GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
וולנטיין בלאיש-סולטניק:
     למה? למה לפתוח את התפקידים, את כולם? רבגוניות, added value, ערך מוסף לצה"ל ולמדינה
וולנטיין בלאיש-סולטניק:
 העשרת ה-skillset הקיים
וולנטיין בלאיש-סולטניק:
 דוגמה: "כשייגמר המיונז", פלונית תלך לבדוק בתוך המזווה ואלמוני ילך לחפש במקרר
וולנטיין בלאיש-סולטניק:
 המוצר הסופי בשילוב נשים הוא רבגוני, הוא משלים, והוא שלם
וולנטיין בלאיש-סולטניק:
      קו המחשבה, ה-go to strategy, החשיבה האסטרטגית, הם "מעשירי" סיטואציה
וולנטיין בלאיש-סולטניק:
 בדוגמה שלי: "קצינת גנ"ק שהפעילה מערכות, תיעדה, ועל בסיס זה היה ניתן לתחקר ולשפר לחימה"
וולנטיין בלאיש-סולטניק:
      זה הערך ברמה הביטחונית-מדינית, ערך מיידי בטווח הקצר והבינוני של "מלחמה" שמנוהלת בצורה טובה יותר
וולנטיין בלאיש-סולטניק:
      ברמת החוסן החברתי אני רוצה לדבר על ניוד חברתי
וולנטיין בלאיש-סולטניק:
 במקצועי, אני אשת הייטק ועורכת דין
וולנטיין בלאיש-סולטניק:
 החשיפה למיליה של אנשים ששירתתי איתם הפכה אותי לאזרחית טובה יותר, הביאה אותי למקום שבו אני היום, חברה שאולי תנפיק בעתיד
וולנטיין בלאיש-סולטניק:
 זוהי אותה הקליקה
וולנטיין בלאיש-סולטניק:
      ברמת החוסן הכלכלי, אני משלמת יותר מס כשאני ממצה את הפוטנציאל התעסוקתי שלי, ולכן אני ממצה אותו כי ניתנה לי האפשרות לבחור מלכתחילה
וולנטיין בלאיש-סולטניק:
 חוזרים לגיל 18
וולנטיין בלאיש-סולטניק:
      בשורה התחתונה, למצות פוטנציאל תעסוקתי זה גם לשלם יותר מיסים, לבנות כלכלה חזקה יותר ולא רק מלחמה חזקה יותר
וולנטיין בלאיש-סולטניק:
      אני רוצה לסיים ולומר שבזכות בג"ץ, ההשפעה של חברותיי פה סביב השולחן, הלוחמות, ושלי על הסביבה – גם בשירות הצבאי וגם לאורך החיים – תמיד הייתה גדולה ותמיד נתתי לה ונתנו לה שתהיה גדולה מההשפעה של הסביבה עלינו
וולנטיין בלאיש-סולטניק:
 כי את מה שאני וחברותיי כבר נתנו למדינה אי אפשר לקחת
וולנטיין בלאיש-סולטניק:
 ואנחנו נמשיך ונשרת את המדינה גם במילואים וגם כאזרחיות מודאגות
וולנטיין בלאיש-סולטניק:
 ולכן אנחנו כאן
אורנה ברביבאי:
תודה רבה לך על כל הדברים
אורנה ברביבאי:
 חברת הכנסת מרב מיכאלי, בבקשה
מרב מיכאלי:
תודה רבה, גברתי היושבת-ראש
מרב מיכאלי:
 אמר אדוני רח"ט תומכ"א – שאני באמת מאוד מעריכה אותך ואת פעולותיך ואת כל מה שאתה עושה פה, ובכלל, האמת, אני מאוד מאוד מעריכה את היצירתיות של צה"ל בדרכים הבלתי נגמרות למרוח את חוסר שוויון הזדמנויות לנשים במשך שנים על גבי שנים
מרב מיכאלי:
 באמת, זה מופת
מרב מיכאלי:
 צה"ל הוא באמת חוד החנית של כל מה שהוא מחליט להיכנס בו, ובסיפור הזה הוא החליט למנוע מנשים את השירות השוויוני, שהוא אמור להיות המקבילה לחובת הגיוס השווה שיש לנשים ולגברים, ולכן באמת אין גבול ליצירתיות
מרב מיכאלי:
     רק מה? חבל שאתם לא בודקים את המצגות של עצמכם אחורנית כי אם נבקש מאסף את אסף פה להביא מצגות קודמות שהוצגו – אני רק עשר שנים בוועדת חוץ וביטחון – שנים קודם ראיתי את זה מפעילותי האזרחית, את הנתונים שצה"ל היה מציג
מרב מיכאלי:
      אז אתה אמרת היום, הבאתם במצגת הזאת, 89% מהיחידות, מהמקצועות, פתוחים לנשים
מרב מיכאלי:
 כבר היה 92%
מרב מיכאלי:
 הרי צה"ל לא יטען שהוא ברגרסיה, אבל כבר הוצג פה בוועדה ש-92% מהתפקידים פתוחים
מרב מיכאלי:
     מה זה מעיד? לא שצה"ל הלך אחורה אלא שצה"ל מבלבל במוח, תסלחו לי
מרב מיכאלי:
 מסבירים, מסבירים, שלא לומר "מסגבירים" – אומרות אצלנו – בצורה הטובה ביותר, ותכלס, דורכים במקום, מדשדשים בבוץ, מתחפרים בבוץ של עצמכם
