GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמית הלוי:
 אם 21% אומרים: אנחנו לא נשרת אם בכנסת יחליטו כך, השקפה כזאת או אחרת או אם פלוני או אלמוני יהיה שופט, או בדרך כזאת או אחרת – זה נתון חמור מאוד
ערן שמיר בורר:
ברשותך היושב-ראש, אסיים במשפט מסכם
ערן שמיר בורר:
 אני מעריך שמרגע שיפורסם המתווה הרלוונטי עוד יהיו דיונים בפרטיו של המתווה
ערן שמיר בורר:
 בגישה שלנו, אני חושב שכל הסדר שיובא לשולחן בסופו של דבר הוא הסדר שצריך שחלק ממנו יהיה התקדמות ממשית לקראת השוויון בנטל השירות הצבאי
ערן שמיר בורר:
 אנחנו מדברים, כרגע יש שיח על תכליות שונות שההסדר הזה נועד לקדם, גם שוויון בנטל השירות הצבאי ומדובר כמובן, גם על שוויון בנטל ההשתתפות בתעסוקה ושילוב בני החברה החרדית בתעסוקה
ערן שמיר בורר:
שני הנטלים האלה הם נטלים של נתונים חשובים, אבל אסור שהרצון לקדם שילוב של החרדים בתחום התעסוקה יקבל משקל מכריע ויבוא על חשבון הצורך לקדם התקדמות אמיתית לעבר שוויון בנטל של השירות הצבאי
ערן שמיר בורר:
 תודה רבה
יולי יואל אדלשטיין:
 ערן, תודה רבה על הצגת הדברים
יולי יואל אדלשטיין:
 אם תהיה לך גם השלמה של נתונים מסוימים שחברי הכנסת ביקשו, נשמח לקבל אותה בוועדה לקראת גיבוש - - -
אלעזר שטרן:
אדוני היושב-ראש, אני יכול להסכים פעם אחת עם חברת הכנסת טלי?
שלום דנינו:
לא, לא, אל תעשה את זה
יולי יואל אדלשטיין:
אלעזר, אני אגיד לך: אתה יכול, כי אין לכם פריימריז במפלגה
אלעזר שטרן:
לא, אל תפתח את זה כאן
שלום דנינו:
אבל מצד שני, שלא יפגע בפריימריז של טלי
אלעזר שטרן:
למה? לה יש ולמרות זאת, למרות שיש פריימריז, היא ככה
טלי גוטליב:
מה פתאום? הכול טוב, הכול בסדר
אלעזר שטרן:
אולי בגלל זה
יולי יואל אדלשטיין:
היא תהיה בסדר בפריימריז
טלי גוטליב:
בדיוק, הבּוֹחֲרִים בוחרים אותנו
אלעזר שטרן:
אני חושב שלשקף הזה יש מקום לא אם הוא מחובר לרפורמה, אלא אם הוא מחובר לחוק הגיוס שהממשלה מציעה
אלעזר שטרן:
 זה לא קשור לרפורמה
אלעזר שטרן:
 זאת אומרת, יש לו משמעות אם אתה רוצה שתהיה לו משמעות, ובאמת שלא נכניס לפה כל מיני קהלים שאנחנו לא יודעים לשפוט אותם
אלעזר שטרן:
 אנחנו דנים פה על הגיוס, לכן, בעיניי השקף או המחקר שעשיתם היה צריך להיות: אם יתקבל חוק גיוס כזה האם תתגייס או לא תתגייס? אבל זה לא שמישהו יכול לקחת את זה על כל ההחלטות
ערן שמיר בורר:
אבל זו הייתה העמודה בשקף מצד ימין
אלעזר שטרן:
אבל היה כתוב: הרפורמה המשפטית
יולי יואל אדלשטיין:
חברים, אנחנו ממשיכים
יולי יואל אדלשטיין:
 איתי סתת, "ישראל חופשית", בבקשה
איתי סתת:
נעים מאוד
איתי סתת:
 תודה רבה על הדיון החשוב, תודה לחברי הכנסת שמגיעים לדיונים
שלום דנינו:
מה זו "ישראל חופשית"? מה זה הארגון?
