GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נגה ברנר סמיה:
 יש נושא שלם בתוך האוניברסיטאות שהוא מאוד חזק של diversity, equity and inclusion (=גיוון, שוויון והכללה), שהנושא של האנטישמיות לא מטופל שם, ואיך נכון לשלב את זה
נגה ברנר סמיה:
     יש הסתכלות חדשה על לימודי שואה
נגה ברנר סמיה:
 הזכרתם את זה
נגה ברנר סמיה:
 איך מלמדים שואה אחרת? יכול להיות שהם איבדו קצת את הדרך בלימודי שואה בארצות הברית וצריך לשנות ולחדד את הדבר הזה
נגה ברנר סמיה:
 הדבר האחרון שאני אגיד ואז אני אעביר את זכות הדיבור, זה בנושא חינוך
נגה ברנר סמיה:
 אז כמובן, נאמר כבר, הלל זה ארגון חינוכי
נגה ברנר סמיה:
 אנחנו היינו רוצים להתעסק רק בזהות יהודית ובחינוך ובטקסטים, ובדברים החיוביים שבזהות היהודית שלנו; בשמחה ובמשמעות שהיהדות נותנת לנו בחיים
נגה ברנר סמיה:
 אנחנו קצת נגררים יותר לספירה הזאת, כמו שכבר נאמר
נגה ברנר סמיה:
 אבל אנחנו מנסים ממש בכל הכוח לתת תמיכה לסטודנטים
נגה ברנר סמיה:
 זה תמיכה קהילתית, נפשית, מנטלית
נגה ברנר סמיה:
 ממש תוכנית לבריאות הנפש, שהן ממש טיפוליות במקרים מסוימים
נגה ברנר סמיה:
 וגם תמיכה לאקטיביזם של עצרות פרו-ישראליות ודברים מהסוג הזה
נגה ברנר סמיה:
     אנחנו רואים הרבה יותר דגש על בניית שותפויות
נגה ברנר סמיה:
 אנחנו רואים שזה מפתח, זה בניית שותפויות
נגה ברנר סמיה:
 וכאן אולי אני אגיד שכל פתרון שמדינת ישראל תבוא איתו, היא חייבת להיות מתואמת ובשיתוף פעולה עם הקהילה היהודית האמריקאית
נגה ברנר סמיה:
 מה שאפשר להגיד בבטחה על הקהילה היהודית האמריקאית זה שהם מאוד מאורגנים, ואנחנו צריכים לעבוד יחד איתם ולחזק אותם בעבודה שלהם
נגה ברנר סמיה:
 אני אגיד רק דבר אחרון
נגה ברנר סמיה:
 הדבש בתוך העוקץ
נגה ברנר סמיה:
 באמת רואים איזו עלייה של התעניינות בהלל, הגעה לפעילויות של הלל, התעניינות בחינוך לישראל, רצון להכיר וללמוד יותר
נגה ברנר סמיה:
 ואנחנו מנסים לתת לזה מענה
נגה ברנר סמיה:
 ממש ארוחות שבת שפעם היו מגיעים 100 סטודנטים, מגיעים היום 200
נגה ברנר סמיה:
 ממש בדיחה שנגמרו החלות וכולי
נגה ברנר סמיה:
 אז זה אולי הצד החיובי של הדבר הזה, שיש סולידריות שהולכת וגואה
נגה ברנר סמיה:
     וגם פיתוח מנהיגות
נגה ברנר סמיה:
 אני חושבת שגם חשוב להגיד שיש איזו תפיסה, תודעה היסטורית כאן, אצל כולנו בעם היהודי, אני חושבת, וגם בקמפוסים, שיש פה הזדמנות לפיתוח מנהיגות חדשה, והם נענים לאתגר
נגה ברנר סמיה:
 הם תופסים מנהיגות
נגה ברנר סמיה:
 אנחנו רואים מנהיגות צעירה, חדשה, שרואה בזה את הרגע שלהם
נגה ברנר סמיה:
 ומעניין לראות איך המנהיגות הזאת באמת הולכת ומתקדמת
נגה ברנר סמיה:
 תודה רבה
זאב אלקין:
תודה, אני רק אשאל אותך שאלה מסוימת לפני שנעבור הלאה – האם אתם מרגישים גם בקרב סטודנטים יהודים, דווקא אלה שלא היו יותר מידי מושקעים עד עכשיו, האם גם יש תופעות הפוכות של כעס על מדינת ישראל שסיפחה אותם באירוע שהוא לא שלהם, כן?
