GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יערה למברגר:
 עם התמשכות התקופה וההארכות שלו, מן הסתם, גם הנטל על הצד השני הולך וגובר
יערה למברגר:
 לכן, אנחנו באנו בדברים עם משרד הביטחון, ואנחנו תומכים בנוסח המתוקן שמוצע כאן
יולי יואל אדלשטיין:
 יש לנו משתתפים חשובים בזום ותכף נשמע אותם
יולי יואל אדלשטיין:
 אני רק אעיר, במיוחד למשרד הביטחון, שבמהלך השבועות האחרונים, כשהחוק היה בתוקף – אני חושב שגם את היית עדה לזה בחלק מהדיונים – שלא תמיד זה מגיע לקצה
יולי יואל אדלשטיין:
 למשל, נציג התאחדות הסטודנטים דיבר כאן בהתלהבות רבה על הצורך לעזור לאנשי המילואים, לא היה מודע בכלל לקיום החוק
יולי יואל אדלשטיין:
 זאת אומרת, אנשים שפנו אליו מהמילואים, כנראה חברים בהתאחדות הסטודנטים, ודיברו על המצב הקשה, שהם צריכים לשלם לפה ולשם ואין להם, לא היו מודעים בכלל לזה שהם צריכים לבצע פנייה
יולי יואל אדלשטיין:
 אני מבקש, אם אפשר בימים הקרובים, כל עוד שזה רלוונטי, להעביר שוב באמצעים שעומדים לרשותכם במשרד הביטחון – זה לא ייעוץ משפטי, אבל תעבירי את זה למי שעוסק בזה – ברשתות החברתיות ובאתר משרד הביטחון
יולי יואל אדלשטיין:
 מה שאתם יכולים לעשות עם זה
יולי יואל אדלשטיין:
 חבל, אם נתנו הטבה ואנשים לא מנצלים אותה מחוסר ידיעה
הר מלך:
אחר כך הם מרגישים תסכול שאף אחד לא דאג להם
יולי יואל אדלשטיין:
גם לא דאג להם, ובאמת גם אין להם
יולי יואל אדלשטיין:
 יש מקרים שאין להם
יולי יואל אדלשטיין:
 מי נמצא בזום? בבקשה, שי פרמינגר, יושב-ראש איגוד חברות האשראי בלשכות המסחר
אליעזר פרמינגר:
קודם כול, תודה רבה לכם
אליעזר פרמינגר:
 האיגוד מאגד את המוסדות הפיננסיים הגדולים ביותר במשק הישראלי, שאינם בנקים
אליעזר פרמינגר:
 חברות כמו גמא מקבוצת הפניקס, מימון ישיר, ERN שאותה אני מנהל מקבוצת מנורה מבטחים, ובעצם חברות שנותנות היקף של עשרות מיליארדי שקלים
אליעזר פרמינגר:
 האיגוד מברך על חוק דחיית המועדים, ובעצם חושב שהוא מטפל בצורה נכונה באיזונים, כמו שציינה עורכת הדין למברגר
אליעזר פרמינגר:
      יש חריגים מסוימים – עסקת תשלומים בכרטיס אשראי בנסיבות מסוימות, שבהן הנכס נרכש באותה פעולת תשלום, וסופק במלואו לפני התקופה הקובעת, הוחרג בחוק
אליעזר פרמינגר:
 בסעיף 2 לא ניתנה הדעת על כך שעסקת תשלומים יכולה להיות לא רק בכרטיס אשראי אלא גם בצ'קים או בהוראות לחיוב חשבון
אליעזר פרמינגר:
 זאת אותה עסקה בדיוק, עם אותו לקוח ובאותו בית עסק
אליעזר פרמינגר:
 לדוגמה, לקוח שמשלם ב-12 צ'קים וקונה מקרר, זה בדיוק אותו הדבר אם הוא משלם בצ'קים או בכרטיס אשראי
אליעזר פרמינגר:
 לכן, ההשמטה של חלק מאמצעי התשלום בעצם פוגעת בנותני האשראי, ומיטיבה דווקא עם האוכלוסייה החזקה יותר, שהיא האוכלוסייה שמסוגלת לשלם בכרטיסי אשראי ולא האוכלוסייה היותר חלשה, שמסוגלת לשלם בצ'קים
אליעזר פרמינגר:
      לכן, הצענו תיקון זהה לחלוטין שיהיה אותו דבר – כמו בכרטיסי האשראי, גם בצ'קים ובהוראות חיוב
אליעזר פרמינגר:
 דיברנו על זה עם משרד המשפטים, והם אמרו לנו שהיה ותהיה הארכה, זה באמת יהיה העיתוי, כי התקנות תוקנו בצורה מהירה
יולי יואל אדלשטיין:
 סיימת?