איתי סתת:
"ישראל חופשית" הוא ארגון שפועל לשינוי יחסי דת ומדינה בישראל
איתי סתת:
 הוא מתעסק גם בחוק הגיוס, בעיקר בהקשר לגיוס חרדים, כי בסופו של דבר הכול נובע מאותם יחסים מורכבים שיש לנו במדינה, בין הדת לבין המדינה
איתי סתת:
 עיקרון בסיסי כשמדברים על חוק הגיוס – שהוא בסוף קו פרשת המים במקרה הזה – הוא עקרון השוויון
איתי סתת:
 אם יהיה פה חוק שזה העיקרון הבסיסי בו, הוא יהיה חוק טוב לציבור שיתקבל בציבור בברכה
איתי סתת:
 אם יהיה חוק שזה לא העיקרון המוביל בו, זה לא יתקבל בברכה ויפגע במדינה
איתי סתת:
      אני רוצה לתת דוגמה מהחיים האישיים שלי
איתי סתת:
 שירתי בקבע בחיל המודיעין, אני עדיין משרת מילואים פעיל
איתי סתת:
 גדלתי במכבים-רעות שזה אזור שבו יש המון אנשי צבא, ההורים שלי ספציפית הם לא אנשי צבא אבל ההורים של חברים שלי הם אנשי צבא
איתי סתת:
 אחוזי הגיוס בבית הספר שבו למדתי מגיעים ל-98% גיוס ומעלה, זאת הגאווה ביישוב, הגיוס לצבא הוא עקרון בסיסי ומשמעותי ביותר בתקופת התיכון
איתי סתת:
 הקולות שאני שומע ביישוב בו גדלתי – מההורים של החברים שלי ומכל הסביבה – הם של התדרדרות משמעותית מאוד במוטיבציה לשלוח את הילדים לתפקידים מסכני חיים בצבא, בניגוד מוחלט לכל המסורת היישובית ולכל התרבות שהייתה נהוגה בו במעל 20 השנים שהמקום הזה קיים
איתי סתת:
 בגלל שהציבור באזור הזה הבין שהמציאות שבה חלק מהציבור משרת ואת חלק מהציבור משרתים, כבר לא עוברת
טלי גוטליב:
אני חייבת לשאול אותך, איך זה מוריד מוטיבציה? בעוונותיי, אני לא שייכת כיום לחברה הציונית הדתית, אבל איך זה מוריד מוטיבציה? אני אומרת: אין סיטואציה בעולם בה המוטיבציה שלי לתרום לחברה הייתה יורדת כי ההוא לא תורם; אין סיכוי בעולם שלא הייתי מגייסת את הילדים שלי, כי אלה לא מגייסים
טלי גוטליב:
 איך זה מוריד את המוטיבציה?
שלום דנינו:
גם במחזור האחרון במודיעין אחוז הגיוס לא ירד
איתי סתת:
נכון
שלום דנינו:
אתה מדבר על רחש פנימי, אבל עובדתית זה לא קרה
טלי גוטליב:
אני חייבת לומר בתור אדם בוגר שמכיר מספיק אנשים, קודם כול, אני לא מוכנה לקבל את זה, אפילו ברמה הדמיונית
טלי גוטליב:
 אני אומרת בפה מלא: לא משנה מה – אני כפרסונה, התרומה שלי לצבא, לא הייתה לי תרומה מזהרת, מה לעשות - - -
שלום דנינו:
אבל הוא מנסה לתאר רגשות אחרים, טלי, לא את שלך
שלום דנינו:
 וחשוב לשמוע
יולי יואל אדלשטיין:
טלי, טלי
טלי גוטליב:
כן, שלום, אבל הם נותנים לזה המון מקום
שרון ניר:
טלי, זה גם מקבל ביטוי בסקרים, פה אפשר לכעוס על השליח
יולי יואל אדלשטיין:
טלי, שמחתי מאוד לקבל ממך מחמאה, שכאן בוועדה משמיעים כל מיני דעות
יולי יואל אדלשטיין:
 תארי לעצמך שאני לא מסכים עם כל דעה שמושמעת כאן, גם מחברי כנסת וגם מן המוזמנים, לא צריך להגיב על כל דבר
יולי יואל אדלשטיין:
 נשמע את מה שיש לאיתי לומר ויש לנו עוד אנשים שרוצים להציג, בוודאי שלא נסכים עם כולם
איתי סתת:
אני משרת מילואים פעיל, לי זה לא פגע במוטיבציה
טלי גוטליב:
טוב מאוד
איתי סתת:
אבל בסביבה כן
איתי סתת:
 יש איזשהו פָּתוֹס כזה כשאתה אומר: אני משרת בצבא כי זה התפקיד שלי, כמו שסבא וסבתא שלי שירתו, כמו שהדודים שלי שירתו, עכשיו תורי
איתי סתת:
 אבל אתה מסתכל מסביב ואתה רואה שהמדינה, ברשות ובסמכות, אומרת לקבוצה שלמה: אתם עושים משהו חשוב יותר, אתם לא צריכים להתגייס
איתי סתת:
 למה שגם אני לא אעשה משהו חשוב יותר? למה שלא אלך עכשיו ללמוד פיזיקה באוניברסיטה במקום? זה תורם יותר למדינה
טלי גוטליב:
זה הוויכוח שעומד בבסיס העניין
איתי סתת:
נכון, בדיוק
איתי סתת:
אבל יש לזה ביטוי בשטח, פָּר אֶקְסֵלַנְס
איתי סתת:
 זה הגיוני מאוד שזה לא נראה במחזור הגיוס האחרון כי הוא היה כבר, אבל עכשיו אנחנו מתקרבים ורואים לאן זה הולך
איתי סתת:
 השירות לא מתחיל ונגמר ביום הגיוס, אנשים צריכים להחזיק במערכת הזאת שלוש שנים
איתי סתת:
 לא סתם יש את כל הפָּתוֹס הצבאי במדינת ישראל, הצבא חייב להיות מוחזק על ידי זה שהנוער – בסוף נערים, לפחות חלק מהזמן, מרגישים מוטיבציה הולכת ומתגברת להמשיך לשרת בצבא בשירות משמעותי
איתי סתת:
 אחרת, אם לא הייתה שם מוטיבציה אמיתית, אף אחד לא היה משרת בצבא, אף אחד
איתי סתת:
 החוק הזה, כל רגע שהמתכונת הזאת בה הוא תחת עננה של: זה עוד לא תפור עד הסוף, עוד לא פרסמו את החוק אבל בסוף יהיה פטור גורף, עושה נזק
טלי גוטליב:
גם לפי הדמיון זה לא יהיה פטור גורף, גם לא לפי הדמיון
איתי סתת:
גורף, בתנאים מסוימים
טלי גוטליב:
כפי שאמרנו, זה לא על השולחן
איתי סתת:
אני רוצה להגיד עוד כמה נקודות קצרות
איתי סתת:
 חבר הכנסת עמית הלוי השתמש בביטוי: לא בכפייה
איתי סתת:
 אני חושב שזה ביטוי שצריך להכחיד אותו מהשיח על חוק הגיוס כי לציבור הכללי אין ישיבות הסדר ואין ישיבות גבוהות – אנחנו לא חרדים, ואין שירות לאומי
איתי סתת:
 אותי אף אחד לא שאל, גם אחרי שני ניתוחים בברך, אם בא לי להתגייס לצבא או לא
איתי סתת:
 כנראה שאת 80% מהאנשים שנמצאים כאן, חוץ ממי שיש לו פטור רפואי, אף אחד לא שאל אם הוא רוצה להתגייס או לא, את כולם גייסו בכפייה
איתי סתת:
 מי שלא היה מתגייס בכפייה, היו באים אליו הביתה ואומרים לו לבוא להתגייס
איתי סתת:
 היום יש במדינת ישראל גיוס בכפייה לציבור הכללי
שלום דנינו:
בחוק, בחוק, לא בכפייה
טלי גוטליב:
בחוק, לא בכפייה
איתי סתת:
מה ההבדל בין חוק לכפייה?