מרב מיכאלי:
      כל היצירתיות המופלאה הזאת הרי נועדה למנוע את המצב שבית המשפט העליון יעשה את מה שאני יכולה רק לקוות שהוא יעשה ויגיד, אולי הגיע הזמן שצה"ל יציית לחוק
מרב מיכאלי:
 החוק במדינת ישראל, שעבר בשנת 2000, קובע שכל התפקידים צריכים להיות פתוחים לכולם ולכולן באופן שוויוני
מרב מיכאלי:
      כולנו מדברות כל הזמן, ובצדק, על דוח שגב שהוא מ-2007, רק 16 שנה עברו מאז, אבל האמת היא שאנחנו צריכות לדבר על 94'
מרב מיכאלי:
 1994, בג"ץ אליס מילר, צה"ל ומשרד הביטחון עמדו בבית המשפט העליון על הרגליים האחוריות והסבירו איך המבנה של המטוס לא מתאים לנשים ואיך אין שום דרך שנשים יעמדו בדרישות הפיזיות של הקורס ואיך אין בכלל מבנה של שירותים לנשים ומגורי נשים
מרב מיכאלי:
      ואז אמרה השופטת דליה דורנר: אז תבנו
מרב מיכאלי:
 ואם זה עולה כסף, אז שוויון עולה כסף
מרב מיכאלי:
 אז 94', היה לנו בג"ץ אליס מילר, ובמקום שצה"ל כבר אז יפנים את המסר הכול כך פשוט הזה, שאגב, בשביל צה"ל וחיל האוויר מוכיח את עצמו הרי באמת בצורה מפוארת עם ההצלחה של טייסות, נווטות, מפקדות בחיל האוויר, הוא רק מבלבל במוח
מרב מיכאלי:
      אז יש לנו 94' בג"ץ אליס מילר, בשנת 2000 החוק שהעבירה חברת הכנסת לשעבר נעמי חזן, שמחייב את צה"ל לתת שוויון הזדמנויות לנשים שמקביל לשוויון בחובת הגיוס
מרב מיכאלי:
 אי השוויון הזה הוא פשוט בלתי נסבל והוא לא מפסיק לפוצץ
מרב מיכאלי:
      לא יכול להיות שיש שוויון בחובת הגיוס ואז אין שוויון הזדמנויות בצבא
מרב מיכאלי:
 זה פשוט לא יכול להיות וזה לא יכול להימשך
מרב מיכאלי:
סליחה, גברתי, אני מתנצלת
אורנה ברביבאי:
רק לסיום כי אני רוצה לתת לכולם
מרב מיכאלי:
ב-2007 באה ועדת יוד'קה שגב – בסוגריים צריך להגיד, הרי הוקמה ועדת יוד'קה שגב אחרי ועדת בן בסט, שנועדה לבדוק את שירות החובה בצה"ל ובדקה רק שירות בנים, כאילו אין בנות בצה"ל – ובהקשר הזה צריך להגיד, תרומה של לוחמות חשובה, מצוינת, אבל זה שאנחנו מתייחסות לזה שנשים שאינן לוחמות כביכול לא תורמות לצה"ל, חס וחלילה – לא אתה, לא אתה, אני מדברת עלינו
מרב מיכאלי:
 אוקיי? אז בואו
מרב מיכאלי:
      אז ב-2007 באה ועדת שגב ונתנה לצה"ל את הכלים הטובים ביותר שאפשר, לפחות בטח בתור נקודת התחלה
מרב מיכאלי:
 צה"ל יכול היה להיות אז גם בתחום הזה פורץ דרך, מוביל, ראשון
מרב מיכאלי:
 במקום זה היום, צה"ל מפגר אחרי כל צבא מודרני בעולם שפתח מזמן את כל היחידות ואת כל התפקידים לנשים, ואנחנו מדברות על צבא ארצות הברית שהמלחמות שהוא ניהל באפגניסטן ובעירק לא נופלות מהמשימות שצה"ל צריך להתמודד איתן, וכל המארינס ואריות הים, נאלצו כל המאצ'ואים במקומות האלה להבין שכן, יש גם נשים שיודעות לעשות את העבודה הזאת והם יקבלו אותן לשורותיהם
מרב מיכאלי:
 ותראו מה זה, זה עובד בצורה פשוט יוצאת מן הכלל, אבל צה"ל ממציא את הגלגל מחדש כל פעם, יש לו כל מיני ועדות וכל מיני החלטות
אורנה ברביבאי:
חברת הכנסת מיכאלי, אני חייבת לתת הזדמנות לאחרים
מרב מיכאלי:
אז שורה תחתונה, ברשותך, גברתי
מרב מיכאלי:
 א', יש פה באמת דבר בלתי נסבל, שיש חובת שירות וגיוס ואין שוויון בהזדמנויות, שזה כאמור, לא יכול להיות ולא יכול להימשך
מרב מיכאלי:
      שתיים, יש פה טמטום של צה"ל מבחינת מיצוי כוח האדם שעומד לרשותו, אי מיצוי כוח האדם שעומד לרשותו
מרב מיכאלי:
      אבל דבר אחרון, אי אפשר שלא להבין שצה"ל מפחד – מפחד מרבנים, מפחד מפוליטיקאים ימנים, מפחד מכל אלה שיושבים לכם בפנים ואומרים: לא, לא, לא, הן לא תלבשנה מכנסיים קצרים, הן לא ילכו עם חולצות טריקו לבנות, הן לא ישבו לבד יחד עם חייל לשמור בבודקה, חס וחלילה
