילה הגאה, הנשים, החברה הערבית ובני הנוער
אליאב בטיטו:
 גם זה נושא שצריך להתעסק בו, על היציאה והגירוש של היהודים מארצות ערב ומאיראן
אליאב בטיטו:
 זה הכל
אליאב בטיטו:
 תודה רבה לכם על הדיון החשוב
אליאב בטיטו:
 אנחנו כאן
זאב אלקין:
 תודה רבה לאליאב
זאב אלקין:
 ביקשה לדבר ד"ר רחל ידיד, יושבת ראש ומנכ"לית עמותת אעלה בתמר
ד"ר רחל ידיד:
צוהריים טובים לכולם, מכובדי כולם
ד"ר רחל ידיד:
 לא אגזול מזמנכם, שתי דקות
ד"ר רחל ידיד:
 לפני למעלה מ-9-8 שנים, ישבה ועדת ביטון לדבר על תכנים שייכנסו למערכת החינוך
ד"ר רחל ידיד:
 כמי שעבדה 47 שנים במערכת זו והכשירה אלפי סטודנטים להוראה, ברצוני לומר לכם שלצערי הרב, ואפילו באחת הישיבות כאן ישבה נכדתי ואמרה לכולם שהיא לא למדה דבר וחצי דבר על – המורשת, ההיסטוריה ותולדות יהדות המזרח, שום דבר, למרות שהיא רק חצי תימניה
ד"ר רחל ידיד:
 זה הפריע לה מאוד
ד"ר רחל ידיד:
     ישבנו בעמותת אעלה בתמר עם American Sephardi Federation ובנינו תכנית של קטעי וידאו, באורך חמש דקות, 40 קטעים על כל הנושאים של יהדות תימן בקצרה מכל מיני בחינות
ד"ר רחל ידיד:
 ניסינו למכור את זה למשרד החינוך, אמרנו "נשים את זה בחינם, רק לחשוף את זה"
ד"ר רחל ידיד:
 מה שקורה, ברגע שנותנים לתכנית הלימודים מעמד של אקס-קוריקולרית, משום שזו בחירה אף אחד לא מתייחס לזה
ד"ר רחל ידיד:
 רוב המורים לא יודעים ולא מכירים את זה
ד"ר רחל ידיד:
 אותו סיפור היה עם נושא התושב"ע, שהחליטו בשנות השמונים להכניס את המקצוע לכל בתי הספר החילוניים
ד"ר רחל ידיד:
 המורים לא ידעו מה רוצים מהם ועשו מזה חוכא ואטלולא
ד"ר רחל ידיד:
      אני חושבת שצריך להושיב אנשים, לא רק לדבר, אלא לעשות
ד"ר רחל ידיד:
 כי מדברים שמונה-תשע שנים ועושים אפס
ד"ר רחל ידיד:
 זה מתחיל מהחינוך, ללמד מכיתה א' על תולדות יהודי המזרח ויהודי המערב, אותו הדבר, באותו המשקל, לא 5% ו-95%, אלא 50-50
ד"ר רחל ידיד:
 לא רשות, אלא חובה
ד"ר רחל ידיד:
 רק מכאן נתקדם
ד"ר רחל ידיד:
 ניחר גרוני מלצעוק את זה, קולי במדבר ושום דבר לא נשמע, חבל, קהות החושים ולהזיז את משרד החינוך, גם 100 בולדוזרים לא יעזרו
ד"ר רחל ידיד:
 משרד שאין לי מילים להגיד, אני מאוד מאוכזבת
ד"ר לבנה זמיר:
אוסיף רק בקשה, השר, וחבר הכנסת אלקין, אתם מוזמנים לראות את המוזאון של יהודי תימן ברחובות
ד"ר לבנה זמיר:
 אדיר
ד"ר לבנה זמיר:
 אני חושבת שהוא הכי יפה מכל יהודי ארצות ערב
ד"ר לבנה זמיר:
 גם שלנו יפה
ד"ר מרים גז-אביגל:
יש גם את מוזאון יהדות בבל
ד"ר לבנה זמיר:
חובה
ד"ר לבנה זמיר:
 ביקור חובה
ד"ר רחל ידיד:
קבענו, נפגשנו ביחד וקבענו שתבוא
עמיחי שיקלי:
יש את הסיפור על הזמורות, סיפור כואב שהפכו אותו לשיר
עמיחי שיקלי:
 אני לא זוכר מתי נחשפתי אליו, לא מזמן
ד"ר רחל ידיד:
נכון
ד"ר רחל ידיד:
 על הזמורות היבשות שכתב דן אלמגור
ד"ר רחל ידיד:
 לא תאמין שהנכד של אותו איכר היה ראש עיריית רחובות עד לפני עשר שנים
זאב אלקין:
תודה רבה לרחל
זאב אלקין:
 אני חושב שבאופן טבעי הגיע הזמן לעבור לנציגי הממשלה בדיון
זאב אלקין:
 עלו לא מעט נושאים הקשורים לשימור ולימוד אירוע היציאה והגירוש של יהודי ארצות ערב ואיראן