טלי גוטליב:
בחוק
איתי סתת:
זה גיוס בכפייה, כל שימוש אחר במונח הוא מכבסת מילים
איתי סתת:
 זה גיוס בכפייה
שלום דנינו:
אתה לא עומד ברמזור אדום בכפייה, אף אחד לא בא וכופה עליך, זה החוק
טלי גוטליב:
זה החוק, לא תשבור חוק
איתי סתת:
זה גיוס בכפייה וכל שימוש אחר - - -
טלי גוטליב:
אבל אתה עושה שימוש רב במילה כפייה, כי הסתכלתי באתר - - -
שרון ניר:
לדעתי, זו טרמינולוגיה
שרון ניר:
 נלך עם הרעיון שעליו חלה חובת גיוס, חובה שלא חלה על יתר הציבורים
טלי גוטליב:
לא, לז'רגון יש משמעות
שרון ניר:
כנראה שאם אנחנו רואים פה עכשיו 30 חיילים ואנחנו לא רואים פה חרדי – אף חרדי, הלוואי והייתי רואה פה אחד, אם יש פה אחד כזה שיקום – אז יש לזה משמעות
שרון ניר:
 עליהם כפו להתגייס ועל אחרים לא
טלי גוטליב:
לא, זה מכוח חוק, השימוש במילה כפייה הוא לא נכון
טלי גוטליב:
 אני מסתכלת באתר של "ישראל חופשית", באותה מידה אתה גם עושה שימוש במונח: כפייה דתית, כקיימת
טלי גוטליב:
אני יכולה להתווכח איתך על זה כאדם - - -
איתי סתת:
אשמח לשוחח איתך בנושא הזה
טלי גוטליב:
צריך להיזהר מאוד במילה הזאת, כי אני לא רואה במדינה - - -
שלום דנינו:
אבל תדע שברגע שאתה אומר כפייה, לא היית יכול להגיע ל-98% גיוס במודיעין
שלום דנינו:
 זאת אומרת, כשיש הזדהות גדולה עם הגיוס – זה חוק
שלום דנינו:
 כשאנחנו נצטרך לבוא ביום הגיוס ולאסוף את האנשים עם חוליות של מ
שלום דנינו:
צ
שלום דנינו:
 (משטרה צבאית) – זו תהיה כפייה
שלום דנינו:
 זה באמת פוגע בערכיות של הגיוס, לכן, שווה להגיד: חוק
איתי סתת:
אני מסכים, בסוף זו סקלה
איתי סתת:
 אבל יש בזה גם היבטים משמעותיים של כפייה
עמית הלוי:
מכיוון שהתייחסת לדברים שלי
עמית הלוי:
 באופן עקרוני, אתה צודק, גם מחוקקים צריכים להתייחס למציאות
עמית הלוי:
 במציאות יש לפעמים נסיבות היסטוריות-תרבותיות-חברתיות שצריך לקחת בחשבון, על אף שאתה צודק לגמרי, צריך לקחת את זה בחשבון
עמית הלוי:
 צריך לפעול באופן – גם תהליכים, הם לא רק קצף על פני המים, הם נוגעים ברבדי עומק
עמית הלוי:
 הרי אנחנו לא מדברים על תהליך של שנה, מדברים פה על תהליך של 200 שנה
עמית הלוי:
 צריך להתייחס לשורשים של התהליך הזה ולראות איך פותרים אותו באופן מושכל, גם בהתחשב בנסיבות
עמית הלוי:
 מחוקקים גם לא כותבים על הקרח, הם כותבים בחיים
עמית הלוי:
 לכן, צריך להתייחס לזה בצורה הזאת, זאת כוונתי
עמית הלוי:
 על אף שבאופן עקרוני, אתה צודק
יולי יואל אדלשטיין:
לפני 50 שנה, אי שם בגולה הדוויה, למדתי עברית
יולי יואל אדלשטיין:
 בספר הלימוד הנהדר – למדתי בעצמי, לא היה מי שילמד אותי – היו כל מיני אנקדוטות קטנות
יולי יואל אדלשטיין:
 אחת מהן אני זוכר עד היום, שואלים אחד: למה התגייסת לצה"ל? הוא אומר: א
יולי יואל אדלשטיין:
 כי המדינה שלנו מוקפת אויבים, ב
יולי יואל אדלשטיין:
 כי זאת חובתי כציוני ויהודי לשרת בצבא, ג
יולי יואל אדלשטיין:
 כי בלילה באו שניים מהמשטרה הצבאית ולקחו אותי ללשכת הגיוס
יולי יואל אדלשטיין:
 זה ויכוח סמנטי מעניין מאוד, אבל גם אני מציע לא להשתמש במילה כפייה
שלום דנינו:
אתה היית במחנה כפייה ואתה יודע מה ההבדל
איתי סתת:
דבר נוסף שרצית להתייחס אליו זו סוגיית המכסות, גם סוגיית המכסות היא דבר שצריך לתת עליו את הדעת
איתי סתת:
 אני מתחבר פה לדבריה של חברת הכנסת גוטליב, הגיוס לצבא הוא חובה של הפרט, הוא לא חובה של קבוצה
איתי סתת:
 כמו שמשלמים מיסים כפרט, כמו שמקבלים קצבאות כפרט, כמו שמשלמים דוחות תנועה כפרט, גם חובות כמו לשרת את המדינה צריכים להתבצע כפרטים
איתי סתת:
 ברגע שנותנים לקבוצה מסוימת את הפריבילגיה להחליט את מי היא שמה על המוקד בזמן שאחרים לא צריכים לקיים את החובה הזאת, יש פה עיוות מוחלט של תפיסת עולם דמוקרטית ושל הבנה מהן זכויות ומהן חובות
איתי סתת:
      נקיטה בפרקטיקה כזאת היא פתח לעוולות רבות בחברה הישראלית, בין היתר בסוגיות של עונשים, בסוגיות של תשלומי מיסים ולא חסרות עוד דוגמאות
איתי סתת:
 אני חושב שכל עוד החוק הזה נמצא על הפרק, במתכונת הנוכחית, מבלי התנערות מוחלטת של הקואליציה והממשלה מהמתווה – לפחות זה שמפורסם שהולך להתקדם – נעשה פה עוול גדול גם לצה"ל וגם לחברה הישראלית, וחבל מאוד
יולי יואל אדלשטיין:
תודה איתי
יולי יואל אדלשטיין:
 אופיר טל, העמותה למען משרתי המילואים
אסף סנדרוביץ:
כבוד היושב-ראש, ברשותך, אני אתחיל
אסף סנדרוביץ:
 אסף סנדרוביץ מהעמותה למען משרתי המילואים, ומפקד בזרוע הים
אסף סנדרוביץ:
 כשאנחנו מדברים על: כן צבא העם, לא צבא העם, אנחנו צריכים, כבוד היושב-ראש, להתחיל קודם כול, עם נושא המילואים
אסף סנדרוביץ:
 אני רוצה להתייחס לשני עקרונות עיקריים, הראשון הוא: כולם מתגייסים, והשני: מערך המילואים בהקשר לצבא העם
אסף סנדרוביץ:
      העמדה שלנו היא שללא ספק צבא העם צריך להישמר, מבחינתנו: כולם מתגייסים, כולם מגיעים לצבא וכולם תורמים את חלקם
אסף סנדרוביץ:
 הצבא כמובן יחליט את מי הוא מביא לכאן או לכאן ובמי הוא לא משתמש, אבל הגישה שלנו היא שכולם צריכים להתגייס
אסף סנדרוביץ:
 זה הערך שמוביל אותנו כעמותה, השוויון
אסף סנדרוביץ:
 אנחנו פועלים לטובת הנושא הזה כל הזמן
אסף סנדרוביץ:
      העיקרון השני שאני רוצה לדבר עליו הוא קצת בדיסוננס, מערך המילואים בהקשר של צבא העם
אסף סנדרוביץ:
 צריך לומר שאנחנו לא באמת צבא העם בהקשר למושג שוויון
אסף סנדרוביץ:
 אתחיל במשפט: אין למדינת ישראל עוד אוכלוסייה שתורמת בכאלו היקפים מבחינה אישית ומשפחתית, כפי שתורמים אנשי המילואים
אסף סנדרוביץ:
 אבל כשרשומים למילואים בין 6% ל-7% ומתגייס רק 1%, ה-1% הזה הוא לא באמת צבא העם
אסף סנדרוביץ:
 הוא כן נבחר מתוך העם, אין ספק, אבל הוא לא צבא העם במובן בו כולם עושים, כולם משרתים וכולם תורמים
אסף סנדרוביץ:
      העיקרון השלישי שאני רוצה לדבר עליו - - -
מירי פרנקל-שור:
צריך להישאר בסוגיה הזו, מכיוון שצה"ל מחליט לשחרר הרבה מאוד קצינים בחיל הים ולא לקרוא להם למילואים, כך שהם לא ממעגל המתגייסים
יולי יואל אדלשטיין:
לזה התכוונתי כשאמרתי שהרבה מאוד אנשים משתחררים
אסף סנדרוביץ:
על מי שהצבא מוותר אנחנו – אנחנו גוף אזרחי, קטונתי מלהתערב בהחלטות שלו
מירי פרנקל-שור:
מה זאת אומרת 6% או 7% רשומים ורק 1% נקרא למילואים?