מרב מיכאלי:
     אז צה"ל מרגיש את עצמו הולך על ביצים ומרגיש את עצמו – מי תשמע – ממציא כל פעם איזה פיילוט חדש או איזה קריטריונים פיזיים שאין לאף אחד אחר שאיננו אישה
אורנה ברביבאי:
תודה, מרב
מרב מיכאלי:
באמת
מרב מיכאלי:
 יאללה כבר
אורנה ברביבאי:
 ד"ר עידית שפרן, בבקשה
שפרן גיטלמן:
תודה
שפרן גיטלמן:
 אני לא אחזור על רוב הדברים שנאמרו פה, ובאמת, זה לא עניין של ציפיות ולא עניין של למידה ערכית, זה עניין של באמת ציות לחוק
שפרן גיטלמן:
 אני רק אגיד את ההשלכות של זה
שפרן גיטלמן:
 ההשלכה המיידית היא שיכולים להגיע מלש"ב ומלש"בית ליום סיירות, והוא יכול להתמיין לכלל הסיירות והיא יכולה להתמיין כרגע רק ליהל"ם ול-669
שפרן גיטלמן:
 נניח שהיא חלמה כל חייה להיות בסיירת מטכ"ל כי אבא שלה היה בסיירת מטכ"ל וכי אח שלה היה בסיירת מטכ"ל והיא יכולה להיות בסיירת מטכ"ל, וארבעה מפקדי סיירת מטכ"ל אחד אחרי השני אומרים שאפשר לפתוח מחר את סיירת מטכ"ל
שפרן גיטלמן:
     לשאלה מדוע סיירת מטכ"ל איננה פתוחה היום לנשים אני חושבת שהצבא עוד לא נתן תשובה, למרות שבדיון הראשון של בג"ץ - -
אורנה ברביבאי:
אני אשמח שתתייחסו לזה בדברים שלכם
שפרן גיטלמן:
- - השופטות חזרו והסבירו לצבא את מה שנאמר פה כבר כמה פעמים – החוק מחייב אתכם לספר לנו מה אתם סוגרים ולא מה אתם פותחים
שפרן גיטלמן:
      באותו הקשר, וזה מתקשר גם לדברים שנאמרו פה על ידי חברת הכנסת מיכאלי, יש שתי סוגיות שהן נפרדות, ולצערי הצבא פה מדבר בשני קולות
שפרן גיטלמן:
 אחת היא שאלת השירות המשותף, וצריך לומר, הצבא מחויב לאפשר שירות מכבד לכלל החיילים, כולל החיילים הדתיים, וכמו שהציג פה רח"ט תומכ"א, פקודת השירות המשותף, שאחרי שתי רוויזיות, לבקשת ודרישות הרבנים, קיבלה את ברכתם של הרבנים המרכזיים בציונות הדתית, וצריך להגיד את זה, מאפשרת שירות משותף
שפרן גיטלמן:
      מדוע שאלת השירות המשותף עדיין נכרכת בשאלה היכן נשים ישרתו, זה משהו שבעיניי הוא לא עומד בבחינה נורמטיבית, ופה הצבא – רח"ט תומכ"א, אני רואה שאתה זז בחוסר נוחות כי אני מכירה את העמדה שלך שאתה אומר שאתם לא שוקלים שיקולים כאלה, אבל תלך אחורה להודעת דובר צה"ל ביום שהוקמה ועדת סטריק, שאמרה בפירוש שהצבא ישקול שיקולים פיזיולוגיים, מבצעיים, כוח אדם ושיקולים של שירות משותף
שפרן גיטלמן:
     נוסף על כך, הימצאותו של הרב הצבאי הראשי בוועדה – אומנם הוא לא היה חלק מהוועדה אבל כשאנחנו הגשנו את חוות הדעת שלנו, ישב סביב השולחן – מעוררת שאלה
שפרן גיטלמן:
      ובנושא הזה אני לא יכולה שלא לשאול
שפרן גיטלמן:
 תשובת המדינה האחרונה לבג"ץ אמרה שקיימת היתכנות לפתוח את השריון המתמרן לנשים
שפרן גיטלמן:
 מדוע השריון המתמרן לא נפתח לנשים? ואני חושבת שתשובה כנה תגרור אותנו חזרה לשאלת השירות המשותף
שפרן גיטלמן:
      אני אדגיש שוב – צריך לאפשר שירות מכבד אבל לא יכול להיות שיהיו יחידות סגורות לנשים בגלל שאלות של שירות משותף
שפרן גיטלמן:
      שתי שאלות קטנות אחרונות להבהרה
אורנה ברביבאי:
בבקשה
שפרן גיטלמן:
מבחינת הפיילוט ביהל"ם, מכיוון שאנחנו יודעים שזאת יחידה מגדרית, האם כשאתה אומר יהל"ם, הכוונה ליהל"ם, אותה יחידה כמו הגברים – המשימות שלה זהות, הפעילות שלה זהה – או שמדובר ביחידה מגדרית שהיא יושבת תחת הטייטל יהל"ם, עם היוקרה שלו, אבל בפועל, זה לא מה שהן עושות
מרב מיכאלי:
כמו שריון
שפרן גיטלמן:
לא, חוץ מהשריון
אורנה ברביבאי:
 היא אומרת, כמו בהפרדה בשריון
שפרן גיטלמן:
כן, כמו בשריון
שפרן גיטלמן:
 ואני לא יודעת, יכול להיות שראיתי לא נכון, אבל במצגות דיברתם על מחלקת ניוד
שפרן גיטלמן:
 אני ראיתי שבתשובה למדינה, גם על הדבר הזה הצבא חזר בו ואמר שלא תיפתח מחלקת ניוד, אז אני אשמח שתיתן תשובה האם תיפתח בסוף או לא תיפתח
אורנה ברביבאי:
 חבר הכנסת משה סולומון, בבקשה
שמעון סולומון:
 אני מתקשה ככה לשמוע את ההערות והגידופים כלפי צה"ל
שמעון סולומון:
 אני רואה בצה"ל – גם כמי שמשרת בצה"ל, שירתתי הרבה שנים בצה"ל – שהוא גורם מקצועי, גורם מקצועי שאחראי על ביטחון המדינה והוא עושה את כל מה שיש לו כדי לגרום לכך שהוא יהיה ערוך אם נצטרך לשמור על הביטחון שלנו
שמעון סולומון:
     אני רוצה לשאול כמה שאלות בגין דברים שנאמרו כאן – לא הייתי במצגת, לצערי לא הצלחתי להגיע לפני כן, היו עוד ועדות – אני מבקש לשאול כמה שאלות, להנכיח אותן, לפחות השאלות האלה יהיו הבסיס אולי גם לצה"ל לחשוב, אני מניח שהן קיימות
שמעון סולומון:
      כשאני בא לדיון כזה, שהוא חשוב, הוא חשוב כדי לראות איך אני ממצה את הכוח שיש לי במדינה כדי להיות ערוך למלחמה, אני שואל מה המטרה של הצבא
שמעון סולומון:
 ואני מבין שהמטרה של הצבא בסופו של דבר זה לנצח, לנצח בקרב
שמעון סולומון:
 יש עוד מטרות משניות בסופו של דבר, שזה גם צבא העם וכן הלאה, אבל בסוף בסוף, הצבא, תפקידו הוא לנצח, לנצח במלחמה ולהיות ערוך במקסימום, גם בכלים, גם באנשים, כדי שהוא יגיע למטרה החשובה הזאת
שמעון סולומון:
     דבר נוסף, כדי להגיע למטרה הזאת, מהם התנאים? מהם התנאים הנדרשים כדי לאגור או כדי ליצור צבא שמורכב מהטובים ביותר, מהמתאימים ביותר, מהאנשים שמסוגלים לקחת את הצבא לניצחון הזה ובתוך הדבר הזה אני מבין שהצבא עושה עבודה רבת שנים בהרבה היבטים, לא רק בהיבט של נשים אלא גם בהיבטים של קבוצות כאלה ואחרות
שמעון סולומון:
     אני רוצה לסמוך על הצבא שכשהוא בא ועושה עבודה מקצועית, חוקר את הנושא, בודק את הנושא לאורך זמן, וכשהוא מחליט שישנם תנאים פיזיולוגיים מותאמים לכל יחידה ויחידה, אני רוצה להאמין שהדבר הזה באמת נבדק וצריך לתת לו את הקרדיט על העניין הזה
שמעון סולומון:
 אז השאלה היא האם אנחנו מתחשבים בתנאים פיזיולוגיים או לא
שמעון סולומון:
     שאלה שלישית שלי היא האם העובדה שיחידות לוחמות מעורבות פוגעות בכשירות צה"ל, במובן זה שיש לוחמים, יש בסיס לצבא – אני מבין שזה לא יהיה פשוט במסגרת הזאת כרגע להעלות את השאלות האלה, אבל אני באמת חרד מתוך המקום שאכפת לי מצה"ל ושירתתי בצה"ל והיו לי גם לוחמות וגם לוחמים תחתיי, אני אומר: האם העובדה שיחידות לוחמות מעורבות פוגעות בכשירות כלל הלוחמים וזה פוגע ביכולת של לוחמים אחרים - - -
אורנה ברביבאי:
רק אל תציג את זה כעובדה
אורנה ברביבאי:
 תציג את זה כשאלה, לא כעובדה
שמעון סולומון:
אמרתי - - -
אורנה ברביבאי:
 אתה אומר האם העובדה, אז אפשר להניח שזאת עובדה
שמעון סולומון:
אני רק אומר, ופתחתי בזה שאני שואל שלוש שאלות
אורנה ברביבאי:
לא, אבל השאלה האחרונה הייתה שאתה מציג את זה כעובדה
אורנה ברביבאי:
 אמרת, האם העובדה?
שמעון סולומון:
אז אני אשאל בכל זאת
שמעון סולומון:
 האם העובדה שיש היום יחידות לוחמות מעורבות פוגעות – פוגעות – בחלק מהלוחמים וכן בכשירות של צה"ל להביא את מיטב הבנים מכלל האוכלוסייה, מכלל החברה, זה דבר שאנחנו צריכים לתת עליו את הדעת? האם בשם השוויון או בשם האפשרות – אני רואה בזה ערך חשוב מאוד מאוד ואתם לא חושדים בי, גם אני זקוק בהרבה מקומות לשוויון קהילתי – אבל האם בשם השוויון אני פוגע בערך העליון של הצורך של צה"ל להיות ערוך לנצח בקרב?