אליעזר פרמינגר:
תודה רבה לכם
אליעזר פרמינגר:
 אני חושב שצריך להשוות בין כל אמצעי התשלום, כי זאת אותה עסקה עם אותו משלם, וחבל לפגוע דווקא באוכלוסיות היותר חלשות
יולי יואל אדלשטיין:
 הנקודה מאוד ברורה לנו
יולי יואל אדלשטיין:
 תישאר איתנו, אם אתה יכול, ואנחנו נשמע את ההתייחסות של משרד המשפטים, בבקשה
יערה למברגר:
ערכנו ישיבה עם האיגוד, ועולה פה נקודה חשובה
יערה למברגר:
 ציינו שזאת הוראה שהיא בחוק עצמו
יערה למברגר:
 לגבי הצו, אפשר רק להאריך את התקופות, אבל אי-אפשר לשנות את הוראות החוק עצמו
יולי יואל אדלשטיין:
אנחנו מכירים את זה
יערה למברגר:
לכן, בפורום שאנחנו נמצאים עכשיו לגבי הצו, אין בידינו לשנות או לעשות החרגות נוספות
יערה למברגר:
 זה רק בתיקון של חקיקה ראשית אפשר לשנות את ההחרגות שיש בחוק
יערה למברגר:
 כרגע זה לא משהו שאפשר לפתור אותו
מירי פרנקל-שור:
החוק פוקע ב-31 בדצמבר, וככל שיוחלט על הארכת החוק, באיזה אופן ולאיזה אוכלוסיות, זאת תהיה ההזדמנות לתקן את הנושא הזה
יולי יואל אדלשטיין:
אני רק מזכיר שבמסגרת הדיונים על הצו בוועדה כאן, אם אני זוכר נכון, הנקודה שהעלה כרגע מר שי פרמינגר, עלתה גם כן
יולי יואל אדלשטיין:
 היו חברי כנסת שתהו מה קורה עם מישהו שכבר נתן את הצ'קים מראש, ומה יהיו זכויותיו
יולי יואל אדלשטיין:
 אז הוסבר שלא ניתן במסגרת הצו לתקן, אבל אם תחליטו שצריך להאריך את החוק עצמו, לא את הצו, אני מבקש שתתייחסו לנקודה הזאת, כי זה דבר נפוץ
יערה למברגר:
במסגרת היישום של החוק אנחנו מנסים לסייע עם כל מיני שאלות שעולות, ואנחנו אוספים רשימת נקודות והערות
יערה למברגר:
 זאת בהחלט אחת הנקודות שרשמנו, לא היחידה
אליעזר פרמינגר:
כשדיברנו עם משרד המשפטים, ובאמת תודה גם על היחס שלהם בנושא, אמרו לנו: אוקיי, זאת תקנה לחודש, ועכשיו מאריכים אותה שוב, ואם לא נטפל בזה כמו שצריך בחוק, חבל
יולי יואל אדלשטיין:
אני מבין את מה שאתה אומר, אבל במקרה הזה, אין דאגה שיבקשו צו נוסף, כי החוק עצמו, לא הצו, החוק עצמו יפוג תוקפו בעוד שלושה שבועות
יולי יואל אדלשטיין:
 לכן, אם יהיה צורך בהארכה, יביאו את החוק
יולי יואל אדלשטיין:
 ואם יביאו את החוק, אנחנו נדאג שהתיקון שאתה מדבר עליו, וחברי כנסת נוספים דיברו עליו בדיון הקודם, ייכנס לתוך החוק
יולי יואל אדלשטיין:
 הנקודה שלך מאוד ברורה ובעיניי גם חשובה
אליעזר פרמינגר:
תודה רבה לכם, חברי הוועדה
יולי יואל אדלשטיין:
 עורך הדין עודד אופק, בבקשה
עודד אופק:
תודה, אדוני
עודד אופק:
 יושב-ראש האיגוד הציג את הדברים בשם האיגוד
עודד אופק:
 אני מודה על הזמן, אבל הדברים הוצגו במלואם
עודד אופק:
 תודה
יולי יואל אדלשטיין:
 עורך הדין אייל דותן, נציג איגוד הבנקים
אייל דותן:
אני מטעם איגוד הבנקים
אייל דותן:
 בשים לב למה שנאמר בדיון, אין לנו הערות נוספות
יולי יואל אדלשטיין:
 חברת הכנסת סון הר מלך, יש שאלות? אין
יולי יואל אדלשטיין:
 אנחנו יכולים לגשת להקראת הצו
עידו בן יצחק:
הארכת התקופה הקובעת
עידו בן יצחק:
 1
עידו בן יצחק:
 "התקופה הקובעת" כהגדרתה בסעיף 1 לחוק תוארך עד יום י"ט בטבת התשפ"ד, 31 בדצמבר 2023
עידו בן יצחק:
      הארכת תקופת הדחייה
עידו בן יצחק:
 2
עידו בן יצחק:
 תקופת הדחייה כמשמעה בסעיף 2(א) לחוק תהיה 85 ימים או עד יום י"ט בטבת התשפ"ד, 31 בדצמבר 2023, לפי המוקדם
יולי יואל אדלשטיין:
תודה רבה לסגן היועצת המשפטית
יולי יואל אדלשטיין:
 חברי הכנסת, אני מעמיד את הארכת הצו להצבעה
יולי יואל אדלשטיין:
 אני מזכיר לנו, לעצמנו, שמכיוון שהחוק העיקרי יפוג תוקפו ב-31 בדצמבר, אין ביכולתנו להאריך את הצו מעבר לכך
יולי יואל אדלשטיין:
 זאת גם בקשת הממשלה, להאריך עד 31 בדצמבר, ולכן זאת הצעתי ואני מעמיד אותה להצבעה