אסף סנדרוביץ:
אלה הנתונים של הצבא, הנתונים שהוא פרסם
אסף סנדרוביץ:
 בין 6% ל-7% רשומים למילואים, אבל מתוכם רק 1% מבצע מילואים בפועל
שלום דנינו:
אבל כשזה עלה פה – אני חושב שבאחד הדיונים – והתייחסתי לזה, הבנתי שבאמת מתגייסים רק לפי הצרכים
שלום דנינו:
 נציגי הצבא הציגו פה נתונים שהמחזורים שמתגייסים הם באמת עם מוטיבציה גבוהה מאוד, אפילו מגיעים יותר ממה שהם צריכים
שלום דנינו:
 זאת אומרת, אלה המשימות שיש, זה לא שיש אנשים שמתחמקים
אסף סנדרוביץ:
אבל זה ירד, אחוז המתגייסים ירד
טלי גוטליב:
אפשר להגיד לנו מה הנתון בצבא? כי עכשיו אני מבינה, כשאומרת לי תת-אלוף ניר, שמדובר ב-1% מכלל האוכלוסייה
טלי גוטליב:
 אני רוצה לדעת מה האחוזים מתוך המילואימניקים
יולי יואל אדלשטיין:
אנחנו נדאג לזה
טלי גוטליב:
מתוך כמה הם, מה האחוז שלהם וכמה מתוכם עושים מילואים בפועל
טלי גוטליב:
 לא מכלל האוכלוסייה, כי זה נתון לנו כאן
יולי יואל אדלשטיין:
את מתכוונת מחייבי מילואים?
אסף סנדרוביץ:
אמשיך
אסף סנדרוביץ:
 כשאני אומר שבלי צבא העם לא יהיה מערך מילואים, אני מתכוון שמערך המילואים לא יכול להחזיק בלי ערכי החברות, הרעות והמדינה
אסף סנדרוביץ:
 כשאנחנו מגיעים למילואים, אנחנו מגיעים כקומץ אידיאולוגי
אסף סנדרוביץ:
 אני עושה המון ימי מילואים, עשרות ולעיתים גם מעל 100 ימי מילואים בשנה
אסף סנדרוביץ:
 כשהחיבור הזה והחברות לא יהיו, כשערך הרעות לא יהיה, כשאנחנו נייעד המילואים לאוכלוסייה ספציפית – או כמו שאמר פה חברי: צבא מקצוע – צבא המילואים יתפרק
אסף סנדרוביץ:
 בזמן לחימה הסדיר מחזיק את הלחימה, אבל המילואים מנצחים את הלחימה
אסף סנדרוביץ:
 חשוב לזכור את זה
אסף סנדרוביץ:
 תודה
שלום דנינו:
מסכימים ומזדהים
אופיר כץ:
ברשותכם, אגיד כמה מילים
אופיר כץ:
 אני אופיר טל מהעמותה למען משרתי המילואים
טלי גוטליב:
תודה שאתם באים
אופיר כץ:
התחלתי לפני כמעט יובל עם פורום מג"דים-מח"טים (מפקדי גדודים-מפקדי חטיבות) במילואים, סייעתי לו
אופיר כץ:
 ישבנו כאן בענייני חוק ביטוח חיילי מילואים, לאחר שביתת הטייסים של 1999
אופיר כץ:
 יש קו מנחה שעובר בין מה שקורה פה לבין מה שדיברנו עליו שם
אופיר כץ:
 אז דובר על שוויון בקוקפיט, שטייס מילואים וטייס קבע, שניהם, צריכים לקבל את אותו הביטוח
אופיר כץ:
 השוויון הזה הוא מה שצריך להוביל אותנו גם עכשיו
אופיר כץ:
      בעינינו צריך להיות שוויון וכל האוכלוסייה צריכה להתגייס, כמו שאמר חברי אסף, אנחנו צריכים להמשיך במודל הזה
אופיר כץ:
 הדבר הזה חשוב, ואני מתייחס כרגע בהיבט הצר שלנו, של חיילי המילואים – רק אגיד שאני כבר לא משרת מילואים, אני בן 53 – מבחינתנו, אם אין צבא העם, אין צבא מילואים
אופיר כץ:
 צריך להבין, מילואימניק שלא רוצה להתגייס היום, כנראה שלא יגיע לצבא
אופיר כץ:
 צבא העם זה מה שמחזיק את צבא המילואים, אם אנחנו לא נשמר את המודל הזה, לא יהיו לנו מילואים, לא יהיה מי שינצח
אופיר כץ:
      אני חייב להגיד שרציתי לפתוח את הדברים שלי בכמה מילים על אבא שלי שנלחם בתעלה במלחמת יום הכיפורים
אופיר כץ:
 היום בבוקר לקחתי את הבת שלי לצבא ודיברתי איתה על המודל הזה, סיפרתי לה על הדיון, אמרתי לה מה הכוונה בכך שאולי יהיה מודל של צבא מקצועי ואנשים רק יתנדבו
אופיר כץ:
 היא צחקה ואמרה: מי יתנדב? זו ילדה שהתגייסה והיא עכשיו בהכנה לקורס קצינים, זו לא מישהי שאין לה מוטיבציה, אבל היא רואה מה יש סביבה
אופיר כץ:
      אם אנחנו לא נשמר את מודל צבא העם ולא יישמר המודל הזה בו כולם מתגייסים, בסוף לא יהיה פה מי שיתגייס, את זה ערן אמר
אופיר כץ:
 לא יהיה פה צבא, לא יהיה מי שייתן מענה