נגה ברנר סמיה:
כן
זאב אלקין:
שהם אלה שמשלמים מחירים על משהו שמדינת ישראל עושה
נגה ברנר סמיה:
ודאי שרואים את זה
נגה ברנר סמיה:
 אני לא רוצה להגיד מספרים והיקפים כי זה מיעוט, המקרים
נגה ברנר סמיה:
 אבל ודאי שרואים את זה
נגה ברנר סמיה:
 יש קבוצות אנטי-ציוניות
נגה ברנר סמיה:
 כבר נאמר – JVP ו-SJP
נגה ברנר סמיה:
 זה נמצא
נגה ברנר סמיה:
 אני חושבת שהדאגה הגדולה שלי, שלנו, בהלל, זה דווקא הקבוצה באמצע של הציונים הליברליים שהם תומכי ישראל אבל אולי ביקורתיים כלפי ממשלת ישראל בראשות בנימין נתניהו
נגה ברנר סמיה:
 ולכן, יש להם קושי
נגה ברנר סמיה:
 הם נמצאים ממש בין הפטיש לסדן, והם קבוצה גדולה
נגה ברנר סמיה:
 אולי אפילו הרוב של הקהילה היהודית באמריקה
נגה ברנר סמיה:
 וגם בקמפוסים הם הרוב
נגה ברנר סמיה:
 ואנחנו צריכים לוודא שאנחנו לא מאבדים אותם, שהם לא נדחפים החוצה
נגה ברנר סמיה:
 כי הם מרגישים נטושים על ידי הקהילה הפרוגרסיבית בקמפוסים, הם כבר לא מוצאים את מקומם שם בגלל השיח הפרוגרסיבי שכבר קצת הוזכר פה
נגה ברנר סמיה:
 ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו מחבקים אותם באופן שכן הולם את תפיסת העולם שלהם
נגה ברנר סמיה:
 וזה אתגר גדול מאוד
זאב אלקין:
 אנחנו תכף נעבור לקרול, רק לפני זה נציגה של הוועד היהודי האמריקאי ביקשה לדבר כי היא צריכה לפרוש, אז אני אאפשר לה
זאב אלקין:
 אביטל ליבוביץ', ועד יהודי אמריקאי, בבקשה
אילן ליבוביץ:
כן, שלום, תודה רבה ותודה על ההזדמנות
אילן ליבוביץ:
 אני רוצה להציג כמה דברים לטיפול שאנחנו עוסקים בהם כבר שנים רבות, ואני חושבת שאם המדינה יכולה לקחת כמה דוגמאות ולעשות את זה בעצמה בנוסף, זה רק יהיה מכפיל כוח מבורך
אילן ליבוביץ:
 אז קודם כול, מי שמטפל אצלנו בנושא הקמפוסים באוניברסיטאות אלה אנשי אקדמיה שלימדו בעבר באקדמיה ועסקו בתפקידים ניהוליים במוסדות ההשכלה הגבוהה של ארצות הברית
אילן ליבוביץ:
 מה שאני רוצה להגיד זה שלא מדובר באנשי הסברה או אסטרטגיה קלאסיים, אלה אנשים שיודעים לדבר בשפה של האקדמיה האמריקאית
אילן ליבוביץ:
 ולכן, כשהם מדברים עם הנהלת המוסדות האקדמיים הם נתפסים כאחד מהם, מאשר איזשהו גוף שבא ככה ללמד ולחנך
אילן ליבוביץ:
 ככה שהדבר הזה הוא סופר קריטי כדי להצליח בסיפור הזה
אילן ליבוביץ:
      לפני כשנתיים אנחנו חיברנו מסמך של המלצות מדיניות למלחמה באנטישמיות, כאשר חילקנו את המסמך הזה לרמות שונות
אילן ליבוביץ:
 כי נכון שזה גם בקמפוסים, אבל בסוף אותו סטודנט הולך ועובד באיזושהי חברה עסקית ואם בחברה העסקית יש אנטישמיות אז בסופו של דבר זה פוגש אותו בעוד מקומות
אילן ליבוביץ:
 אז המסמך שחיברנו עוסק ברמות שונות, החל מקמפוסים, דרך מוסדות ציבוריים ברמה הפדרלית, ברמה הלאומית, חברות עסקיות
אילן ליבוביץ:
 אני שמחה להגיד שחלק מהמסמך הזה, חלק נרחב אפילו, אומץ על ידי הבית הלבן, והוא משמש הרבה פעמים כאיזשהו בסיס לקבלת החלטות שיילחמו באנטישמיות
אילן ליבוביץ:
 בהקשר הזה, המסמך הזה חובר לפני שנתיים, כמו שציינתי, אבל כרגע, בגלל שאנחנו במלחמה, ואתם תופסים אותי בין שירות מילואים שעשיתי לבין כזה שאני חוזרת אליו שבוע הבא – צריך לחדד את המסמך הזה בהתאמה למצב הנוכחי
אילן ליבוביץ:
 בהתאמה למצב של המלחמה, כי יש באמת הקצנה בסיפור הזה, וזה לא מצב רגיל של זריקת עגבניות על חרדים בברוקלין וריסוס גרפיטי, אלא מדובר בעליית מדרגה משמעותית, וצריך לעשות התאמה לסיפור הזה
אילן ליבוביץ:
     אני רוצה להגיד שאנחנו עדכנו את המסמך הזה למלחמת 'חרבות ברזל', והפצנו אותו בקרב סגלי אוניברסיטאות ברחבי ארצות הברית
אילן ליבוביץ:
 הפידבק שקיבלנו הוא שהמסמך הזה מסייע להם רבות ומשמש עבורם מצפן
אילן ליבוביץ:
 אני רוצה לומר בזה שלא כל סגלי האקדמיה בארצות הברית הם אנטי-ישראליים, והרבה פעמים אין להם את הידע ואין להם את ההבנה של המציאות, ולכן הם נדרשים לאיזושהי הכוונה
אילן ליבוביץ:
 ואני שמחה שזה איזשהו מצפן עבורם
אילן ליבוביץ:
     אני רוצה גם להגיד שכבר יותר מעשרים שנה אנחנו מביאים למדינת ישראל נשיאי אוניברסיטאות אמריקאיות
אילן ליבוביץ:
 ואמנם רוב המשלחות שלנו הם אנשי ממשל, חברי פרלמנט, שגרירי או"ם וכולי, אבל אנחנו מקפידים להביא לפחות פעם בשנה נשיאי אוניברסיטאות
אילן ליבוביץ:
 אני חושבת שאם המאמץ הזה יוכל להיות מוכפל, משולש ומרובע על ידי הגופים הנכבדים שיושבים בחדר ועל ידי מדינת ישראל – אני חושבת שזה יהיה, דיברת, יושב-ראש על יחסי חוץ וקידום יחסי ישראל עם ארצות הברית, אז אני חושבת שזה נדבך משמעותי בקידום היחסים האלה
אילן ליבוביץ:
 כי בסוף, נשיא אוניברסיטה מכהן כמה שנים בודדות ואז ממשיך הלאה, לפעמים לתפקידים ציבוריים אחרים
אילן ליבוביץ:
 ולכן, ההשקעה הזאת היא השקעה לטווח ארוך
אילן ליבוביץ:
     יש נושא נוסף שאני רוצה להעלות אותו, וזה הסטודנטים היהודיים שמגיעים לקמפוס
אילן ליבוביץ:
 בחור יהודי בן 18 שסיים תיכון אמריקאי, אי אפשר להשוות אותו לבחור ישראלי מחוספס שגדל פה, עובר צבא, נוסע לטיול, חוזר, ואז יכול ככה להשתפשף באוניברסיטה
אילן ליבוביץ:
 החבר'ה היהודים, זה לא משנה מה החיבור שלהם לישראל ועד כמה הוא חזק או חלש או בינוני, אולי היו שם רק פעם אחת בבר מצווה – צריך לתת להם כלים להתמודד עם רמת האנטישמיות ההולכות וגואה בקמפוסים
אילן ליבוביץ:
 ואני יכולה להגיד לכם שלפני כעשור פתחנו איזושהי תוכנית שנקראת LFT – Leaders for Tomorrow
אילן ליבוביץ:
 לקחנו חברים, חבר'ה צעירים בכיתה י"ב, יהודים, בארצות הברית, ונתנו להם במשך שנה מפגש של פעם בחודש של כמה שעות טובות, בימי ראשון שהם לא לומדים, ונתנו להם תכנים על ישראל
אילן ליבוביץ:
 תכנים שיוכלו לאפשר להם לשאת את מגן הדוד בגאווה, ולא להתחבא, ולא להתבייש בזה שהם יהודים וכולי
אילן ליבוביץ:
     אני רוצה להגיד לכם שפתחנו את זה במדינה אחת בארצות הברית, ואחרי שנה היה ביקוש לפתוח את ההכשרה הזאת בעוד מדינות ועוד מדינות ועוד מדינות, והיום אנחנו כבר פועלים ביותר מעשר מדינות
אילן ליבוביץ:
 חשוב שגם המדינה תצטרף למאמץ הזה, לדעתי
אילן ליבוביץ:
 בנוסף, הדבר האחרון, ופה אני אסיים, זה נכון שבאמת הבעיה התרחבה מעבר לקמפוסים ומתחילה כבר בבתי הספר העל-יסודיים
אילן ליבוביץ:
 ואני רוצה להגיד פה את הדבר הבא; יש מעל 4,500 תיכונים פרטיים בארצות הברית
אילן ליבוביץ:
 כלומר, שכר הלימוד שם הוא עשרות אלפי דולרים
אילן ליבוביץ:
 מזה אתם מבינים שאין פה בעיה של משפחות, משפחות מצוקה ששולחות ילדים שלהם או משפחות שהן לא משכילות וכולי
אילן ליבוביץ:
 ואנחנו כבר זיהינו את התפתחות האנטישמיות גם בבתי הספר התיכוניים הפרטיים
אילן ליבוביץ:
      ולכן, בנוסף לנשיאי אוניברסיטאות, התחלנו להביא לפה מנהלי בתי ספר פרטיים
אילן ליבוביץ:
 צריך לחשוב גם על הפתרון הזה, כי הקמפוסים זה כמובן בעיה קיימת וצריך לטפל בה, אבל אפשר להקדים גם צעד אחד לפני ולהתחיל להתייחס גם לתיכונים הפרטיים
אילן ליבוביץ:
 תודה רבה
זאב אלקין:
 אני רק אשאל אותך, ברשותך, שתי שאלות שהן קשורות
זאב אלקין:
 אחת, כאחד מהגופים הוותיקים והמשמעותיים בחיים היהודים האמריקאים, כמה גבוה אתם מתעדפים את האתגר הזה או את הבעיה – המצב בקמפוסים – נניח בתוך שלושת הנושאים הכי חשוב? 5? 10? 15?20? 100? איפה זה נמצא בדיוק, איך שאתם מזהים את האתגרים ליהדות ארצות הברית? ושאלה שנייה; עד כמה יהיו עניין ומוכנות לגופים המוסדיים הגדולים של הקהילה היהודית האמריקאית לשתף פעולה עם מדינת ישראל בהתמודדות עם התופעה הזאת?