אורנה ברביבאי:
אתה ברור
אורנה ברביבאי:
 תודה רבה
אורנה ברביבאי:
 נעה כפרי, רב סרן במילואים, נווטת קרב
נעה כפרי:
אהלן
נעה כפרי:
 נעה כפרי, רס"ן במיל
נעה כפרי:
, נווטת קרב בטייסת הפטישים
נעה כפרי:
 טסתי על15i -F, מאחוריי 12
נעה כפרי:
5 שנים של שירות בחיל האוויר
נעה כפרי:
 השתתפתי בצוק איתן ובמבצעים נוספים במקומות אחרים
אורנה ברביבאי:
הנוכחות שלכן כאן מרגשת אותי
אורנה ברביבאי:
 ממש
אורנה ברביבאי:
 ממש, ממש
אורנה ברביבאי:
 בים, באוויר וביבשה
ענבל שינפלד:
זאת פעילות של הייטק בכנסת
ענבל שינפלד:
 אנחנו דואגים שתהיה פה עוד ועוד נציגות של אנשים שבדרך כלל לא היו מגיעים לכאן
אורנה ברביבאי:
מדהים
אורנה ברביבאי:
 פשוט מדהים
ענבל שינפלד:
תודה על ההזדמנות
נעה כפרי:
אני מנהלת את קהילת נשות צוות האוויר, שמונה עד היום 75 נשים שסיימו אי פעם קורס טיס מאז בג"ץ אליס מילר, מדברים על 28 שנים
נעה כפרי:
      אני שמחה מאוד לשמוע מצה"ל מה נעשה ועל ההתקדמות בתחום שילוב הלוחמות – בתור מי שלא היה לה חדר הלבשה או שירותים לעלות על סרבל בבוקר יום הטיסה, בתור מי ש-12 מתוך 13 הבנות בקורס שלה אחרי שנה סבלו משברי מאמץ, כשבעצם הייתי היחידה שלא, אני גם על זה שמחה לשמוע, והס מלהזכיר, פתרונות למתן שתן בטיסות ארוכות טווח, שזה משהו שפחות התעסקו בו
אורנה ברביבאי:
והוא טופל
נעה כפרי:
ממה שאני ספרתי, 2
נעה כפרי:
5% מהמסיימות מאז המסיימת הראשונה, שרי בת 99 – מהמסיימים, סליחה – הן מסיימות, שזה אחוז נמוך מאוד
נעה כפרי:
 אם אני מסתכלת על צבאות אחרים, למשל בצבא ארצות הברית האחוזים הרבה יותר גבוהים בחיל האוויר, בנאס"א 40% מכל טיסה שיוצאת לחלל הן נשים, מאז 2017
נעה כפרי:
     בתפקידי צוות אוויר אין כמעט משמעות לכושר פיזי, ולכן הרבה מהדיונים שהיו פה פשוט לא רלוונטיים
נעה כפרי:
 בקוקפיט כולם שווים, אין דרגות ואין מין ומגדר, ואם אני טסה עם מפקד הטייסת או מפקד הבסיס או חיל האוויר, הוא מצפה שאני אצעק עליו אם צריך לשבור ממטוס אויב בדיוק כמו כל אחד אחר
נעה כפרי:
     מעבר לאיכויות הנוספות שאישה מביאה איתה לחדר, לתדריך, כך גם במטוס ובטייסת
נעה כפרי:
 והעובדה היא שחיל האוויר פשוט חיל טוב יותר וזה לא מילים שלי אלא מילים של מפקד חיל האוויר
נעה כפרי:
      אני כן רוצה להתייחס לגבי הקריטריון שאני מאוד התרגשתי לשמוע, שצה"ל פתח את שעריו לנשים ליחידות מיוחדות
נעה כפרי:
 אני לא מכירה מישהי ששוקלת יותר ממני, אני שוקלת 74 קילו, לא מכירה אף אחת ב-BMI תקין ששוקלת 78
נעה כפרי:
 בכובע השני שלי אני מאמנת טריאתלון, מאחוריי 60 טריאתלונים ושלושה אנשי ברזל
נעה כפרי:
 את רוב המבדקים שקראתי עליהם כן הייתי עוברת, ועדיין ממאות הספורטאים והספורטאיות שאימנתי, אני לא חושבת שמישהי עומדת בסף הזה, ולכן לדעתי זה מס שפתיים בלבד, ובאמת חבל שכזה דבר יוצא
נעה כפרי:
     מהניסיון שלי כמנטורית של נשים צעירות יותר בחיל האוויר ובהייטק, הנשים כבר ככה עוצרות את עצמן ובלי שנשים להן את הגבולות האלה של המשפחה והסביבה ונצר את האופק עבורן, ואני קוראת לכם לתת לבנות שלכם בנות ה-18 את ההזדמנות השווה והאמיתית למצות את הפוטנציאל שלהן
אורנה ברביבאי:
תודה רבה לך
אורנה ברביבאי:
 טל, שדולת הנשים
טל הוכמן:
תודה רבה
טל הוכמן:
 אני אתחיל בלהודות ליושבת-הראש על קיום הדיון הזה, ובזמן שאנחנו מדברות ומדברים פה על קידום שילוב של נשים וכמעט לכולם זה היה ברור, התרומה המשמעותית של נשים בחדר הזה לפחות, אז מחוץ לחדר הזה, גם התקשורת וגם חברי כנסת ושרים בממשלה מרשים לעצמם להכתים את הלוחמת שנהרגה ואת השם שלנו, של נשים בכלל, שאנחנו שוות פחות