אופיר כץ:
 בהיבט של המילואים, לא יהיה מי שימשיך הלאה למילואים ולא יהיה צבא מילואים שימשיך אותנו וימשיך את הסיטואציה שבה הסדיר שומר וצבא המילואים מגיע ומנצח
אופיר כץ:
      מה אנחנו מבקשים פה? אנחנו חושבים – בכל הזהירות – שוועדת החוץ והביטחון זו ועדה גדולה מאוד
אופיר כץ:
 צריך פה מודל, להתקדם עם ועדות מקצועיות יותר שבהן יהיה שיתוף בין הצבא, נבחרי הציבור וגופים אזרחיים, שיבואו ויתנו את המענה, המשקל ואת כל הטיעונים שלהם ותפיסת עולם רחבה
אופיר כץ:
 ומכאן, לחזור לוועדה ולקדם את הנושא הזה
אופיר כץ:
 אי-אפשר לקדם את חוק הגיוס בלי להתייחס למילואים ונדמה לי שזה מה שקורה כאן
אופיר כץ:
 סליחה שאני אומר את זה, אין מספיק מחשבה על ההשלכות של זה על המילואים, ככה אנחנו מתרשמים וחשוב מאוד שזה יהיה
אופיר כץ:
 הדרך לעשות את זה היא לשתף את גופי המילואים, הצבא ונבחרי הציבור בסוגיות האלה
אופיר כץ:
 זה מצריך ועדות קצת יותר קטנות, אולי ועדות מקצועיות, שיקדמו את הנושא הזה
אופיר כץ:
      אגיד, ברשותכם, המכון הישראלי לדמוקרטיה פרסם לפני כמה שנים מאמר של עמי איילון על נושא צבא העם, וכל מי שאומר שצבא מקצועי לא נמצא פה על השולחן, אני חושב שכדאי שיקרא אותו
אופיר כץ:
 זה היה לפני כמה שנים ומאז זה החמיר
אופיר כץ:
 במודל הדיפרנציאלי שעליו החליט הצבא – כמו הרבה דברים שעליהם הצבא מחליט, כמו צמצום מערך המילואים, התחושה היא שיש פה צבא שמחליט באופן עצמאי
אופיר כץ:
 המודל דיפרנציאלי הזה לוקח אותנו לכיוון של צבא מקצועי, זה שלב ביניים
אופיר כץ:
      בשלב הביניים הזה, יחידות מיוחדות
אופיר כץ:
 פעם רק חובלים וטייסים היו יחידות מיוחדות, היום רואים ביותר ויותר יחידות מודל שירות ארוך, מודל של קבע
אופיר כץ:
 מי שמתגייס היום ליחידות קרביות מיוחדות – שלד"ג, מטכ"ל, 669 – נדרש לחתום לשנים ארוכות
אופיר כץ:
 אגב, יותר מאשר פעם חתמו בקורס חובלים
אופיר כץ:
 מי שמתגייס היום ליחידות מסוימות במודיעין נדרש לחתום על שירות ארוך
אופיר כץ:
 זאת אומרת, אנחנו רואים פה היווצרות של צבא מקצועי בתוך צבא העם, על סמך החלטות של הצבא
אופיר כץ:
 אני לא יודע עד כמה הוועדה ונבחרי הציבור מעורבים בזה, אבל זה גם דבר שצריך לתת עליו את הדעת
אופיר כץ:
 כשחברת הכנסת גוטליב אומרת: זה לא יושב על השולחן, זה לא משהו שאנחנו מדברים עליו, אני חושב שבפועל יש פה איזשהו הליך שאי-אפשר להתעלם ממנו
אופיר כץ:
      סטיתי מתפקידי בנושא המילואים, אבל מאחר שזה עלה, אני מרגיש צורך לדבר גם על זה
טלי גוטליב:
כשאני אומרת שזה לא על השולחן, אני אומרת את זה בוודאות מוחלטת
טלי גוטליב:
 אני לא אומרת את זה סתם, אני לא ממציאה
ערן שמיר בורר:
אדוני היושב-ראש, בהמשך לשאלה שעלתה, יש לי כמה נתונים לגבי היקף מערך המילואים, אם תרצו
איילת השחר סיידוף:
נשמח אם יהיה מקום לעוד אנשים לדבר
טלי גוטליב:
יש לך אמירה של חבר כנסת פה, הוא לא ממציא אותה
אופיר כץ:
בוודאי שהוא לא ממציא אותה
טלי גוטליב:
כשאני אומרת שמשהו לא על השולחן, זה לא על השולחן
אופיר כץ:
אני רק אומר: המודל של הצבא המקצועי - - -
טלי גוטליב:
הוא לא על השולחן, נקודה
טלי גוטליב:
 זה שמדברים בחוץ - - -
אופיר כץ:
אני אומר: תסתכלו מה קורה בחוץ
יולי יואל אדלשטיין:
הוא מדבר על כך שיש - - -
טלי גוטליב:
לחץ ציבורי
יולי יואל אדלשטיין:
אני אמרתי את זה, מזווית של פופולריות - -
טלי גוטליב:
בדיוק, היושב-ראש אמר את זה במילים המדויקות
יולי יואל אדלשטיין:
- - ואופיר אמר שיש תהליכים בתוך צה"ל שבמידה ויגיעו, הם יכולים לחזק את הגישה הזאת
אלעזר שטרן:
הוא חיווה את דעתו לגבי שירות דיפרנציאלי, שהוועדה תדון ב - - -