אילן ליבוביץ:
שאלות מצוינות
אילן ליבוביץ:
 התשובה לשאלה הראשונה היא פשוטה
אילן ליבוביץ:
 בעשור האחרון, אחד משלושת היעדים שלנו, של AJC, הוא המלחמה באנטישמיות
אילן ליבוביץ:
 לכן השקענו משאבים, גייסנו אנשים, גייסנו אנשים מהאקדמיה, כמו שתיארתי
אילן ליבוביץ:
 אז מהטופ 3 בעשור האחרון, בוודאות, ואני בטוחה שזה יורד מסדר הכותרות
אילן ליבוביץ:
לגבי הנושא השני, תראה, אני יכולה לענות לך ספציפית לגבי AJC, ופה השאלה איך כל ארגון יהודי רשום חוקית בארצות הברית
אילן ליבוביץ:
 אנחנו ארגון שעל פי הוראות ה-FERA בארצות הברית, אסור לו לקבל מימון מגופים ממשלתיים
אילן ליבוביץ:
 בין אם הם גופים ממשלתיים בישראל או גופים ממשלתיים בעולם
אילן ליבוביץ:
 ולכן, כשאני מביאה משלחת לפה, אני לא יכולה לקבל מימון למשלחת ממשרד התפוצות, נגיד
אילן ליבוביץ:
 אבל, לגבי חלוקת ידע, לגבי שיתוף פעולה, לגבי חלוקת מחקרים ומסמכים – אין שום מניעה בדבר הזה
זאב אלקין:
ולשתף פעולה בפעילות כשחלקה ממומנת על ידכם וחלקה על ידי מדינה? לא לקבל כסף מהמדינה
אילן ליבוביץ:
אסור לנו לעשות את זה בגלל הצורה שבה אנחנו רשומים בארצות הברית
אילן ליבוביץ:
 אגב, זה לא רק אנחנו, יש הרבה ארגונים נוספים
זאב אלקין:
לא, זה הרוב המוחלט רשומים כמוכם בהקשר הזה
אילן ליבוביץ:
נכון, ולכן זה אסור
אילן ליבוביץ:
 אבל אני חושבת שיש ערך מוסף לארגון שהוא לא מדינה
אילן ליבוביץ:
 כי בסוף, אתה יודע - - -
זאב אלקין:
 ברור לי, לכן אני שואל
עמית הלוי:
אני לא יודע אם זה במסגרת הדיון, אני אשמח קודם כול, אביטל, שתשלחי לנו את התוכנית של LFT, את התכנים
עמית הלוי:
 עכשיו, אני לא יודע אם זה יהיה כאן בבוקר הזה, כרגע אני שומע רק את התופעות ואת הבעיות
עמית הלוי:
 השאלה היא האם כל הגופים האלה, לרבות משרדי הממשלה ולרבות הארגונים ולרבות הלל והדברים האחרים, מה באמת התכנים שאנחנו מספקים? מה תוכן ההתמודדות שאנחנו נותנים לסטודנטים, לקהילות מול התופעות האלה? כלומר, הזכרתם פה תופעות פרוגרסיביות, תופעות אחרות - מה בסופו של דבר המענה? כשאת אומרת לספק לסטודנטים מענה כדי שהם יישאו בגאווה את מגן הדוד, או כשאת אומרת שנגררת לאירוע הזה בעל כורחך, אז מה התשתית האינטלקטואלית? מה הם התכנים שמשרד החוץ, משרד התפוצות, הארגונים האלה נותנים לסטודנטים? איך אתם מתמודדים עם התופעות האלה, הפרוגרסיביות, ששוללות כל זהות לאומית? האם אתם מתמודדים עם היסודות הברבריים של האסלאם? האם אתם עוסקים בכך? האם אתם עוסקים באמת שאנחנו עליה נלחמים מול השקר הפלסטיני? באיזו מידה אתם עוסקים בזה?     מה נותנים בסופו של דבר? גם בזהות היהודית – מה מידת המרכיב הלאומי, גם המרכיב הטריטוריאלי, יש לומר, בזהות היהודית
עמית הלוי:
 כשאת מטפחת סטודנטים, האם זה זר להם בכלל? האם יש להם איך להגן על הדבר הזה? כלומר, מה בסופו של דבר התכנים שאנחנו מעניקים לסטודנטים האלו כדי להתמודד עם המתקפה הזאת, שכמו שאמרתי, עתיקת יומין – האנטישמיות – אבל היא תופסת צורה ויש לה יסודות גם חדשים, כמו התשתית הפרוגרסיבית
עמית הלוי:
 מה נותנים? מה עושים בפועל? הנה, יש תוכנית LFT, אני לא יודע, אני אשמח לראות אותה
זאב אלקין:
אביטל, נדמה לי, ירדה כבר מהקו
עמית הלוי:
כן, אני אומר, זה חלק מהדיון? זה יהיה בדיון?