טל הוכמן:
 אנחנו שוות פחות בשכר, אנחנו שוות פחות בייצוג, אנחנו שוות פחות באוטובוס, ואנחנו גם שוות פחות ביכולת שלנו להיות לוחמות מצוינות בצה"ל
טל הוכמן:
      אבל זה לא שיח חדש, אנחנו מכירות אותו, אנחנו מכירות אותו גם מבג"ץ אליס מילר, ולצערי גם עוד הרבה לפני זה
טל הוכמן:
 זה שיח שמתעצם בזמן האחרון, ואנחנו צריכות וצריכים להגיד כולנו, עד כאן, כי באיזשהו שלב הילדות שלנו יתחילו להאמין שאין להן מקום בשום מקום, וגם אין להן מקום בתפקידים בכירים בצה"ל ובתפקידי לוחמה
טל הוכמן:
      וזה לא רק מאבק משפטי שאנחנו לוקחות בו חלק, לקחנו ואנחנו ממשיכות לקחת בו חלק
טל הוכמן:
 זה גם מאבק ציבורי ואנחנו נמשיך להילחם, אבל אף אחד לא יגיד שאין לנו מקום
טל הוכמן:
 תודה רבה
אורנה ברביבאי:
 ד"ר הדר מילוא רז, רופאה גדודית לשעבר, בבקשה
מילוא רז:
בוקר טוב
מילוא רז:
 תודה על ההזדמנות ראשית
מילוא רז:
 שמי ד"ר הדר מילוא רז, אני אם לשלושה, התגייסתי בשנת 95', לפני בג"ץ אליס מילר, לקורס מדריכות מורן, זה היה התפקיד הכי קרבי שהיה בתקופתי לצה"ל להציע לנשים, ואת השירות שלי סיימתי כמ"פית קורס מדריכות
מילוא רז:
      אחרי שסיימתי את השירות והשתחררתי, למדתי רפואה באזרחות, וכשסיימתי התנדבתי למילואים, ולמיטב ידיעתי, הייתי האישה הראשונה שעשתה בעצם הסבה של קורס הכשרה לרופאים במילואים, ובמהלך הקורס נחשפתי למה שנקרא אז בור הרופאים, שחסרים היו רופאים גדודיים בתקופה ההיא, והחלטתי לחזור לצה"ל, ובעצם בגיל 32 התגייסתי חזרה לקבע וחזרתי להיות רופאה גדודית בגדוד מיתר, שהוא חלק מיחידת מורן
אורנה ברביבאי:
וואלה
אורנה ברביבאי:
 איזה סיבוב עשית
מילוא רז:
לגמרי
מילוא רז:
 מדובר על שנים 2010–2012, שנתיים שירתתי בתפקיד שברובו הייתי בעצם ברמאללה, באזור קלנדיה, השתתפתי במבצעים עם מגוון יחידות – גם עם מטכ"ל, גם עם דובדבן, לא רק עם היחידה שלי – פעמים לא מעטות גם עלה צורך בשטח ברופאה אישה כי כשהיה מדובר בעצורות או בנחקרות נשים, צריך היה אישה בחוד, וגם פיקדתי על נגמ"ש רפואה, וכשרצתי עם ציוד הרפואה על הגב בשטחים אף אחד לא שאל אותי כמה אני שוקלת או מה הגובה שלי, רק לעצם העניין
מילוא רז:
      אני חייבת לומר שדבריו של חבר הכנסת שלצערי יצא מהחדר, ממש עוררו בי זעם כי הוא יוצא מנקודת הנחה שזה פוגע בכשירות של צה"ל
אורנה ברביבאי:
הוא לא באמת המתין לתשובות, את ראית
מילוא רז:
בדיוק, כן
מילוא רז:
 וזה נוגד בעצם את כל מה שאנחנו עושים פה
מילוא רז:
 וברטרוספקטיבה, קורס המדריכות שאז נחשב לאחד הקשים בצה"ל, מתגמד אל מול ההישגים של הנשים שיושבות פה מולי ולידי, בימינו אנו, כי מה שנראה אז בלתי אפשרי לנשים, היום נראה מגוחך, והתפיסה בעצם השתנתה לחלוטין
מילוא רז:
      אני אזכיר אגב שהאישה הראשונה שלמדה רפואה באנגליה נאלצה להתחזות לגבר על מנת להתקבל לאוניברסיטה
מילוא רז:
 ואם נחזור לימינו, הרי שכמות הנשים שלומדות רפואה הלכה וגברה, ורק כדי לסבר את האוזן – תתקנו אותי אם אני טועה – זה מידע מתוך צה"ל, היום נשים מהוות למעלה מ-50%, לפחות בחמשת המחזורים האחרונים מהרופאות בעתודה, ולשמחתי הן משולבות ביחידות הלוחמות המובחרות ביותר, כולל מטכ"ל, ובזמנו אני הייתי מועמדת גם ליהל"ם
מילוא רז:
      מדהים אותי שגם היום אנחנו מדברים בשפה מגדרית
מילוא רז:
 נכון שצריך לבצע התאמות פיזיולוגיות, תזונתיות ותשתיתיות, אבל זה רק בגלל שעד כה הצבא הותאם לגברים בלבד
מילוא רז:
 השיח חייב להשתנות מהתחושה שעושים לנו טובה
מילוא רז:
 אנחנו ערב רב בישראל, הרי אף אחד לא מעלה על דעתו שנתייחס למוצא, שהוא הרי הבדל פיזיולוגי מאוד משמעותי לפעמים, כקריטריון לגיוס ליחידה זו או אחרת, אז למה מין מהווה עדיין קריטריון לגיוס? ואני חוברת פה למה שאמרה חברת הכנסת מיכאלי – אנחנו גוררים רגליים
מילוא רז:
      למה זה כל כך חשוב? אז ראשית, כי מטרתו של הצבא למצוא את הטובים או הטובות ביותר לתפקיד כי מטרתנו לנצח בקרב, נקודה
מילוא רז:
 ולשמחתי, יש היום שוויון הזדמנויות לנשים ברפואה בתחום הזה
מילוא רז:
 החשיפה לרפואה קרבית אפשרה לי התבגרות מקצועית מהירה, משמעותית, והשירות בגדוד לוחם, הפיקוד והפעילות כקצינה מן המניין שווה בין שווים, התוותה לי את הדרך האזרחית כשווה בין שווים
מילוא רז:
      אין היום תקרת זכוכית מבחינתי
מילוא רז:
 אני יכולה לעשות מה שאני רוצה ולהגיע לאן שאני רוצה
מילוא רז:
 הפיקוד וההדרכה הצבאיים היוו בסיס איתן להשתלבות שלי בהוראה רפואית במגוון מסגרות – מסטודנטים לרפואה ועד רופאים, סטז'רים ומתמחים לאורך מסלולם – הפיקוד הצבאי פתח בפניי את הדלת לניהול מרפאה ללא צורך בהכשרה אזרחית
מילוא רז:
      ואם אני אסכם את דבריי, ההיסטוריה מראה לנו שהכול עניין של תפיסת עולם
מילוא רז:
 הצבא הוא כור היתוך המעניק קרש קפיצה לחיים שאחרי
מילוא רז:
 נשים מהוות מחצית מאוכלוסיית ישראל, אסור למנוע מהן שוויון הזדמנויות
מילוא רז:
 המשק הישראלי יפסיד את הפוטנציאל שטמון בנו
מילוא רז:
 האינטרס של הצבא כפי שאמרתי הוא לנצח בקרב עם הטובים והטובות ביותר, אנחנו חייבים לאפשר לנשים למצות את היכולת שלהן לתרום ללא אפליה, חייבים לשנות את השיח
אורנה ברביבאי:
 עורכת הדין גלי עציון, ייעוץ וחקיקה, נעמ"ת, בבקשה
גלי עציון:
הי
גלי עציון:
 אז קודם כול אני רוצה להגיד אמירה אישית
גלי עציון:
 אני אימא קצת עצבנית מאז ה-3 ביוני, לחיילת לשעבר בקרקל, ששירתה בקרקל לפני עשר שנים
אורנה ברביבאי:
יש לך סיבה טובה
גלי עציון:
אז היה גדוד אחד, היום יש חמישה, והצבא לא עושה טובה לאף אחד, וכל מה שאומרים כאן על הערך המוסרי – זה לא ערך מוסרי, זה מיצוי הפוטנציאל האנושי במדינת ישראל
גלי עציון:
      יש בכל זאת איזשהו פיל בחדר
גלי עציון:
 אנחנו גם כנעמ"ת, יחד עם שדולת הנשים, שותפות בעתירה
גלי עציון:
 אני חושבת שהעתירה עשתה המון, קידמה המון, בתוך חצי שנה באורח פלא דברים שלא היו מתקדמים ללא זה
גלי עציון:
 בעניין הזה אני אגיד, ביחידות המובחרות אומרים "המעז מנצח" או "המעזה מנצחת", אז המעזות כבר ניצחו, והן לא יוותרו, וזה הדבר הנפלא שאפשר להגיד על נשים, והנשים הצעירות
גלי עציון:
 אני גם רואה פה את הדור הוותיק ואני מכירה את הדור הצעיר של נשים צעירות שלא מוכנות לשמוע לא
גלי עציון:
      צריך לשים בכל זאת את הפיל בחדר
גלי עציון:
 כל מה שמדברים פה, כל ההתקדמות של צה"ל – שבאמת יש התקדמות עצומה אגב, מדצמבר 22' לאפריל 23', בין תגובה לתגובה של המדינה לבג"ץ, לעתירה לבג"ץ, אבל הכול מדובר בתוך גבולות ישראל
גלי עציון:
 זאת אומרת, עדיין יש תקרה והיא לא תקרת זכוכית, היא תקרת ברזל
גלי עציון:
      ואני רוצה להזכיר
גלי עציון:
 אני אצטט את ד"ר שפרן במחקר שלה, שדיברה על זה שבקום המדינה גייסו נשים כי פשוט לא הייתה ברירה, ובעקבות זה נולד המודל שנשים חייבות בגיוס, כמו גברים
גלי עציון:
 אז כשהן חייבות בגיוס, גם חייבים כלפיהן
גלי עציון:
 זה החוק, מאז שנת 2000, סעיף 16א לחוק שירות ביטחון מחייב לפתוח את כל התפקידים אלא אם יש סיבה מיוחדת
גלי עציון:
      אנחנו עובדים בצורה ההפוכה
גלי עציון:
 ועדת שגב כבר קבעה, לא צריך לחזור על זה, הצבא, במסגרת – ותסלחו לי, ועם כל הכבוד – גרירת הרגליים בעתירה המציא ועדה נוספת, שגם בפניה הופענו וגם אנחנו פגשנו את הרבצ"ר