יולי יואל אדלשטיין:
 מי בעד, ירים את ידו, תודה
יולי יואל אדלשטיין:
      סיימנו את חובתנו להיום
יולי יואל אדלשטיין:
 תודה רבה לנציגי הממשלה ולנציגים נוספים
זאב אלקין:
אחר הצהריים טובים
זאב אלקין:
 אנחנו פותחים את ישיבת ועדת המשנה למדיניות חוץ והסברה
זאב אלקין:
 ישיבה זו מוקדשת לציון יום היציאה והגירוש של יהודי ארצות ערב ואיראן
זאב אלקין:
 הנושא חשוב מאוד לעניין ההסברה הישראלית ובנוסף הבית הזה נתן עליו את דעתו
זאב אלקין:
 אני שמח לראות כאן איתנו בישיבה זו, את שר התפוצות והמאבק באנטישמיות, השר עמיחי שיקלי, שלדעתי לפי החוק אמור להוביל את האירוע כסוג של יורש השר לשוויון חברתי
עמיחי שיקלי:
כן, זה גם הת"פ שלנו
זאב אלקין:
כמו כן נמצא כאן עמיתי לשעבר, פרופסור שמעון אוחיון, חבר כנסת לשעבר, אני זוכר שבשנת 2014 זיכה אותי להצביע בעד החוק בכנסת
זאב אלקין:
 אנחנו מתקרבים לעשור לציון והפעלת החוק, ולכן נכון מאוד שכנסת ישראל תיתן את דעתה על האירוע
זאב אלקין:
 אנחנו נמצאים בחודשים לא פשוטים, בדרך כלל היום צוין כיום מיוחד בכנסת יחד עם ימים מיוחדים נוספים כפי שגם מוגדר בחוק אך לאור המצב שאנו נמצאים בו, לא מצוינים ימים מיוחדים בכנסת
זאב אלקין:
 השר פנה אליי וחשבנו – יושב ראש ועדת חוץ וביטחון, חבר הכנסת יולי אדלשטיין – שבירך על יוזמה זו – ואני שחשוב לקיים את הדיון דווקא בימים האלו
זאב אלקין:
      אדוני השר, כמי שמוביל את נושא ההסברה רואה זאת ברמה היומיומית, כל נושא הפליטים ברצועת עזה הוא חלק מהדגל שמרימים בתעמולה האנטי ישראלית בימים אלה
זאב אלקין:
 אני חושב שהעיסוק שהעולם שוכח פעמים רבות – בנוסף לסוגיה שאוהבים להעצים של פליטים פלסטינים, עד כדי כך שהם שומרים דורות על גבי דורות את ההגדרה – היא הייתה תופעה אמיתית שבזמנו דיברו עליה גם נציגים של ארגונים בין-לאומיים וחוקרים בעלי שם עולמי, של פליטים מארצות ערב ומאיראן במספרים גדולים מאוד
זאב אלקין:
     לכן, גם אם היינו פועלים לפי אותן הגדרות, אני חושב שסך כל כמות הפליטים משוערכת בסדר גודל של כ-850,000 יהודים, אבל אם היינו סופרים את הדור השני והשלישי, היינו מגיעים למיליוני פליטים במדינת ישראל
זאב אלקין:
 אני חושב שחלק מהמסר הוא לראות את השוני, מה עשתה מדינת ישראל
זאב אלקין:
 לקח זמן למדינת ישראל בכלל להבין שהיה אירוע ויש צורך להעביר חוק
זאב אלקין:
 למה? כי מדינת ישראל קלטה אותם והם הפכו לחלק אינטגרלי מהמדינה
זאב אלקין:
      לעומת זאת, לראות מה קרה עם פליטים במקומות אחרים, שמישהו משמר אותם באופן מלאכותי דורות על גבי דורות לצורך שימוש ככלי ניגוח של מדינת ישראל
זאב אלקין:
 לכן האירוע, בעיניי, תמיד חשוב, כל שנה, וחשוב שבעתיים בימים אלו כשההסברה הישראלית מתמודדת עם שקרים רבים המופצים בעולם
זאב אלקין:
 לכן, אדוני השר, שמחתי מאוד על יוזמתך
זאב אלקין:
 אני שמח לארח אותך כאן, ונציגי גופים רבים העוסקים בנושא במסגרת הדיון, על מנת להפנות כנדרש את תשומת הלב והזרקור לתופעה ההיסטורית החשובה
זאב אלקין:
 מעבר לכך שהיא חשובה מאוד גם לצורך הבנת האמת ההיסטורית, כפי שאמרתי, היא חשובה גם ככלי במדיניות ההסברה הישראלית
זאב אלקין:
      לכן אנו כאן תחת האכסניה של ועדת המשנה למדיניות חוץ והסברה של ועדת חוץ וביטחון
זאב אלקין:
 בבקשה
עמיחי שיקלי:
תודה רבה ליושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת זאב אלקין
עמיחי שיקלי:
 תודה לכל מי שטרח לבוא – אנשי המשרד לשוויון חברתי, שלום יקר, מומחי תוכן, אנשים שדחפו את האירוע בכל הכוח, מר איציק דבש, ראשי הארגונים, מרכז יד בן-צבי שבימים אלו יחד איתו השקנו אתר העוסק נקודתית בנושא, אתר מאוד חדשני באופן ההגשה שלו, מותאם לדור ואינטראקטיבי