זאב אלקין:
זה יהיה חלק מהדיון בהמשך
עמית הלוי:
מה הפתרונות
זאב אלקין:
לזה עוד נגיע
זאב אלקין:
 אני אמשיך בינתיים בסבב
זאב אלקין:
 בבקשה, קרול
זאב אלקין:
 תגידי את הנתונים של המחקר שעשית
קרול נוריאל:
תודה רבה, קרול נוריאל, מנכ"לית הליגה נגד השמצה בישראל, ומובילת הפעילות של הליגה נגד השמצה בכל אזור המזרח התיכון למפרץ בצפון אפריקה
קרול נוריאל:
 אני רוצה בבקשה קודם כול להודות לך, כבוד יושב-הראש, על קיום הדיון החשוב והמשמעותי הזה
קרול נוריאל:
 באמת אחד הנושאים הבוערים יותר היום ברחבי העולם בעקבות מבצע 'חרבות ברזל'
קרול נוריאל:
 אבל אני דווקא רוצה להתחיל משאלה שנשאלה כאן על ידי חבר הכנסת, עמית הלוי
קרול נוריאל:
 שאלת מאוד משמעותית לפני כן, והיא למה אנחנו עומדים בנקודה הזאת ומה היה לפני כן
קרול נוריאל:
 כלומר, זה בוודאי שהסיפור הזה לא התחיל ב-7 באוקטובר, כן? ואני רוצה לספר על מחקר שאנחנו עשינו כבר לפני משהו כמו שנה וחצי יחד עם ארגון הלל, ובו עלה נתון שלי, לכולנו, הדליק נורה אדומה כבר אז – גם בימים כתיקונם, לפני שיש משברים כאלה, 15%, אחד מכל שישה סטודנטים יהודים בקמפוס, לא מרגישים בנוח עם הזהות היהודית שלהם
קרול נוריאל:
     וכשאני אומרת שהם לא מרגישים בנוח זה לא רק שהם מסתירים סמלי דוד, הם גם לא משתתפים בחיים קהילתיים יהודים בקמפוס, שזה כולל גם שותפות בארגונים כמו הלל, אבל גם שותפות בארגונים ובאחוות סטודנטיאליות, שהן מאוד משמעותיות לקהילה היהודית
קרול נוריאל:
 ובעצם הם עושים הכל כדי להתרחק ממי שהם, מהזדהות עם מדינת ישראל
קרול נוריאל:
 הם לא רוצים שיזהו אותם עם מדינת ישראל
קרול נוריאל:
 לא תמיד גם מסכימים עם מדינת ישראל
זאב אלקין:
בגלל חשש או בגלל שזה פשוט לא מעניין אותם או לא אכפת להם?
קרול נוריאל:
לא, בגלל חשש
קרול נוריאל:
 האינדיקציה בסקר הייתה שבהחלט מדובר בחשש להפגין את הזהות היהודית שלהם בקמפוס
קרול נוריאל:
 אז קודם כול, הדבר הזה הוא לא חדש
דן אילוז:
רגע, רגע
דן אילוז:
 חשש ממה? חשש שתהיה איזושהי בעיה בסביבה הפרוגרסיבית שלהם או חשש מאלימות? חשש ממה?
קרול נוריאל:
האינדיקציה שלנו היא חשש - - -
דן אילוז:
זה מאוד שונה
קרול נוריאל:
נכון מאוד
קרול נוריאל:
 חשש בעיקר שיזהו אותם עם מדינת ישראל
קרול נוריאל:
 הם כמובן מפרשים את זה כמשהו שעלול לפגוע בהם
קרול נוריאל:
 לא, זו שאלה מצוינת
קרול נוריאל:
 זה חידוד מצוין וזה נכון
קרול נוריאל:
 הם פשוט חוששים שיזהו אותם עם מדינת ישראל
קרול נוריאל:
 וזה מה שעומד בבסיס התשובה
קרול נוריאל:
 עכשיו, אני רוצה לדבר על כמה דברים שדוברו פה, ולעשות את זה לפי הסדר
קרול נוריאל:
 קודם כול, מאיפה זה מתחיל – בוודאי, אנחנו מבינים שזה מתחיל כבר בשלב בתי הספר, ואחד הדברים שאנחנו עובדים עליהם זה חינוך בקרב בתי הספר הציבוריים
קרול נוריאל:
 בתי הספר הציבוריים, לגבי האנטישמיות ולגבי הקהילה היהודית בארצות הברית
קרול נוריאל:
 אנחנו עושים את זה היום בארצות הברית עם קורס אונליין שנקרא "בינה", ועושים את זה היום באירופה עם קורס אונליין שנקרא "דאש"
קרול נוריאל:
 והמטרה שלו היא לתת אוריינטציה לקהל הלא-יהודי לגבי הקהילה היהודית, לגבי אנטי-ציונות, שהיא הבעיה הכי משמעותית היום בתחום האנטישמיות, ולגבי הצורך בשיתוף פעולה בין קהילתי
קרול נוריאל:
 זאת התמודדות אחת
קרול נוריאל:
     התמודדות שנייה היא עבור סטודנטים יהודים בקמפוס
קרול נוריאל:
 יש לנו תוכנית שנקראת "Words to Action" – ממילים - - -
צבי ידידיה סוכות:
זה רוחבי? את יודעת להגיד בכמה בתי ספר התוכנית הזאת קיימת?