זאב אלקין:
 נשמע ממשרדי הממשלה והגופים הממשלתיים, כיצד הם מתקדמים במימוש משימות החוק וקידום הנושא
זאב אלקין:
 בבקשה, הדוברת הראשונה, ד"ר אורנה כץ-אתר, מפמ"רית להיסטוריה במשרד החינוך
זאב אלקין:
 כולם ציינו שהחינוך הוא המפתח
זאב אלקין:
 יש לך זכות ראשונים בנציגי הממשלה
ד"ר אורנה כץ-אתר:
אני חושבת שיש לי לא מעט דיוקים לעשות בהקשר
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 לי יש דברים שהם בגדר מובן מאליו, אז אני אקדים אולי למי שזה לא עולמו
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 בחינת בגרות בהיסטוריה היא בחינת חובה על מנת לקבל זכאות לתעודת בגרות במדינת ישראל
קריאה:
שתי יחידות?
ד"ר אורנה כץ-אתר:
שתי יחידות
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 בתוך תכנית הלימודים הזו, נושא חובה – חורבן הקהילות היהודיות בארצות האסלאם
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 הזכרת בחינות בגרות, אנא לפתוח בחינות בגרות, בכל בחינות הבגרות קיימת שאלה על הנושא כי הוא נושא חובה
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 כמו שאת אומרת – מנהלים, תלמידים, הורים מתייחסים ברצינות יתרה לנושאים שנמצאים בבחינות הבגרות
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 לצערי, תכנית הלימודים מתחילה מכיתה ו'
ד"ר אורנה כץ-אתר:
     אני רוצה לומר מספר דברים
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 קודם כל, אני עובדת פה עם לא מעט אנשים ששמחנו מאוד להיפגש במסדרון, עשינו ימי עיון למורים של יהודי מצרים, בבית יהודי לוב, בבית יהודי עיראק
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 אנחנו מכניסים חומרים רבים
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 אני אומרת פעם נוספת, בניגוד למה שנאמר, זה חובה
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 גם נושא שואת יהודי צפון אפריקה חובה בחלק השואה – חובה, לא בחירה
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 חובה
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 אני חוזרת פעם נוספת כי לצערי אני מוצאת את עצמי גם בלא מעט ועדות, בדרך כלל זה נעשה במסגרת של ועדת החינוך, כאשר אנשים שפעם לא למדו את הנושא, ושמעון אתה יודע, אנחנו בקשר של שנים
שמעון אוחיון:
לא, הרבה שינויים, לא, אורנה תצביעי על שינויים שנעשו בתקופתך בזמן האחרון
ד"ר אורנה כץ-אתר:
זה נעשה
שמעון אוחיון:
אמרתי, תיקנתי
ד"ר אורנה כץ-אתר:
אני, לא אני, יש פה שותפים רבים לי
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 הנושא הוא נושא חובה כי הוא נושא חשוב
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 הוא לא נושא שחשוב ל-50% מהאוכלוסייה, כמו שהשואה איננה סיפורם של יוצאי אירופה בלבד או צפון אפריקה, ששם מכירים ומלמדים גם את סיפורם של לוב, מרוקו וכו'
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 יהודים מצפון אפריקה נשלחו - -
ד"ר מרדכי קידר:
תולדות
ד"ר מרדכי קידר:
 תולדות יהודי אירופה
ד"ר אורנה כץ-אתר:
אני גם כן לא מוכנה לשמוע את המילה "נראטיב", אנחנו שותפים לכך, אבל המילה "סיפור" עדיין לא מוקצית אצלי
עמיחי שיקלי:
ישר כוח
ד"ר אורנה כץ-אתר:
אני מסכימה לכל ההקדמה שנראטיב הוא כיסוי למילה "שקר", וסיפורי, אני מרגיש ככה, אז זה ככה, לא
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 יש עובדות
ד"ר אורנה כץ-אתר:
      ברצוני לציין מספר דברים שהמשרד עשה בשנה האחרונה
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 הוכנו יחידות הוראות מקוונות עבור המורים – זה מדהים, שלחתי אתמול וחשבתי שזה יעלה פה – שכוללות גם את הנושא התרבותי, סרטים, קטעי עדויות
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 כיום אנחנו משתמשים בפדגוגיה הדיגיטלית, כך אנחנו קוראים לזה, על מנת להפוך את ההוראה ליותר רלוונטית ומעניינת עבור הילדים
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 כבר לא באים ועומדים עם דף, זה לא מתאים יותר לילדים שלנו
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 האוריינות שלהם היא שונה
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 מושקעים בכך כספים רבים
ד"ר אורנה כץ-אתר:
      גם לחטיבות הביניים נבנו יחידות כאלו  על היסטוריית יהודי צפון אפריקה בתקופה הקולוניאלית
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 אנחנו מלמדים כרונולוגית לכן מגיעים לדה-קולוניזציה בחטיבה העליונה, אבל התקופה הקולוניאליסטית ומה קורה איתם בימי הביניים, גם שם יש – מפות, ציורים, סרטונים, עדויות, הלימוד יותר חי
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 את ימי העיון למורים, הזכרתי
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 האתר של יד יצחק בן-צבי כמובן
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 חשוב לי לומר פעם נוספת בהקשר הזה, הנושא מקבל אצלנו דגש מאוד משמעותי מאחר והוא חשוב
ד"ר אורנה כץ-אתר:
     דובר על המשמעויות שלו מבחינת ההסברה
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 הוא, קודם כל, חשוב לנו
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 לנו
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 ברמת הידע, ברמת ההיסטוריה שלנו
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 פעם לא היה לנושא מספיק מקום, כיום יש לו מקום מכובד מאוד עם דגש גדול, ויש עוד מקום רב לעשות עוד
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 אנחנו לא אומרים "יאללה, אנחנו סיימנו", לא
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 בחוץ דיברנו על כך שיש צורך לעשות יום עיון נוסף על יהודי מצרים, מה שנקרא בשש אחרי המלחמה, אנחנו נעשה את זה
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 עשינו בעבר ונעשה הלאה
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 אנחנו מאוד משתדלים
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 אנא, זה לא אפס
עמיחי שיקלי:
מעודד מאוד מה שנאמר פה
ד"ר רחל ידיד:
מה שאמר אוחיון הוא, שלפנייך לא היה
שמעון אוחיון:
צריך לדייק בעניין
שמעון אוחיון:
 לצערי, גם אם אני יוזם החוק, החוק לא הזיז בדברים הללו מכיוון ששר החינוך בשעתו התנגד, שי פירון התנגד לכל הסיפור
שמעון אוחיון:
 מה שהזיז, את יודעת אורנה, זו ועדת ביטון
ד"ר אורנה כץ-אתר:
הכנסנו את הנושא כחובה לפני ועדת ביטון
ד"ר לבנה זמיר:
- - - 89% מהתלמידים לא יודעים
ד"ר אורנה כץ-אתר:
יש לזה הסבר מורכב יותר
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 החיים הם הרבה יותר מורכבים
זאב אלקין:
אני חושש שאת יכולה לנסות נושא אחר בהיסטוריה, והתוצאה תהיה דומה
ד"ר אורנה כץ-אתר:
בדיוק
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 בואו ננסה לעשות להם מבחן
אליעזר פרי:
עשינו
ד"ר אורנה כץ-אתר:
קראת לזה קריסטלנאכט, כיום מנסים לשנות את המושג ל"פוגרום"
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 קריסטלנאכט הוא מושג נאצי
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 חובה גם כן, ואם נשאל כמה יודעים, יש לך את התשובה, לדעתי אמרת 58%
ד"ר אורנה כץ-אתר:
 לאן הלכו ה-42% האחרים? גם הם למדו את הנושא
זאב אלקין:
תודה רבה אורנה
זאב אלקין:
 בבקשה, נציג משרד החוץ, יעקב פינקלשטיין
גילה פינקלשטיין:
אדוני יושב הראש, כבוד השר, וכל השותפות והשותפים לדיון החשוב, משרד החוץ שותף לחקיקה וליוזמה עוד משלב החקיקה, כפי שציין פרופ' אוחיון
גילה פינקלשטיין:
 מהרגע הראשון אימצנו, פעלנו בנושא
גילה פינקלשטיין:
 כבר ב-30 בנובמבר 2014, מיד לאחר קבלת החוק, משרד החוץ בסיוע הנציגויות שלנו ברחבי העולם, החל לקיים אירועים בחו"ל סביב הנושא, לרבות בתקופת הקורונה עם כל הקשיים בסמינרי רשת, מפגשי זום וכו'
גילה פינקלשטיין:
     דוגמה או שתיים לסבר את האוזן, התקיים אירוע מרשים מאוד לפני מספר שנים באו"ם, שריטה שרה בפרסית והייתה תערוכה שהפקנו בנושא על מנת לתת מודעות באחת הזירות הכי פומביות ובין-לאומיות
גילה פינקלשטיין:
 היה סימפוזיון יפה וחשוב מאוד באטלנטה, באוניברסיטת מרטין לותר קינג, כשהבן של מרטין לותר קינג השתתף בו בעצמו
גילה פינקלשטיין:
 כלומר, מנסים להביא אישים
גילה פינקלשטיין:
     לצורך הנושא, הקמנו עם השנים מאגר מידע גדול הכולל – חומרי רקע, סרטים, ספרים, תערוכות, שמות של מרצים וארגונים שפעילים בנושא על מנת שכל הנציגים שלנו שרוצים לעשות, שיהיה להם מאגר לקחת ממנו רעיונות וחומרים
גילה פינקלשטיין:
 אנחנו מעדכנים את האתר מעת לעת
גילה פינקלשטיין:
 הפקתי מספר תערוכות בנושא, גם סרטונים במחלקת מידע והפקה של משרד החוץ, סדרת סרטונים בשם "גשרים", למשל סרטון על דודו טסה ששר משירי סבא שלו, דאוד אל-כוויתי, דקלה ששרה אום כולתום, כישורים שמנסים להנגיש לקהלים צעירים ועכשוויים יותר
גילה פינקלשטיין:
 כמובן גם תרגום לשפות שונות
גילה פינקלשטיין:
     עובדים עם מגוון ומיטב הדוברים, ביניהם – פרופ' אוחיון עצמו, פרופ' מישל אבוטבול, סגן אלוף ציונית פתאל-קופרווסר, הסופרים אלי עמיר, סמי מיכאל, בן-דרור ימיני ועוד
זאב אלקין:
יעקב, תוכל להתייחס למה קרה השנה לקראת ציון היום הזה? נדמה לי שלפי החוק, אתם צריכים לתדרך את השגרירים לעלות את הנושא לסדר היום
גילה פינקלשטיין:
בדיוק השורה הבאה שלי
גילה פינקלשטיין:
 השנה, כבכל שנה, יצאה הנחיה לנציגויות להתכונן ולקיים אירועים
גילה פינקלשטיין:
 אנחנו מוציאים את ההנחיות מספר חודשים מראש
גילה פינקלשטיין:
 לצערנו, בגלל המלחמה והצורך להתמקד במאמץ המלחמתי, עצרנו את הפעילות כי הנציגויות שלנו בכוחן המוגבל, כידוע ברוב הנציגויות בעולם יש בסך הכל שגריר ומספר שתיים, בנציגויות הגדולות במיוחד יש גם דובר ולפעמים גם מספר ארבע, כדי שיוכלו להתמקד במשימות הקשורות למאמץ המלחמתי של הקניית הלגיטימציה ללחימה, עצרנו את הנושא
זאב אלקין:
אבל זה נושא שיש לו קשר
גילה פינקלשטיין:
נכון
זאב אלקין:
 כפי שצוין בהתחלה, וזו הזדמנות
זאב אלקין:
 אנחנו כל הזמן מחפשים דרכים להפוך את המסרים שלנו לחדשות או לחדש אותם מעט כי אי אפשר לחזור על אותו המסר
זאב אלקין:
 אנחנו כבר לקראת סיומו של החודש השני ללחימה, ויש פה נושא מעולה שמתחבק עם הביקורת וההתקפות עלינו לגבי סיום המלחמה, שאפשר לתקוף את זה מזווית פחות צפויה וחזרה על אותם הטיעונים החשובים, הם לא הופכים לחשובים פחות כי עברו חודשיים
זאב אלקין:
 תמיד כדאי לנסות למצוא עוד זווית נוספת, ודווקא היום הזה יכל לספק לשגרירויות תחמושת נוספת בהקשר המלחמה הספציפית
גילה פינקלשטיין:
אני מקבל את ההערה
גילה פינקלשטיין:
 מכיוון שזה מצריך היערכות מראש של מציאת שותפים מקומיים, מנחים, וכל הלוגיסטיקות הכרוכות באירוע, ועל מנת להיות מוכנים להיום היה צריך להיערך לכך לפחות חודש קודם לכן, כשהיינו בשיא המלחמה
גילה פינקלשטיין:
 ייתכן ויימצאו בעתיד הקרוב, בדרך כלל אנחנו לא מקיימים את האירוע ביום הספציפי, אלא סביב העונה הזו של סוף השנה
זאב אלקין:
אני חושב שלפי החוק זו חובה המוטלת על שר החוץ, נכון שמעון?
שמעון אוחיון:
לא
שמעון אוחיון:
 יש שלושה משרדים שותפים – המשרד לשוויון חברתי, משרד החוץ ומשרד החינוך
זאב אלקין:
 אבל נדמה לי שבחוק שר החוץ צריך להנחות את השגרירויות?
גילה פינקלשטיין:
הנקודה שרציתי להדגיש היא שמשרד החוץ אחראי לקיום הפעילויות בעולם, ואנחנו עושים כך
גילה פינקלשטיין:
 כלומר, בארץ לא מתעסקים, אלא בעולם, הרחבנו זאת גם לגבי הסגל הדיפלומטי
גילה פינקלשטיין:
 קיימנו בעבר יחד עם המשרד לשוויון חברתי, יושב פה ידידי שלום בוחבוט, קיימנו אירוע לסגל הדיפלומטי, הגיעו הדיקן, סגן הסגל הדיפלומטי, השגרירים, נציגים ממדינות אחרות
זאב אלקין:
שר החוץ מודע לחובה שמוטלת עליו במסגרת החוק?
גילה פינקלשטיין:
משרד החוץ מודע
זאב אלקין:
 אני שואל האם עדכנתם את שר החוץ?
גילה פינקלשטיין:
כן
גילה פינקלשטיין:
 אדוני יושב–הראש, בדיוק בהקשר שהזכרת, השנה מתוכננת יוזמה – שממתינה בימים אלו על שולחנו של השר לאישור סופי – לקיים אירוע לשגרירים הזרים שנושאו יהיה אנטישמיות בעולם הערבי בעבר ובהווה
גילה פינקלשטיין:
 לקשור את זה לאירועים הנוכחיים, בהקשר של 7 באוקטובר, בהקשר הרחב יותר, בדיוק מה שאמרו פה חלק מהנוכחים
גילה פינקלשטיין:
 בהחלט בכוותינו לקיים גם השנה, וכמו שאמרתי קיימנו אירועים
זאב אלקין:
הנושא נושק, אבל לא בדיוק אותו הנושא
גילה פינקלשטיין:
קיימנו אירועים גם בעבר
שמעון אוחיון:
לא נעים להגיד, אבל זו האמת, צריך לתת לו את הקרדיט
שמעון אוחיון:
 כשאביגדור ליברמן היה שר החוץ, מיד לאחר החקיקה, ב-40 מקומות בעולם, ב-40 קונסוליות התקיים אירוע, והשנה אם היינו ממשיכים
שמעון אוחיון:
 זה העניין, זו האסטרטגיה, לא לענות עכשיו טקטית ולתת תגובה במקום, אלא מההתחלה לבנות אסטרטגיה ברורה לאורך שנים
זאב אלקין:
אני מכיר את שר החוץ אישית ואני בטוח שאם יפנו את תשומת ליבו שקיים חוק שהוא מחויב לפעול במסגרתו, הוא ימצא דרך לתת ביטוי לנושא
גילה פינקלשטיין:
אנחנו עשינו ועושים ונעשה זאת
גילה פינקלשטיין:
 אני הייתי מנהל מחלקת קהילות יהודיות שהיא המחלקה האחראית על הנושא הזה, וכל שנה יוצאת הפעלה לנציגויות
גילה פינקלשטיין:
 עושים עשרות אירועים מסוגים שונים ומתאימים אותם גם למקום עצמו
גילה פינקלשטיין:
      דוגמה נוספת, דיברו על נושא הפליטות, הייתי קונסול כללי במומבאי, קיימנו פאנל שקישר את הנושא גם לנציגי הקהילה הסינדית שהיו פליטים, לפחות בעיני ההודים הם פליטים, הודים שגורשו מפקיסטן, חלקם גם עם החולצה שלגופם, לפעמים עם מזוודה ומעט כסף כמו במקרה של יהודי עיראק
גילה פינקלשטיין:
 איך אמר פרופ' קידר בשם גרשוני – במקום להפוך את זה למקצוע, למסכנות, הם לקחו ובנו את עצמם מאפס בניגוד לפליטים אחרים שאנו מכירים עד היום
ד"ר מרדכי קידר:
מי שאמר את זה היה ויקטור נחמיאס
גילה פינקלשטיין:
נחמיאס, תודה
ד"ר מרדכי קידר:
יליד מצרים גאה
גילה פינקלשטיין:
האירוע שקיימנו לסגל הזר, קיימנו אותו במרכז מורשת יהדות בבל, אחד משותפינו, כדי שהם יראו, מאחר ועדיין אין מרכז כללי ליהדות האסלאם
זאב אלקין:
מתי זה קרה?
גילה פינקלשטיין:
לפני שנתיים
גילה פינקלשטיין:
 והשנה, אמרתי, עובדים על לעשות אירוע
זאב אלקין:
אנחנו מתכנסים במשכן זה פעם בשנה על מנת לשמוע מה התקדם במהלך השנה האחרונה, אין טעם לחזור אחורה מאז חקיקת החוק
גילה פינקלשטיין:
אנחנו עושים ככל שביכולתנו בהתאם לנסיבות, עם השותפים השונים – המשרד לשוויון החברתי, משרד התפוצות, מרכז דהן, מרכז בבל, ג'ימנה, הסוכנות, ארגוני יוצאי מדינות ערב, שותפים בחו"ל
גילה פינקלשטיין:
 כל נציגות לוקחת את – הנציגויות, הקהילות, משרדי הממשלה, הפרלמנטים
גילה פינקלשטיין:
 ברצוני לציין שזה נכון וחשוב מאוד לדרוש פעילות, אבל פעילות מצריכה גם תקציב
גילה פינקלשטיין:
 כל הפעילויות הללו, עשרות פעילויות ברחבי העולם, התקציב שלנו לצורך הנושא עומד על כ-200,000 שקלים, לא דולר
גילה פינקלשטיין:
 יש לנו כ-103-100 נציגויות בעולם, זה פחות מ-2,000 שקלים לנציגות בממוצע
גילה פינקלשטיין:
 אומנם לא כל נציגות עושה, אך זה תקציב מינימלי מאוד
זאב אלקין:
אני יכול לתת לכם עצה מניסיוני, איך משרד החוץ עובד בדרך כלל, כי הייתי במקום הזה וזה תמיד עבד למשרד החוץ, אם זה עבד מולי, אני בטוח שזה יעבוד גם מול השר שיקלי
זאב אלקין:
 תבואו ביוזמה לעשות משהו רציני בנושא בעולם, לשר שמופקד על הנושא, שיושב כאן לצידי, תציעו לו שותפות תקציבית
זאב אלקין:
 אני בטוח שהוא לא יסרב וימצא דרך לעשות זאת יחד אתכם
זאב אלקין:
 אני בזמנו, כשר ירושלים, עשיתי זאת בנושא ירושלים והרמנו פרויקט גדול
זאב אלקין:
 ידוע שלמשרד החוץ חסר תקציב גמיש
זאב אלקין:
 זה לא סוד, זו האמת