עמיחי שיקלי:
      אני חושב שהדיון היום הוא קריטי, 30 בנובמבר, יום פתיחתה של מלחמת העצמאות
עמיחי שיקלי:
 יום למחרת – כ"ט בנובמבר, היום שנבחר לציון גירושם של יהודי ארצות ערב ואיראן
עמיחי שיקלי:
 נושא שלא מדובר רבות בארץ, ולא מדובר רבות בעולם
עמיחי שיקלי:
 נושא שיש לו חשיבות קריטית, גם בנושא מעמדה הבין-לאומי של ישראל למול מתקפות הכזב עליה
עמיחי שיקלי:
 יושבים פה מומחים גדולים ממני, הם ייכנסו לנתונים ולפרטים ויציגו
עמיחי שיקלי:
      אני אעשה זאת בקצרה ואומר כך, בעדן שבתימן חיה קהילה, ערב מלחמת העצמאות, של כ-8,000 יהודים
עמיחי שיקלי:
 באלג'יריה – 140,000
עמיחי שיקלי:
 במצרים – 75,000
עמיחי שיקלי:
 בעיראק – 135,000
עמיחי שיקלי:
 בלוב – 38,000
עמיחי שיקלי:
 במרוקו, קהילה ענקית המוכרת לנו מאוד, רבים עלו לארץ – 265,000, וכן הלאה וכן הלאה, בטוניס ובמקומות נוספים
עמיחי שיקלי:
      אנחנו מדברים על כ-870,000-850,000 יהודים שבחלוף כמה עשרות שנים שכללו –  מעשי אלימות, ביזה, התנכלות לאוכלוסייה, שרבים ממי שיצא, יצא בחוסר כל
עמיחי שיקלי:
 כמו גם, הסבא והסבתא שלי, אישית, שיצאו מטוניס לאחר מלחמת ששת הימים, אנו עומדים היום על 8,700 יהודים שחיים בכלל ארצות ערב, כ-1% ממה שהיה בעבר
עמיחי שיקלי:
      למה זה כה חשוב לעולם מאמצי ההדיפה של הדה-לגיטימציה של מדינת ישראל? בתוך השפה, והשפה היא מאוד חשובה - -, משנות השבעים, וביתר שאת בשנת 1975, עם הניסיון להגדיר את הציונות כתנועה גזענית, ולאחר מכן עם ועידת דרבן, האישומים המרכזיים כלפי מדינת ישראל הם אישומים של טיהור אתני, קולוניזציה, וטענה שמדינת ישראל כביכול מורכבת בעיקר מאנשים שהגיעו מאירופה, ועל שכן לא מדובר באוכלוסייה ילידית שקשורה למרחב, בעלת זיקה למרחב
עמיחי שיקלי:
      כמובן, מי שמכיר מעט את היסטוריית הציונות והיסטוריית עם ישראל, יודע שאלו דברי כזב ושקר
עמיחי שיקלי:
 דווקא הערת הזרקור על יוצאי ארצות ערב, שומטת את הקרקע באופן מוחלט, מתחת לטענה של טיהור אתני
עמיחי שיקלי:
 טיהור אתני, אם היה, הוא טיהור אתני של יהודי ארצות ערב
עמיחי שיקלי:
 דה-קולוניזציה, מאות אלפים מהיהודים שעלו ארצה מיד עם הקמת המדינה, הגיעו מהמרחב המזרח-תיכוני, מהמרחב הערבי
עמיחי שיקלי:
     אנחנו בני המקום
עמיחי שיקלי:
 זה נכון לאברהם אבינו, במסעו מאור כשדים לארץ ישראל, זה נכון לקהילות שחיו פה לאחר הבית הראשון, שקמו אפילו בחצי האי ערב, הרבה לפני שמוחמד, נתגלה אליו מלאך והביא את הקוראן, חיו שם קהילות יהודיות מפוארות
עמיחי שיקלי:
 כל שכן, הדברים חשובים וצריך להביא את הנושא למודעות כמה שיותר רחבה, ולשם כך כינסנו את האנשים שהם המומחים לנושא, על מנת שישמיעו את דברם בכנסת ישראל
עמיחי שיקלי:
 יש חשיבות יתרה לנושא דווקא מכיוון גם שאנחנו בעיצומה של מלחמה
עמיחי שיקלי:
     נכון, הטקסים הרגילים לא מתקיימים, אך לא נתעלם מהנושא שיש לו חשיבות גבוהה
עמיחי שיקלי:
 שוב, תודה רבה  על ההזדמנות
זאב אלקין:
תודה רבה, אדוני השר
זאב אלקין:
 אנחנו מדברים על אירוע בעל ממדים עצומים
זאב אלקין:
 מצד אחד, האירוע חיזק מאוד את מדינת ישראל ומצד שני, הביא לחיסולן של קהילות שלמות בעלות מסורת ענפה ועשירה מאוד
זאב אלקין:
 אדוני השר, אולי אינך יודע, אבל זו סגירת מעגל נוספת למעני, לא רק בזה שהצבעתי בעד החוק בזמנו, אלא לפני שהתקלקלתי והגעתי לכנסת, תחומי המקצועי היה חקר מורשת יהדות ארצות האסלאם
זאב אלקין:
 השקעתי בכך שנים רבות מחיי, גם במחקר וגם בהוראה
זאב אלקין:
      אומנם בתקופה אחרת, תקופת ימי הביניים, אבל הקהילות האלו היו בעבר קהילות נושא הדגל של עם ישראל ומורשת ישראל וכתוצאה מהטיהור האתני שהן עברו – הן חדלו מלהתקיים או נותרו במספרים בודדים, ומדינת ישראל הפכה לבית מחודש עבור יוצאי הקהילות האלו והמשך הפיתוח של המורשת המפוארת של יהדות המזרח
זאב אלקין:
 לכן כשזיכית אותי לנהל את הדיון, יש בכך סגירת מעגל נוספת
זאב אלקין:
 הזכרת את יד בן-צבי, זהו גוף שגדלתי וצמחתי תחת כנפיו בזמנו
זאב אלקין:
      בבקשה, נתחיל בדיון
זאב אלקין:
 ברשותכם, אתן את זכות הדיבור הראשונה לאחד משני יוזמי החוק שהובילו אותו פה לפני עשור
זאב אלקין:
 בבקשה, ד"ר שמעון אוחיון, מנהל מרכז דהאן באוניברסיטת בר-אילן
שמעון אוחיון:
תודה רבה לך, אדוני יושב הראש
זאב אלקין:
וחבר כנסת לשעבר, כמו שהזכרתי
זאב אלקין:
 זכינו לשרת יחדיו בכנסת ישראל
שמעון אוחיון:
עכשיו אתה נשמע לי הרבה יותר נעים מאשר כשהיית יושב-ראש הקואליציה והצלפת בי כל הזמן להיכנס לאולם
שמעון אוחיון:
 תודה רבה ליושב הראש, ותודה רבה לשר ולצוותו על היוזמה לקיים גם בשעה לא קלה את הכנס
שמעון אוחיון:
 לצערנו, גם אנחנו במרכז דהאן, נאלצנו לדחות את שני הכנסים בארץ ובחוץ לארץ
שמעון אוחיון:
     אנסה לעמוד על הדגשים שאולי לא בלטו בדברי הפתיחה ששמענו עד כה
שמעון אוחיון:
 ערב ההכרזה על החלוקה, היום שאנו מדברים עליו, כ"ט בנובמבר, עולה על במת האו"ם, חסנין הייכל, שהיה הנציג המצרי, ומזהיר את כולם שאם ההחלטה הזו תתקבל, כל היהודים בארצות ערב ישלמו את המחיר
שמעון אוחיון:
 לצערנו, הנבואה, התחזית שלו התקיימה
שמעון אוחיון:
 אנו לא מודעים לכך שיש קשר, תקומת מדינת ישראל קשורה בסיפור של יהודי ארצות ערב ואיראן שנאלצו לעזוב
שמעון אוחיון:
 קהילות שפרחו, ועבדו, וכמובן ידעו עליות ומורדות, אף אחד לא מתכחש לכך, אבל הייתה יצירה, פעילות, שגשוג, והיו גם פרעות, אף אחד לא מתכחש להן, במשך כ-2,000 שנים, והם חוסלו תוך 25 שנים
שמעון אוחיון:
     זה החל עם תקומתה של מדינת ישראל, עם הפרעות ששמענו עליהן בכל ארצות ערב, מעיראק, סוריה, לבנון ועד לאואוג'דה במרוקו, לא הייתה מדינת ערבית שבה הקהילה היהודית לא שילמה את המחיר באותן שנתיים ראשונות
שמעון אוחיון:
 זה החל כמובן עם הפרהוד, אבל זהו הסיפור שלא סופר במשך שנים
שמעון אוחיון:
 נמצאת איתנו פה המפקחת, אורנה אתר-כץ, ואני מודה לה בהזדמנות זו על מאמציה, יחד איתנו, להטמיע זאת
שמעון אוחיון:
 אך זה עדיין לא שם
שמעון אוחיון:
 זה עדיין לא שם, והעניין הזה עדיין לא נלמד, ואני מצטער לומר שאני למדתי על פרעות קישינב שבהם נספו 50 איש, ואילו על הפרהוד בעיראק לא שמעתי
שמעון אוחיון:
      יש כיום סיפור שמסופר, אך לצערי הוא עדיין לא במסגרת החובה, מובנה בתוך תכנית לימודים שכל אחד ואחד עבר
שמעון אוחיון:
 כאשר אני למדתי היסטוריה יהודית  – הכרתי הכל
שמעון אוחיון:
 כיום, חלק מהדברים הללו הם מקצועות בחירה ואנו משלמים את המחיר על כך
ד"ר מרדכי קידר:
בחי- רע
שמעון אוחיון:
אנו משלמים את המחיר על כך שהנוער שלנו בארץ ומחוץ לארץ לא מכיר, ואנו מעוניינים לראות מה קורה כיום בקמפוסים מול הבעיה הפלסטינית
שמעון אוחיון:
 אותם פרו-פלסטינים ששוטפים כיום את כל הקמפוסים ולא נותנים שום דריסת רגל לאף סטודנט יהודי לפצות פה ולומר משהו
שמעון אוחיון:
 אנו משלמים את המחיר על כך
שמעון אוחיון:
      קיימנו כנסים מחוץ לארץ, ואני אצביע על משהו וחבל מאוד, חבל מאוד שלא הכרנו שזה חלק מהסיפור, מהנראטיב של כלל עם ישראל, כמעט מחצית מתושבי מדינת ישראל עברו את זה, זה חלק מהם
שמעון אוחיון:
 אי אפשר להתכחש לעניין, זה פוגע בחוסן ובתחושת השייכות והשותפות של כל חלקי העם אם לא מספרים את הסיפור של כולם, אלא מספרים רק של חלק
שמעון אוחיון:
     אחד הדברים שכאבו לי באחד הכנסים שקיימתי בוושינגטון, הזמנו גם תלמידי בית ספר מהכיתות הגבוהות להשתתף בכנס, וראיתי שבסך הכל הגיעו רק 50
שמעון אוחיון:
 שאלתי את מנהלת בית הספר "איפה כולם? איפה כל הבוגרים?", היא אומרת "לא, שלחנו רק מי שרלוונטי, שהוריו מעיראק או מסוריה או ממצרים", אמרתי לה "גברתי המחנכת, זהו סיפורו של כלל עם ישראל
שמעון אוחיון:
 אם לא נספר, אנחנו פוגעים בחוסן ובשותפות
שמעון אוחיון:
 הקהילות הללו שילמו מחיר כבד על תקומתה של מדינת ישראל"
שמעון אוחיון:
 ומה קרה? קרוב למיליון יהודים עזבו בסופו של דבר לעומת המספרים, יש האומרים 450,000, ויש האומרים 600,000 פלסטינים עזבו את המדינה
שמעון אוחיון:
 איפה הסיפור הזה ואיפה הסיפור הזה?      נכון, כפי שאמר יושב הראש, ברוך השם, עם כל הטלאות, כל הקשיים, לא הקמנו מצבה ולא אנדרטה, לא ניסינו לטפח את המצב ולא הקמנו מחנות פליטים, אלא מדינת ישראל קלטה את העלייה עם כל הקשיים וכל מה שקרה בשנים הללו
שמעון אוחיון:
 בסופו של דבר, אין מחנות פליטים חלילה, וסיפורם של ה-450 או 600,000 מופץ בכל העולם
שמעון אוחיון:
 סטודנט יהודי בארצות הברית, בברנדייס, לא מכיר ולא יודע, הוא מסוגל לדקלם את הצרות שעוללנו לפלסטינים
שמעון אוחיון:
 אך הוא לא מכיר, לא מזדהה, לא יודע, לא העלו את זה
שמעון אוחיון:
      אני שמח, כי בסופו של דבר אנו מקיימים כנסים, ואני אומר שהציבור הרחב כבר לא מעניין אותי
שמעון אוחיון:
 קיימנו כנסים בארץ כשהייתה השרה גילה גמליאל, עם 1,000 איש, אבל אמרתי שהציבור המבוגר כבר יודע, הוא כבר בפנים
שמעון אוחיון:
 אני צריך את הצעירים, את בתי הספר, המכינות הקדם אקדמיות
שמעון אוחיון:
 אני חושב שבשעתו הייתה מכינה קדם אקדמית תבור, אם אינני טועה
עמיחי שיקלי:
קדם צבאית
שמעון אוחיון:
קדם צבאית, סליחה
שמעון אוחיון:
 המכינה הקדם צבאית, ראיתי בהתכתבויות
שמעון אוחיון:
 מה שמעניין אותנו הוא בעיקר להטמיע
שמעון אוחיון:
 הכישלון שלנו בהסברה, במיוחד בחוץ לארץ, הוא חלק מכך שלא סיפרנו את הסיפור של הבעיה הפלסטינית והפליטות היהודית
שמעון אוחיון:
 הלא מבחינת האו"ם, כל אלה שעזבו, ולא חשוב כרגע אם גורשו, חלק גדול אכן גורשו, הלאמת רכוש, נשללה האזרחות וכו', וחלק עזבו בגלל ערעור המצב הביטחוני, וזה בוודאי מוכר באו"ם
שמעון אוחיון:
 מבחינתו של האו"ם, כולנו פליטים, אבל סיפורינו לא מסופר בגלל שאנחנו לא מכירים את זה, לא כולם מכירים ולכן אני, פעם נוספת, - - - ומשבח את אלה ששותפים
שמעון אוחיון:
      כאן במדינת ישראל, בכנסת, נאלצתי להילחם על החוק
שמעון אוחיון:
 נלחמתי משום שהמשרד לשוויון חברתי, אור אורבך, זכרונו לברכה, אמר "אני לוקח זאת על עצמי, אני אוביל"
שמעון אוחיון:
 משרד החוץ אמר "אני שותף", בשנה הראשונה לחוק התקיימו בין 35-30 במקומות בעולם כנסים סביב הנושא
שמעון אוחיון:
 מערכת החינוך, ואני מתבייש לומר, לא הסכימה על הניסוח "יורו ללמד", אמרה "מצנע ייזכר לטוב", אמר "תתפשר עם שי פירון, תגיד יעודד"
שמעון אוחיון:
 אני לא אוהב לדבר ברמה הזו, אך זה היה בעוכרינו
שמעון אוחיון:
 יעודד, ירצו – יאכלו, כמו הסיפורים על זה שהבריח סמים ואמר שזה מזון לציפורים, כששאלו אותו "מה זה?", הוא אמר "ירצו – יאכלו, לא ירצו – לא יאכלו"
שמעון אוחיון:
      אם אצלנו במערכת החינוך לא נפנים ולא נספר, בסופו של דבר נעשה עוול לאותן קהילות ונפגע בתחושת השותפות והשייכות שמאוד נחוצות לחוסן הלאומי שלנו, כחברה מגובשת, כחברה שעברה את כל החוויות הללו
שמעון אוחיון:
 ומכאן, כמובן, לחוץ לארץ, אנו חייבים לשוב אל הקמפוסים ולהעביר את הדברים הללו, ללמד אותם
שמעון אוחיון:
     אני לא רצה לגזול יותר מדיי זמן אך אני מקווה שהשר עמיחי שיקלי הממונה גם על חוק זה במסגרת המשרד לשוויון חברתי וגם המשרד לתפוצות, אנחנו מתכננים, - - - בעזרת השם הכנס נדחה, באוניברסיטת טורו שהיא אוניברסיטה יהודית
שמעון אוחיון:
 לצערי היה מאמר במקור ראשון, כולנו ראינו "תוציאו את הסטודנטים היהודים מהקמפוסים" כי כולם חזרו, הוא השקיע 250,000 דולר באוניברסיטת יוקרה וקיבל ארבעה סטודנטים שטופי מוח
שמעון אוחיון:
      אנחנו הולכים לאוניברסיטת טורו שמקבלת אותנו, לעומת קשיים איומים שהיו לי באוניברסיטאות אחרות
שמעון אוחיון:
 אפילו באוניברסיטת ג'ון הופקינס, לאחר שסיכמנו שהכנס יתקיים, נשיא האוניברסיטה שלח הודעה שהוא מבטל את הכנס כי הוא לא רוצה שום צרות ושום הזכרה של פלסטינים
שמעון אוחיון:
 זו המציאות שהייתה לפני חמש שנים, עשר שנים, והתרענו על כך
שמעון אוחיון:
 לכן החיבור, אנחנו עם הניסיון שיש לנו, נשמח מאוד לעבוד עם משרד התפוצות על מנת להביא לנוכחות חומרים של הסיפור הזה, של מחקרים, כדי שגם הנוער היהודי, הסטודנטים בקמפוסים יכירו את הסוגיה הפלסטינית לעומק ויוכלו להתמודד
שמעון אוחיון:
      אני אינני תמים, אני לא אומר שאפשר להתגבר כה בקלות על 5 מיליארד, 8 מיליארד שקטאר משקיעה – בבריינדס, בהארוורד, בייל או בכל המקומות הללו
שמעון אוחיון:
 אך מה שמוטל עלינו אנו צריכים לעשות, שלפחות הסטודנטים היהודים יהיו איתנו, ושמנהלת לא תגיד לי "זה סיפור שנוגע למשפחות מעיראק ומסוריה, זה לא נוגע לנו" זה נוגע לכולנו
זאב אלקין:
שמעון, צריך להתכנס
שמעון אוחיון:
בזה אני מסיים
שמעון אוחיון:
 אני מקווה שיהיה המשך שיתוף פעולה, נראה את המשרד שותף איתנו בכנסים, במחקרים שאנו עושים במרכז דהאן לאורך כל השנה, ובכנסים שלנו בחוץ לארץ
שמעון אוחיון:
 תודה רבה
זאב אלקין:
 תודה רבה לד"ר שמעון אוחיון
זאב אלקין:
 נמשיך עם סדר הדוברים
זאב אלקין:
 שמעון, גם כיוזם החוק וגם כחבר כנסת לשעבר, קיבל הנחה מבחינת לוחות הזמנים
זאב אלקין:
 מהדוברים האחרים, אני מבקש להתכנס למסגרת הזמנים בין 5-3 דקות מקסימום
שמעון אוחיון:
התפלאתי שלא עצרת אותי
זאב אלקין:
שמרתי לך חסד נעורים כפיצוי על כל השנים שהצלפתי בך לבוא להצבעות
זאב אלקין:
 בבקשה, הדובר הבא, מר יצחק דבש
יצחק קנב:
מכובדי כולם
יצחק קנב:
 ברצוני לברך את השר עמיחי שיקלי וצוותו על שקידמו את ישיבה חשובה זו בוועדת החוץ
יצחק קנב:
 חשבתי שזה חוץ וביטחון, זה חוץ והסברה, נכון?
זאב אלקין:
 יש ועדת חוץ וביטחון, ובתוכה יש ועדת משנה לחוץ הסברה שזו האכסניה שבה מתקיים הדיון
יצחק קנב:
תודה על ההסבר
יצחק קנב:
 יש בוודאי שיתהו האם זה נכון בימים אלו, שבהם ישראל נמצאת במערכה, לעסוק באירועים שהתרחשו לפני עשורים רבים
יצחק קנב:
 לכאורה, אין קשר בין האירועים
יצחק קנב:
 האומנם? אומנם המאמץ הצבאי של המלחמה מתנהל בחזית הדרום, גם בצפון וגם בזירה האזורית, אך המלחמה מתנהלת גם בזירת התודעה הבין-לאומית
יצחק קנב:
 בזירה זו קיימת התקפה על עצם הלגיטימיות של מדינה יהודית, ציונית ודמוקרטית, באזור שרובו ככולו מוסלמי
יצחק קנב:
 ההתקפה על ישראל מתבססת על ארבע משפחות טיעונים שחשוב לטפל בהם אחד-אחד, בעיקר בעידן הפוסט-מודרנה, שהוא סוג של עידן פוסט-אמת, שהרשתות החברתיות מהדהדות אותו ברמה שאנשים יכולים להתווכח האם צריך להתחסן או לא צריך להתחסן, דבר שלא היה קורה לפני 40-30 שנים
יצחק קנב:
     הטיעון הראשון הוא טיעון שהשר הזכיר אותו, שישראל היא מדינה קולוניאליסטית
יצחק קנב:
 זה תופס את המקשיב המערבי בעיקר, שישראל היא זרה ולא שייכת לאזור המוסלמי
יצחק קנב:
 טענה זו נופלת על אוזניים קשובות כי מדינות רבות באירופה וכמובן בעוד מקומות, חשות רגשי אשמה על הקולוניאליזם שלהן – באפריקה, באסיה, בדרום אמריקה, ובשורה של מדינות מוסלמיות