קרול נוריאל:
הוא הועברה בשלוש השנים האחרונות במאות אלפי בתי ספר בארצות הברית
קרול נוריאל:
 היא תוכנית אונליין נרחבת מאוד, שבמהלכה עוברים ארבע פרקים שקשורים לקהילה היהודית המקומית, להיסטוריה שלה, למה זה אומר להיות יהודי, לאיך בונים שותפויות, ובאופן ספציפי פרק אחד רק לגבי אנטישמיות ואנטי-ציונות
קרול נוריאל:
 אז זה דבר אחד
קרול נוריאל:
 לגבי התמודדות של סטודנטים יהודים, היום אנחנו הספק מספר אחת של תכנים כאלה באירופה, של "Words to Action", וכמעט לכל מדינה באירופה יש כבר מנחים שלנו בשפה הקומית בנושא התמודדות של סטודנטים יהודים עם אנטישמיות
קרול נוריאל:
 ואני רוצה להגיד לגבי ארצות הברית, לפני שאני מספרת על נתונים, תראו, זה מאוד-מאוד ברור שבסטודנטים היהודים חייבים להשקיע, אבל חייבים גם להשקיע באוכלוסייה הכללית – הסטודנטים האמריקאים שנמצאים שם, וגם ברחבי העולם, הם המנהיגות העתידית ובהם צריך להשקיע מאוד
קרול נוריאל:
     וצריך להבין שאם אנחנו הולכים לכיוון של החזקה בעמדות אנטי-ישראליות על גבול האנטישמיות, זאת המנהיגות העתידית שאנחנו נזכה לה, ואנחנו חייבים לתת את הדעת על הדבר הזה
קרול נוריאל:
 קצת מהסקרים מהשבועות האחרונים; קודם כול, עשינו סקר יחד עם ארגון הלל ואחד הדברים הכי משמעותיים זה בעצם החוויה האנטישמית של סטודנטים מאז ה-7 באוקטובר
קרול נוריאל:
 73% מהסטודנטים היהודים חוו או היו עדים לאירוע אנטישמי
קרול נוריאל:
 רק לשם השוואה, בשנת 2021 – 32% מהסטודנטים חוו או היו עדים לאירוע אנטישמי
קרול נוריאל:
 זאת אומרת, החוויה האנטישמית מאוד משמעותית, נוכחת בחיים של כמעט כל סטודנט יהודי בקמפוס
קרול נוריאל:
     עכשיו, לגבי מספר אירועים, אנחנו כנראה סופרים באופן שונה, הלל סופרים באופן שונה
קרול נוריאל:
 כל ארגון סופר אחרת
קרול נוריאל:
 בשורה התחתונה, מאות אירועים אנטישמיים בקמפוסים, כשהדבר המשמעותי, אנחנו תמיד אומרים שלאנטישמיות יש גם אבא וגם אמא
קרול נוריאל:
 אין מונופול לאף צד במפה הפוליטית על אנטישמיות
קרול נוריאל:
 יש לנו אנטישמיות גם מימין וגם משמאל, גם אנטישמיות אסלאמיסטית
קרול נוריאל:
 אני רוצה להגיד שבמקרה הספציפי הזה בקמפוסים אנחנו רואים, מה שנקרא, אנטישמיות מקושרת לישראל בצורה הרבה יותר נוכחת מאז המשבר האחרון
קרול נוריאל:
 זה בעצם הפוקוס
קרול נוריאל:
     עכשיו, איפה המיקוד? צריך לחלק את הקמפוס לחמישה מרכיבים; אחד זה ארגוני הסטודנטים שמאוד משפיעים על התודעה הסטודנטיאלית
קרול נוריאל:
 הדבר השני זה סטודנטים פרטיים
קרול נוריאל:
 הדבר השלישי הם הסגלים – סגלי ההוראה, הסגלים המנהלתיים – שגם בזה צריך לטפל
קרול נוריאל:
 כמובן, ההנהלות
קרול נוריאל:
 והדבר האחרון שחייבים לטפל בו ולהכשיר, זה גורמי אכיפת חוק בקמפוסים
קרול נוריאל:
 בארצות הברית יש משטרת הקמפוס והם חייבים להיות מאוד-מאוד מעורים בנושא הזה
קרול נוריאל:
 רק כדי לסבר את האוזן עד כמה התופעה הזו היא בעייתית גם מהבחינה הביטחונית – מתוך 12% שהיו מדווחים בעבר על אירועים אנטישמיים, כלומר רק 12% היו מדווחים, 40% אמרו "לא לוקחים אותנו ברצינות"
קרול נוריאל:
 "רשויות הקמפוס לא לוקחות אותנו ברצינות"
קרול נוריאל:
 וההידרשות חייבת להיות מאוד משמעותית, ויכול להיות שמה שצריך לערב פה זה לא רק את משטרת הקמפוס אלא גם מבחוץ
קרול נוריאל:
 כלומר, שתהיה הוראה מאוד ברורה שהנושא הזה הוא נושא משמעותי
קרול נוריאל:
 כמה מילים לגבי SJP
זאב אלקין:
הוראה ברורה של מי?
קרול נוריאל:
של גורמי אכיפת חוק שהם מחוץ לקמפוסים
זאב אלקין:
של גורמי אכיפת חוק
קרול נוריאל:
כן, בוודאי
קרול נוריאל:
 עכשיו, אני רוצה לומר כמה מילים לגבי SJP – סטודנטים למען צדק בפלסטין, שמובילים את הציר נגד ישראל באוניברסיטאות
קרול נוריאל:
 הם, למעשה, הגורם הכי משמעותי
קרול נוריאל:
 גורם מרושת וממומן היטב
קרול נוריאל:
 ארגון הסטודנטים המרושת ביותר בארצות הברית היום
קרול נוריאל:
 הם מובילים קמפיין אנטישמי נגד נרמול של הציונות כבר שנים
זאב אלקין:
ממומן היטב על ידי מי?