גלי עציון:
     השורה התחתונה זה שהגיע הזמן להכיר בעובדה שיש עוד אנשים, נשים, במדינת ישראל וצריך לתת להם את שוויון ההזדמנויות, בדיוק כמו שאמרה חברת הכנסת מרב מיכאלי
גלי עציון:
 לא מבקשות יותר מזה, לא מבקשות טובות
גלי עציון:
 מבקשות הזדמנות שווה
גלי עציון:
 תודה
אורנה ברביבאי:
 איתי סתת, ישראל חופשית
איתי סתת:
תודה רבה
איתי סתת:
 קודם כול, הערכה רבה על קיום הדיון בנושא החשוב, בטח בתקופה הזו
איתי סתת:
 אני רציתי לשאול את צה"ל: ב-2018 קיבלנו תשובה לאור בקשת חופש מידע של התנועה לחופש המידע ושדולת הנשים בעניין פגישות שערך הרמטכ"ל לשעבר גדי איזנקוט עם מספר רבנים וגם ראש אגף אכ"א בעניין פקודת השירות המשותף ועניינים שהיו על סדר-היום בענייני גיוס נשים
איתי סתת:
 הייתי שמח לדעת האם מאז התקיימו עוד פגישות כאלה, האם הן מתקיימות בצורה מסודרת עם פרוטוקול, במקומות מוסדרים, בתיאום מוסדר והאם יש להן השפעה היום על הפקודה ועל אופן הגיוס של נשים לצבא
אורנה ברביבאי:
הם יתייחסו
אורנה ברביבאי:
 אופיר דיין, לוחמת במילואים
אלי דיין:
הי
אלי דיין:
 תודה רבה קודם כול
אלי דיין:
 קוראים לי אופיר דיין, שירתתי כלוחמת ומפקדת במערך ההגנה האווירית
אלי דיין:
 התגייסתי בשנת 2015 בכלל לתפקיד של מדריכה, הדרכתי מחזור אחד של טירונים, משהו הרגיש שם לא שלם, עשיתי הסבת מקצוע, התחלתי טירונות מהתחלה, הפכתי להיות לוחמת
אלי דיין:
 כולם חשבו שאני או טיפשה או משוגעת או הכול ביחד, ואחרי כמה חודשים בתור לוחמת עשיתי קורס מפקדים, חזרתי להיות מפקדת בסוללה בה שירתתי ואז בתור מפקדת התברר לי שרוב החיילים הכי טובים שלי הן חיילות
אלי דיין:
     אני לא חושבת שזה כי נשים הן יותר טובות מגברים, בשום צורה
אלי דיין:
 וכשניסיתי להבין למה החיילים הכי טובים שלי הן חיילות, הבנתי שהסיבה היא שבניגוד לגברים, שחייבים להתגייס לתפקידי לחימה, בין אם הם רוצים ובין אם הם לא רוצים, כל אישה שמגיעה לתפקיד הזה בחרה בו מרצון
אלי דיין:
      אני חושבת שבמערכים, במיוחד כמו הגנה אווירית – מערך, אני חושבת שלהגיד חסר תהילה זה אנדרסטייטמנט של הדבר הזה – הבחירה הזאת הרבה יותר חשובה מכמה מהר אנחנו רצות, מכמה משקל אנחנו מרימות
אלי דיין:
 הבחירה הזאת היא מה שמחזיקה אותנו כל יום ויום בשירות שהוא לא פשוט בכלל
אלי דיין:
     ואני חושבת שבדיוק במקומות האלה אנחנו הופכות להיות לוחמות וחיילות הרבה יותר טובות כי הבחירה הזאת נשארת איתנו כל יום, גם כשאנחנו לא ישנות שבוע, גם כשאנחנו לא יוצאות הביתה כי אין כוח אדם שיחליף אותנו
אלי דיין:
 מתי נצא? לא יודעים
אלי דיין:
 את זוכרת שבחרת בזה בלב שלם, וזאת הסיבה שאני חיילת טובה ושהייתי מפקדת טובה, השתחררתי כמצטיינת מערך, זאת הסיבה שהחיילות שלי היו לוחמות מעולות
אלי דיין:
 לא כי יש בנו משהו מיוחד אלא כי הגענו מתוך רצון ומתוך בחירה
אלי דיין:
      ואני חושבת שבתוך השיח על המבצעיות, והשיח הזה מאוד נוכח היום ושמענו האשמות חסרות שחר על זה שלוחמות פוגעות במבצעיות של הצבא, אני חושבת שבתוך זה חשוב לזכור שמה שעושה לוחמים לטובים יותר ומבצעיים יותר זה זה שהם רוצים להיות פה
אלי דיין:
 אם הצבא רוצה לוחמים מבצעיים, הצבא צריך לוודא שהם רוצים להיות שם
אלי דיין:
 וכשיש אוכלוסייה שמבקשת להיות לוחמת, להגיד לה לא, זה מעבר לבזבוז כוח האדם ההזוי, שכל כך, כל כך נחוץ בהמון מערכים בצבא, זה פשוט חבל
אורנה ברביבאי:
תודה לך
אורנה ברביבאי:
 מתי את השתחררת?
אלי דיין:
2018
אורנה ברביבאי:
ועשית שירות מילואים אחר כך?
אלי דיין:
כן
אלי דיין:
 עדיין בשירות מילואים