יצחק קנב:
 זהו סוג של תיקון
יצחק קנב:
 היהודים הם הקולוניאליסטים, לא אנחנו
יצחק קנב:
 זאת אומרת, הם לא יכולים להגיד "לא אנחנו", לכאורה יש גרועים מאיתנו
יצחק קנב:
      אך איך אפשר לטעון שישראל לא שייכת לאזור, כאשר 50% מאזרחיה היהודים התגוררו במרחב המוסלמי, חלקם 2,500 שנים, במאות קהילות, לאורך כל צפון אפריקה והמזרח התיכון, 1,000 שנים לפני ייסוד האסלאם
יצחק קנב:
 לפחות 50% מיהודי ישראל הם ילידי האזור
יצחק קנב:
 טענה זו לא עומדת במבחן
יצחק קנב:
   טענה שנייה היא שישראל היא מדינת אפרטהייד, שהיא פוגעת בפלסטינים ובערביי ישראל
יצחק קנב:
 האם אפשר לטעון שישראל היא מדינת אפרטהייד כאשר 20% מתושביה הם ערבים שווי זכויות? כאשר בפועל, במדינות האסלאם, נדחקו כל היהודים, 99
יצחק קנב:
5%, מכל צפון אפריקה והמזרח התיכון
יצחק קנב:
 כזכור, הם שהו שם לא 100 שנים, 200, 500, 1,000, או 1,500, אלא 2,500 שנים
יצחק קנב:
      טוענים שישראל היא מדינה המבצעת טיהור אתני
יצחק קנב:
 האם נכון לטעון שישראל מבצעת טיהור אתני כאשר 99
יצחק קנב:
5% מיהודי מדינות ערב, אגב, אני כופר בהשוואה של 856,000 משתי סיבות
יצחק קנב:
 זה לא כולל 100,000 יהודי איראן, אז זה כמעט מיליון, וזו השוואה לא נכונה, הפלסטינים לא סופרים את 1948, הם טוענים שכיום יש 6 מיליון פליטים
יצחק קנב:
 רשומים 6 מיליון פליטים ב-58 מחנות פליטים פורמאליים, וקיים עוד מספר קטן של מחנות לא פורמאליים
יצחק קנב:
 חיים במחנות הפליטים – 2 מיליון
יצחק קנב:
 אם נספור, ההשוואה צריכה להיות לכמה יהודים יוצאי מדינות ערב יש כיום
יצחק קנב:
 אני מעריך כ-5-4 מיליון, אבל זו הערכה גסה שלי
יצחק קנב:
 זאת אומרת, 1% מ-5-4 מיליון הוא 50,000-40,000
יצחק קנב:
 אין 40,000 במדינות ערב, אין 20,000 אפילו
יצחק קנב:
 99
יצחק קנב:
5% לא חיים שם
יצחק קנב:
 אז אפשר לטעון שישראל ביצעה טיהור אתני?     הטיעון הכי מורכב והכי עדין, ואתייחס אליו בכבוד הראוי לו, טוענים שיש סימטריה בין אנטישמיות ואסלאמופוביה
יצחק קנב:
 צריך להילחם בשניהם
יצחק קנב:
 זהו טיעון מאוד רגיש, אני כמובן חלילה לא רוצה לפגוע בכבודו של אף אחד, בטח לא האסלאם
יצחק קנב:
 אבל בהגדרה זו אכן יש דמיון, כי כולנו בניו של אברהם, גם יצחק וגם ישמעאל, כולנו שמיים, אך זה לא אומר שקיימת סימטריה
יצחק קנב:
 בפועל, היהודים היו 1,000 שנים תחת מעמד משפטי ד'ימי שהוא מעמד שהוגדר בהגדרה, אתה משלם מס גולגולת, לא בונה בתי כנסת גבוהים ממסגדים, לא רוכב על סוסים, יש לך טלאי צהוב, ושורה שלמה של דברים שאין סיבה שרוב האנשים יכירו כי הם חושבים שהטלאי הצהוב החל בגרמניה
יצחק קנב:
 הוא לא החל בגרמניה
יצחק קנב:
 להגיד שיש סימטריה, זה לקחת את זה צעד אחד יותר מדי
יצחק קנב:
 יש דמיון
יצחק קנב:
      כיום יש 5-4 מיליון יהודים, כאמור אין אפילו 0
יצחק קנב:
5%
יצחק קנב:
 מספר כה גבוה של אנשים לא נעלמים מסיבות כה רבות רק בגלל שיש ציונות
יצחק קנב:
 אם נשאל סטטיסטיקאי רציני מה ההסתברות שרק הציונות, או כמיהה דתית, או הרצון להגירה במערב, כי הדיון מתנהל לא רק עם חו"ל, הוא מתנהל בתוך ישראל, חלק גדול מהאקדמיה נאבק בנו, אין מילה אחרת
יצחק קנב:
 אני מאוד מכבד אותם, אבל הם לוקחים את טיעון המשיכה של הציונות, של הכמיהה הדתית, רצון ההגירה למערב, אבל איך אפשר להסביר תופעה של קולקטיב שקיים בכל צפון אפריקה, במזרח התיכון?      אי אפשר להסביר את היקף התופעה רק כאירוע של משיכה, חייבת להיות גם דחייה
יצחק קנב:
 מהירות האירוע, הוא קורה בעשרות שנים, הוא לא קורה ב-500 שנים
יצחק קנב:
 וסופיותו של האירוע, 99
יצחק קנב:
5% מהאנשים