קרול נוריאל:
מקורות המימון באמת עוד לא ברורים במיליון אחוז, אבל ממומנים היטב זה ברור
קרול נוריאל:
 עכשיו, אני רוצה להגיד כמה דברים מאז ה-7 באוקטובר
קרול נוריאל:
 ב-7 באוקטובר קרה משהו, ומה שקרה זה איחוד המסרים בין כל סניפי ה-SJP בארצות הברית
קרול נוריאל:
 איחוד מסרים שהיום הוא לא נגד ישראל, הוא נגד הישות הציונית
קרול נוריאל:
 הוא לא קורה רק להתנגדות, הוא חוגג את ההתנגדות, הוא חוגג את טבח החמאס, הוא קורא לעימות מזוין עם המדכאים
קרול נוריאל:
 כלומר, אנחנו רואים עליית מדרגה משמעותית ואחידה בכל הקבוצות האלה
קרול נוריאל:
 הם מתארים את הטבח כניצחון היסטורי להתנגדות הפלסטינית
קרול נוריאל:
 זה לא תמיכה בזכויות פלסטינים
קרול נוריאל:
 זה תמיכה משמעותית בטבח, חגיגה של טרור
קרול נוריאל:
      עכשיו, אחד הדברים שאנחנו עשינו זה בעצם לכתוב מכתב יחד עם מכון ברנדייס ופירמות של עורכי דין מובילות, קודם כול השגנו קו חם, כמו שעשו גם הלל, אבל יחד עם מכון ברנדייס כתבנו מכתב ל-200 נשיאי אוניברסיטאות בבקשה לבדוק האם סניפי SJP שלהם עוברים על החוק הפדרלי שאוסר על תמיכה כספית בטרור
קרול נוריאל:
 יש חוק פדרלי כזה, וחייבים לאכוף אותו גם במסגרת אוניברסיטאות
קרול נוריאל:
 ואם האוניברסיטאות לא יכולות לאפשר אקלים מיטבי לסטודנט יהודי, אנחנו חייבים לתת לזה דגש
קרול נוריאל:
 ורק מילה נוספת על יתר העולם
קרול נוריאל:
 תראו, אנחנו מדברים על ארצות הברית - - -
זאב אלקין:
 הדיון הזה הוא רק על ארצות הברית
זאב אלקין:
 אם וכאשר יבוא זמן ננהל אותו גם על יתר העולם
זאב אלקין:
 אני יודע
קרול נוריאל:
אני רוצה להגיד שהדברים האלה, יש חיבור בין מה שקורה ביתר העולם ובארצות הברית, ויש השראה הדדית מאחד לשני באג'נדות ובאמצעי פעולה
קרול נוריאל:
תודה רבה
דן אילוז:
אני אשמח להגיד כמה מילים, אם אפשר
דן אילוז:
 אני רוצה לתת קצת רקע לדברים שאני הולך להגיד
דן אילוז:
 אני כבר עשורים מתעסק בנושא הזה
דן אילוז:
 אני חושב שהפגישה שלי, הראשונה, עם האנטי-ישראליות בקמפוסים הייתה עוד כשהייתי תלמיד תיכון וכשבנימין נתניהו בא לדבר
דן אילוז:
 זה היה במונטריאול, סליחה, זה לא בארצות הברית, אבל הוא בא לדבר כשהוא היה ראש ממשלה לשעבר
דן אילוז:
 הוא אפילו לא היה מכהן
דן אילוז:
 הוא רצה לדבר ועצרו אותו בכוח
דן אילוז:
 ממש היו הפגנות אלימות שעצרו אותו
דן אילוז:
 הוא לא היה יכול לדבר בקמפוס של קונקורדיה, אוניברסיטה במונטריאול
דן אילוז:
 המשכתי להיות נשיא של הלל בקמפוס שלי, אחר כך כשאני הייתי סטודנט
דן אילוז:
 זה היה בזמן האינתיפאדה השנייה
דן אילוז:
 ואני אומר את כל זה כדי להגיד שזה לא בעיה שהיא חדשה
דן אילוז:
 זו בעיה ישנה
דן אילוז:
 אבל, היא מתחדדת והיא הופכת להיות הרבה יותר רצינית
דן אילוז:
     כי אם אז, לפני 20 שנה, כשאני הייתי נשיא של הלל בקמפוס שלי שם, אם הבעיה הייתה בעיקר באוניברסיטאות שבהן, אפשר להגיד, היו הרבה מהגרים ממדינות ערב שהגיעו לשם והם נתנו את הטון שם, והם אלו שגרמו לבעיות גדולות – היום אנחנו רואים שזה באוניברסיטאות של האליטות, אוניברסיטאות שאמורות באמת להביא את הדור הבא של המנהיגים שלנו
דן אילוז:
 וזו בעיה שהיא מאוד-מאוד גדולה
דן אילוז:
 וגם השיח הוא שיח שהפך להיות אנטישמי
דן אילוז:
 אנחנו כולנו ראינו את הדיון הזה בקונגרס, שהוא הכיל את כולנו בו
דן אילוז:
     אני כן רוצה לעשות איזושהי הבחנה שאת התחלת להגיד, אבל אני רוצה לשים אותה על השולחן
דן אילוז:
 יש את העניין של הסטודנטים היהודים ויש את העניין של הסטודנטים האחרים
דן אילוז:
 אני חייב להגיד לכם שעל הסטודנטים היהודים אני פחות דואג כרגע, למה?