יולי יואל אדלשטיין:
 איילת השחר סיידוף, "אימהות בחזית"
איילת השחר סיידוף:
שלום
איילת השחר סיידוף:
 קודם כול, כמה מילים על "אימהות בחזית"
איילת השחר סיידוף:
 "אימהות בחזית" זו תנועה עממית שקמה לפני 4
איילת השחר סיידוף:
5 חודשים על רקע חוק ההשתמטות – אתם קוראים לו פה חוק הגיוס, אנחנו קוראות לו חוק ההשתמטות בשילוב חוק יוקרת השירות – הוצאתי קול קורא לכל האימהות במקום הזה, בהתאם לאווירה הכללית במדינת ישראל שלא נרחיב עליה ולא צריך לדבר עליה
איילת השחר סיידוף:
 כיום, 4
איילת השחר סיידוף:
5 חודשים אחרי, אנחנו למעלה מ-20,000 אימהות שאומרות דבר פשוט מאוד: באנו להילחם על צבא העם, כי להילחם על צבא העם זה להילחם על מדינת ישראל
איילת השחר סיידוף:
      אנחנו מבינות היום, יותר מתמיד, שאם אנחנו לא נילחם על הצבא כפי שאנחנו מכירים אותו – הצבא שניצח את הניצחונות, לא זה שמתפרק בימים האחרונים אלא זה שראינו ושמענו וגדלנו עליו – לא יהיה לנו, למדינת ישראל, בסיס קיומי
טלי גוטליב:
ברוך השם, הצבא שלנו לא מתפרק
איילת השחר סיידוף:
הבן שלי בצבא, אני יכולה לחוות אותו אחרת
איילת השחר סיידוף:
 אנחנו אימהות לחיילים
טלי גוטליב:
אני מבקשת לשמור על חוסנו של צה"ל – הוועדה הזו פתוחה – ולהיזהר בכבודו של צה"ל, תודה
איילת השחר סיידוף:
אין שום בעיה, צה"ל חזק ויציב מאי-פעם
איילת השחר סיידוף:
 מה שאני אומרת כרגע הוא שהתנועה שלנו מונה אימהות לחיילים קרביים ולמלש"בים
איילת השחר סיידוף:
 אנחנו לא קוראות לסרבנות ולא רוצות לא לגייס את הילדים שלנו,  בשביל זה אני לא צריכה לשבת בוועדת החוץ והביטחון, בשביל זה אני לא צריכה לסגור את המשרד הפרטי שלי ולצאת ולעבוד 24 שעות ביממה כדי לדבר עם כל בן אדם אפשרי ולהסביר מה החשיבות הגדולה של הגנת המולדת, של ערבות הדדית, של סולידריות
איילת השחר סיידוף:
 אנחנו, האימהות, מאבדות מוטיבציה
איילת השחר סיידוף:
 המוטיבציה של המשרתים כרוכה בקשר ישיר למוטיבציה של הבית שלהם, והמוטיבציה של הבית יושבת על האמא ולא על האבא, אני רוצה להזכיר לכם
איילת השחר סיידוף:
 אני חינכתי את הבן שלי שהתגייס לפני כמה חודשים - - -
טלי גוטליב:
המוטיבציה יושבת רק על האימא?
שלום דנינו:
טלי, בבקשה, תכבדי אותה
איילת השחר סיידוף:
היא יושבת על האימהות ועל האבות, במקרה שלנו
איילת השחר סיידוף:
 לא כולנו נעלות כמו טלי, אני לא יצור נעלה שיגייס את הבן שלו בכל מחיר
טלי גוטליב:
נא לא להעיר לי
טלי גוטליב:
 אדוני היושב-ראש
יולי יואל אדלשטיין:
לא, לא, סליחה
טלי גוטליב:
אדוני היושב-ראש, תודה
טלי גוטליב:
 תשמור על כבודי
יולי יואל אדלשטיין:
איילת, איילת
איילת השחר סיידוף:
לא, אנחנו –
יולי יואל אדלשטיין:
איילת
איילת השחר סיידוף:
סליחה, אני מתנצלת על זה - -
טלי גוטליב:
אין צורך להתנצל, פשוט לשמור על כבוד
איילת השחר סיידוף:
- - אבל טלי אמרה שהיא הייתה מגייסת בכל מחיר
איילת השחר סיידוף:
 אני רוצה להגיד לך שבתנועה שלי יושבות אימהות שלא מגייסות בכל מחיר
איילת השחר סיידוף:
 עניין האפליה זועק היום יותר מתמיד
איילת השחר סיידוף:
 יש נתון של 40% שמוכנות להרשות לעצמן להגיד שביום שבו יפטרו ציבור שלם – שכבר פטור לאורך השנים – כשאין הצדקה דמוגרפית, זה יגרום לנו האימהות לבוא ולהגיד: גם אנחנו לא חייבות
איילת השחר סיידוף:
      בנוסף, הילדים שלנו שמשרתים היום בקרבי, כשהם באים הביתה, ואנחנו נלחמות את המלחמה הזאת, הם צריכים את המעטפת המלאה
איילת השחר סיידוף:
 גם המוטיבציה שלהם להישאר בשירות, לא רק להתגייס אלא לעבור את השירות במשך שנתיים כחיילים בשירות קרבי, גם שם הם צריכים את האימהות שלהם
איילת השחר סיידוף:
 אם עד היום חיבקנו אותם, נתנו להם וקראנו להם: גיבורי ישראל, לאור כל המתרחש ולאור העובדה שהיום שר הביטחון פּוֹטֵר מגיוס כנגד כל סיבה הגיונית, על אף שצה"ל מבקש ואומר: חסרים לי לוחמים – לא נדבר על חיילים שלא צריך, נדבר על חיילים שצריך
איילת השחר סיידוף:
      גם כשאתם אומרים: את הטובים ביותר, אנחנו עושות אותם הטובים ביותר
איילת השחר סיידוף:
 אם אני צריכה לחנך את הבן שלי להיות הטוב ביותר ואז לשלוח אותו במסירות נפש להגנת המולדת, זה צריך לבוא בתנאים חדשים
איילת השחר סיידוף:
 התנאי החדש שאנחנו מציבות הוא תנאי של אי-אפליה, של שוויון
איילת השחר סיידוף:
 אני לא יודעת אם אפשר לגייס את כולם או לא לגייס את כולם, אם זה יעשה בעיה ברמה הדתית או לא, אני יודעת שניתן ליצור מסלולים של שירות שווה, אני יודעת שאפשר לעשות חברה אזרחית טובה יותר
איילת השחר סיידוף:
 אני יודעת שהבן שלי יבין שאם הוא הולך לשרת בקרבי ומישהו אחר הולך לאיזשהו מסלול אחר שהוא לא קרבי, אפילו בתוך הצבא אין שוויון בנטל
איילת השחר סיידוף:
 אני עשיתי צבא ולא הייתי שווה לאף חייל קרבי אבל זה בסדר, כי לכולם יש תפקיד וזה בסדר שכל אחד משרת בהתאם למה שהוא יכול ונותן את מה שהוא יכול
איילת השחר סיידוף:
 זו גם חובה שלנו כמדינה לתת לכל האזרחים להרגיש שייכים למדינה
איילת השחר סיידוף:
      4
איילת השחר סיידוף:
5 חודשים אני עוברת בתוך במות המחאה בשביל להרחיב את החשיפה לנושא שלנו ואני באמת אומרת: אם היו פה יותר חברות שמחוברות למדינה, שנתנו למדינה, ששירתו את המדינה, זה היה עובד טוב יותר
איילת השחר סיידוף:
 גם היום, בעת הזו, יכולנו להגיע למסקנות ולדברים מהר יותר
איילת השחר סיידוף:
 זו גם החובה שלנו כמישהו שלוקח אחריות על השיח, בטח ובטח על מה שקרה אתמול
איילת השחר סיידוף:
 בנוסף, אני רוצה שתבינו שהעניין של: אין פטור גורף, כשאתה אומר שאין כזה דבר – זה אחלה, אנחנו – יודעות דברים אחרים
איילת השחר סיידוף:
 אבל כשמדברים על חוק יוקרת השירות - - -
יולי יואל אדלשטיין:
רגע, מה אמרת?
איילת השחר סיידוף:
אמרת שבוועדה הזאת יש רוב שלא יהיה פטור גורף
איילת השחר סיידוף:
אנחנו רוצות לוודא שמדובר במשהו שיהיה שוויוני, בלי קומבינות, בלי מכסות, בלי שנתעורר מחר בבוקר ונבין שעבדו עלינו
איילת השחר סיידוף:
 כשאתם מדברים על חוק יוקרת השירות, פלוס הפטור, פלוס הדיפרנציאלי, זה בעצם צעד ראשון לעבר צבא מקצועי
איילת השחר סיידוף:
 לא כמו שאני אומרת אותו, כמו שאומרים אותו אנשי המקצוע
איילת השחר סיידוף:
 נכון שחברת הכנסת גוטליב אמרה שזה לא על השולחן, אבל כשמחברים את כל הדברים הללו ביחד מתקבלת תמונה קצת אחרת
איילת השחר סיידוף:
 השחיקה במוטיבציה שאנחנו רואים לאורך השנים היא כעין וכאפס לעומת מה שנראה שנים קדימה אם נלך למהלך שלא ייתן פתרון אמיתי לאימהות
איילת השחר סיידוף:
      אנחנו צריכות לדעת שהילדים שלנו לא: שימושיים, שיש פה עוד חברה שלמה שמצטרפת למאבק על השמירה על המדינה
איילת השחר סיידוף:
 ובטח ובטח לאור העובדה שהיום יושבים בקבינט הביטחוני – ואני מסכימה עם חבר הכנסת שטרן שאומר שהם לא מבינים את המצוקה שלנו
איילת השחר סיידוף:
 הם לא מבינים את המצוקה שלנו, כשבן אדם שמרים את ידו לשלוח למלחמה הוא מישהו שמעולם לא היה בקרב או שמעולם לא ישלח את הילד שלו, כמה שהוא יהיה בן אדם חכם ונאור, הוא לא יבין את החרדה האמיתית
איילת השחר סיידוף:
 וכשאנחנו רואים את הסדרה "אחת", שכולנו פה ראינו אותה, ואנחנו רואים מה גודלו של השבר, אני אומרת לך שהאימהות מאבדות מוטיבציה
איילת השחר סיידוף:
      אני צריכה כל יום להגיד: צבא העם, צבא העם