זאב אלקין:
 אתה לא היית פה בפתיח הדיון
דן אילוז:
לא הייתי פה
דן אילוז:
 אבל סבבה, ההבחנה אולי נעשתה - - -
זאב אלקין:
לא, לא רק הבחנה
זאב אלקין:
 אני אמרתי שהזווית שבה אנחנו כוועדה דנים בסוגייה הזאת היא קודם כול דווקא על כלל הסטודנטים ולא על - - -
דן אילוז:
אני מסכים, אבל אני רואה שהרבה דיברו דווקא על היהודים
זאב אלקין:
כי זה חלק
זאב אלקין:
 חלק מהבעיה היא, ונדבר על זה כשנדבר על פתרונות, שעד היום עיקר העיסוק של מדינת ישראל, וגם מטבע הדברים גם גופים יהודים, היה בסוגייה של מה עושים עם סטודנט יהודי בקמפוס ולא עם הסוגייה איך פועלים מול כלל הסטודנטים בקמפוס
דן אילוז:
 קודם כול, אני מסכים, אבל אני רק רוצה להגיד משפט אחד
דן אילוז:
 כדי להגיד מה אני חוויתי כסטודנט באינתיפאדה השנייה בקמפוס, ואני חושב שזה משהו שאנחנו נראה פה היום
דן אילוז:
 משבר שקורה, משבר גדול כמו שהוא, זה לא משהו שאנחנו רוצים, אבל משברים כאלו, דווקא כאלו גורמים לזהות יהודית מאוד חזקה ולקשר עם ישראל
דן אילוז:
 וכל הדברים ששמענו לפני על המשבים בין הקהילה היהודית בארצות הברית לבין ישראל – הולכים להתמסמס
דן אילוז:
 זה מה שאני חושב
דן אילוז:
 בגלל המשבר שגורם לחיבור מאוד-מאוד חזק בין כלל הגורמים היהודים בכל העולם
דן אילוז:
 כמו שאנחנו מרגישים פה בתוך הארץ, ככה גם בכל העולם היהודי
דן אילוז:
 זה קרה באינתיפאדה השנייה ואני מאמין שזה יקרה גם פה
דן אילוז:
      כשאנחנו מדברים, כמו שאתה אומר, והפוקוס צריך להיות שם, אני מחזק את מה שאתה אומר, על הסטודנטים הלא-יהודים, יש לנו בעיה, ופה אני מחזק את עמית, יש לנו פה בעיה אידיאולוגית עמוקה, ואנחנו צריכים לחשוב על איך לתת מענה אידיאולוגי עמוק
דן אילוז:
 ולא רק בתוכנית, אלא גם בתכנים
דן אילוז:
 כי בסוף, זה אנשים שמאמינים בפילוסופיה של כוח ודברים כאלו
דן אילוז:
 וככל שישראל תהיה חזקה, ואנחנו רוצים שישראל תהיה חזקה, תהיה לנו בעיה עם השיח הפרוגרסיבי הזה
דן אילוז:
 אנחנו צריכים לדעת לתת גם תגובה אידיאולוגית ולא רק טקטית ארגונית
זאב אלקין:
תודה רבה לחבר הכנסת אילוז
זאב אלקין:
 בבקשה, הדובר הבא זה ד"ר צ'ארלס סמול, הוא בזום איתנו, והוא מייצג מחקר שנעשה לאחרונה שדווקא עסק בסוגיות המימון
צ'ארלס סמול:
שלום
צ'ארלס סמול:
     (נושא דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי)     תודה רבה על הזכות לדבר איתכם היום, זה כבוד גדול להיות איתכם
צ'ארלס סמול:
 ובבקשה, תסלחו לי שאני מדבר באנגלית, אבל תודה שאתם מארחים אותי
צ'ארלס סמול:
 אני אהיה קצר
צ'ארלס סמול:
 אני חושב, בדמוקרטיות בפרט ובחברות בכלל, אולי מוסדות ההשכלה הגבוהה הם החשובים ביותר והם הרגישים ביותר בדמוקרטיה
צ'ארלס סמול:
 אלה המקומות שבהם אנשים צעירים לומדים להיות אזרחים
צ'ארלס סמול:
 ובארצות הברית ובמערב אירופה וצפון אמריקה, האוניברסיטאות נשבו על ידי שימוש בכוח רך על ידי האחים המוסלמים, דרך קטאר
צ'ארלס סמול:
 אז בעצם, קטאר, המשפחה המלכותית של קטאר, יש להם מחויבות דתית, הם תחת שבועה דתית, ללכת לפי התורה של האחים המוסלמים
צ'ארלס סמול:
 ואנחנו יודעים שהאחים המוסלמים הם תנועת התנגדות חברתית שלוקחת אנטישמיות אירופאית, האנטישמיות שהיא הבסיס והובילה לשואה, לפתרון הסופי
צ'ארלס סמול:
 אותן מילים ואותם רעיונות הם האספקט הבסיסי לאידיאולוגיה של האחים המוסלמים
צ'ארלס סמול:
      זה לא הקיצוניים או הזרוע הצבאית – זה ליבת התורה, האידיאולוגיה של האחים המוסלמים
צ'ארלס סמול:
 לקיחת אנטישמיות, רצח עם ואפילו פשיזם מאירופה, וחיבורם עם הסטיות של האסלאם
צ'ארלס סמול:
 לדוגמא, יוסף אל-קרדאווי, איש הדת של האחים המוסלמים תמיד הטיף שהמאמינים האמיתיים חייבים להשלים את עבודתו של היטלר
צ'ארלס סמול:
 זה יוסף אל-קרדאווי שהיה המייסד והמקים של לימודי האסלאם באוניברסיטת אוקספורד
צ'ארלס סמול:
 השימוש בכוח רך על האוניברסיטאות על ידי האחים המוסלמים היה מיומן, ובעשרות האחרונים, דרך קטאר
צ'ארלס סמול:
      העבודה ב-ISGAP, עשינו סדרה של דוחות, ויש לנו עוד דוחות שיבואו