GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אילנית לאור:
 מצד שני אנחנו מחזקים גם שם וגם בקרב האוכלוסייה הבדואית למשל את נושא העברית שמהווה חסם בגיוס לצה"ל וגם במיצוי ובשילוב בחברה בהמשך, לכן אנחנו רואים בהחלט מקום לתת בזה פוש גם באמצעות הצבא וגם באמצעות גופים נוספים על מנת להביא אותם יותר מוכנים ולהעלות את נתוני הגיוס שלהם בהיבט הזה, ולמצות את היכולות שלהם בתוך השירות הצבאי
אילנית לאור:
 תוכניות נוספות שאנחנו מציעים בעצם לפריפריה ופועלים בפריפריה החברתית והגיאוגרפית ממקום של, א', חיזוק החוסן, ב', כל נושא הגברה או חיזוק המיומנויות והכלים לתוך השירות הצבאי
אילנית לאור:
      נשאלה שאלה לגבי חרדים, אז אני אומר שבקרב החרדים יש לנו תוכניות ייעודיות, אם זה אותו מסע בעקבות לוחמים, מדויק לחרדים, גדנ"ע ייעודי לחרדים, ליווי של גדוד נצח יהודה בסיוע, ואפילו נפתח בשנה האחרונה מרכז בירושלים שבעצם מכניס לתוכו ומייצר מפגשים אחד על אחד בעבור מי שמבקש כן להשתלב בתוכניות בתוך הצבא, ולעשות להם בעצם את ההכנה המותאמת
אילנית לאור:
     מכינות ומכינות אופק
אילנית לאור:
 מאוד מאמינים בכל הנושא ובחשיבות של זה
אילנית לאור:
 נושא מכינות אופק, כיום יש 37 מכינות אופק
אילנית לאור:
 כ-1,400 בני נוער נמצאים שם
אילנית לאור:
 תומכים בהגדלה
אילנית לאור:
 יחד עם זה היא בעצם תלויה בכל אותם עמותות, גופים שבעצם אמונים על פתיחת התוכניות האלה
אילנית לאור:
     כל תוכנית ההכנה לצה"ל של משרד הביטחון בסופו של דבר מוכוונת
אילנית לאור:
 הגברת המוטיבציה לשירות קרבי ומשמעותי, בסדר הזה, שוב, בהלימה ליעדים שצה"ל - - -
אורנה ברביבאי:
יש איזושהי פעילות שאת חושבת מנקודת הראות שלך שהיא אפקטיבית יותר מתוכניות אחרות?
אילנית לאור:
בסופו של דבר גם המחקרים מעידים שהגדנ"ע הוא בהחלט פעולה משמעותית
אורנה ברביבאי:
את מקבלת את ההצגה שהגדנ"ע היא הדבר הכי משמעותי
אילנית לאור:
בסוף זו פעילות שהיא חמישה ימים
אילנית לאור:
 אתה לא יכול להעמיד אותה אל מול שום מופע חד-יומי, למרות שגם בעקבות לוחמים הוא יום מאוד משמעותי עבור בני הנוער כי הוא יום מאוד אינטנסיבי עם הצגת יכולות ומפגשים באמת עם לוחמים מהעבר ומהווה, אבל אין ספק שגם השטח מבקש מאוד את הגדלת הגדנ"ע
אילנית לאור:
 נדמה לי שסיכמתי את דבריי
אורנה ברביבאי:
 נציג משרד הביטחון
איל הנס:
אני איל, אני ראש אגף ומנהל הקרן לחיילים משוחררים
איל הנס:
 אני חושב ששני דברים בהיבט שלי מתחברים
איל הנס:
 אחד, דיבר ודמני של תפיסת הרצף, שזה אחד מהנושאים שהצבא עבר שינוי במהלך העשור האחרון, הבנה שאם רוצים בסוף לטפל במוטיבציה, אם רוצים בסוף לטפל בשרידות לא מספיק להסתכל על מקטע שנמצאים בשירות אלא צריך להסתכל על כל הטווח השלם כולל גם אחרי
איל הנס:
      אני יכול להגיד ששיתוף הפעולה שלי, שלנו עם אכ"א מאוד התחזק בשנתיים האחרונות מתוך ההבנה הזאת
איל הנס:
 מילה לגבי הוקרת השירות
איל הנס:
 אני רואה בהוקרת השירות עוד צעד נוסף בעניין הזה
איל הנס:
 אתם יודעים ששר הביטחון פועל כדי לקדם את זה
איל הנס:
 אנחנו מכוונים את זה בעיקר לעולמות שבסוף אותם צעירים יבינו ויראו שבאמת הם מקבלים כלים כדי לצאת החוצה
איל הנס:
 זה מתחבר גם לשלל הפעולות שאנחנו ביחד עושים לקראת סוף השירות, מתוך התמונה השלמה שבסוף אין מה לעשות, זה מאפייני הדור, זה מה שהם רוצים וזה רק ילך ויתגבר בשנים הבאות
אורנה ברביבאי:
משרד החינוך, בבקשה
גל איובי:
צוהריים טובים, גל איובי, ממונה על תוכניות ההכנה לשירות משמעותי, משרד החינוך במינהל חברה ונוער
גל איובי:
 קודם כל אני כאן לחזק באמת את השותפות
גל איובי:
 משרד החינוך פועל בשותפות הדוקה גם עם רח"ט תומכ"א, אכ"א, מערך מגן והאגף הביטחוני במשרד הביטחון
גל איובי:
 אנחנו כמשרד החינוך, א', משקיעים בתשתית הערכית של כל תחום המוכנות
גל איובי:
 אנחנו מתחילים היום כבר מכיתה י'
גל איובי:
 אנחנו מחברים את זה גם עם תוכנית המעורבות החברתית, "להיות אזרח", חינוך לדמוקרטיה, מנהיגות
גל איובי:
 כל מסעות בוני זהות של מינהל חברה ונוער, גם מסע ישראלי, מסעות לפולין
גל איובי:
 כל זה מבחינתי יוצר עוד פן ועוד השלמה לכל הכלים והפעולות שצה"ל יודע לתת לנו
גל איובי:
 אנחנו רואים את עצמנו מקדמים ביחד את כל הפעולות האלה
גל איובי:
     אנחנו עוסקים המון בהכשרת סגלי הוראה, הכשרת רכזים לתחום הכנה לצה"ל גם בבתי הספר, גם ברשויות המקומית
גל איובי:
 יש לנו כבר ב-70 רשויות רכז שמתכלל את תחום הנושא של ההכנה לצה"ל וזה מתחבר לממשק אחר כך של המודל הרשותי, כי אותו בעל תפקיד ברשות נמצא על שולחן עבודה, קבוע מול הצבא
גל איובי:
      יחד עם זאת אנחנו משקיעים גם בפעילות של הכושר הגופני
גל איובי:
 אנחנו רואים גם בזה, בקבוצות הכנה הגופניות והמנטליות עוד איזשהו מדד שבונה חוסן גם אישי וגם חברתי ומנטלי, ותורם למוטיבציה
גל איובי:
 אנחנו מתקציבים קבוצות כאלה
גל איובי:
 אנחנו מבקרים אותם
גל איובי:
 אנחנו רואים בפעילות הזאת פעילות מאוד חשובה
אורנה ברביבאי:
 אנחנו נעשה חבר כנסת ונציגי ארגונים שונים
אורנה ברביבאי:
      כן, קינלי, בבקשה
משה טור פז:
אני רוצה התייחסות אחת
משה טור פז:
 קודם כל תודה על ההצגה המרשימה, הרצינית וגם על מגמות העלייה שאנחנו רואים פה בתחום כוח האדם
משה טור פז:
 אני חושב שצריך לייחד מבט אסטרטגי לסיפור של מכינות ושנות שירות כולל מכינת אופק
משה טור פז:
 בואו נסתכל על זה רגע דרך המספרים
משה טור פז:
 אנחנו בעצם רואים כ-10,000 תלמידים, אם אני מחבר שנת שירות, מכינה מלאה ומכינת אופק, שנמצאות במסגרות האלה לפני השירות שלהם
משה טור פז:
 אם נוסיף בחורי ישיבות מתגייסים ומדרשות, יש עוד כמה אלפים
משה טור פז:
 בואו נסתכל על זה במבט המשאבי
משה טור פז:
 יש פה השקעה של בין 25,000 ל-30,000 שקלים בשנה באותה אוכלוסייה, כלומר מדינת ישראל משקיעה כ-300 מיליון שקלים באותם בני נוער לפני גיוס
משה טור פז:
 זה און-טופ מה שהשקיעה בהם במערכת החינוך
משה טור פז:
 זה אגב יותר מהממוצע של השקעה בשנת חינוך בישראל
משה טור פז:
      אני חושב שאין דבר יותר יעיל ואין דבר יותר משמעותי מהבאת בן נוער בן 18 בצורה טובה לצבא לשירות משמעותי מאשר השנה הזו
משה טור פז:
 אני חושב שכאן צריכה להיות הסתכלות אסטרטגית על כל התוכניות האלה שבדרך כלל צמחו מלמטה, בהמון השקעה מלמטה אבל בסוף מתוקצבות מדינה, ולראות שמרחיבים את האוכלוסיות שלהם
משה טור פז:
      ודמני הציג פה את התוספות וזה מאוד יפה
משה טור פז:
 אנחנו יודעים שיש פה גם סוגיה של דח"שים אבל גם סוגיה של תקציב
משה טור פז:
 בסופו של דבר יש פה אוכלוסיות, אמרתי, כ-10,000 מתוך שנתון שנהנים מתקצוב ומדחייה, שזו פריבילגיה אדירה
משה טור פז:
 אני חושב שצריך לשאוף לזה שכל מי שהולך לשירות, יהיה לו את השנה הזו
משה טור פז:
 זה פשוט זכות שאי אפשר לקחת מילד, וגם צריך לדחוף את אוכלוסיות הקצה בישראל עוד ועוד לשם
משה טור פז:
 אם היום זה 10,000, הפוטנציאל הוא למעלה מ-50,000 וצריך להציב את זה כיעד אסטרטגי
משה טור פז:
 זו השקעה של המדינה שאנחנו מקבלים כל שקל ממנה בחזרה גם באיכות השירות, גם בירידה בנשר וגם באמת במיצוי משמעותי
משה טור פז:
 לדעתי כהסתכלות אסטרטגית זו צריכה להיות ההסתכלות על העניין הזה
אורנה ברביבאי:
במיוחד שאנחנו רואים את הקשר בין מי שהולך למכינות האלה, אחר כך לשירות המשמעותי ולקורס קצינים
משה טור פז:
נכון
אורנה ברביבאי:
עידית שפרן, את רוצה להתייחס? בבקשה
עידית שפרן גיטלמן:
 קודם אני רוצה להגיד תודה וגם שבאמת מרשים כל הפעילויות שנעשות
עידית שפרן גיטלמן:
 קשה שלא להגיד שזה די מדהים איך אנחנו מציגים פה פריסה שוויונית גיאוגרפית ומאמצים, שינוי של כל שיטת המיון כדי לצמצם פערים מול הפריפריה, ואף אחד לא חושב שזה פוגע בכשירות ושזה פוגע במבצעיות של הצבא, ואני אומרת את זה כי אולי שווה גם אותה בחינה לעשות לגבי המיון הפיזיולוגי לנשים, ולראות שיכול להיות שחלק מהמיונים נשענים על תפיסות מסורתיות גבריות שלא קשורות דווקא ליכולת בקצה של היחידה, ולא צריך אולי כל כך להיבהל מאמירות בציבור שהתפקיד של הצבא הוא לא לקדם שוויון, כי אנחנו רואים שכשזה מגיע לשוויון מול הפריפריה, אנחנו כולנו מתרגשים ושמחים ואני חושב שדי בצדק
עידית שפרן גיטלמן:
      במובן הזה עוד משפט אחד על הסיפור של נשים
עידית שפרן גיטלמן:
 זו אמירה שהיא מטעה לומר שביום סיירות התפיסה היא שוויונית, בגלל שהבן שלי יכול להגיע ליום סיירות יחד עם חברה שלו שהתאמנה איתו בכל היחידות והיא טובה ממנו, והוא יכול להתמיין לכל היחידות והיא יכולה להתמיין רק ל-669 וליהל"ם
עידית שפרן גיטלמן:
 זה אמנם נדון בבג"ץ אבל אני עוד לא קיבלתי תשובה טובה לשאלה למה לא לפתוח את כל היחידות לפי הקריטריונים שהצבא יגיד שהם נזקקים לאור המשימה בקצה, ומי שבפנים-בפנים ומי שלא בפנים-לא בפנים, ואני מודעת לזה שזה מורכב
עידית שפרן גיטלמן:
 זה לגבי שירות נשים
עידית שפרן גיטלמן:
     לגבי הסיפור של הפריסה השוויוניות ביחידות השונות
עידית שפרן גיטלמן:
 אתם מתקדמים עם טענות שעולות בציבור וגם עם טענות של מחקרים
עידית שפרן גיטלמן:
 אני רוצה להגיד לכם שאת הציבור לא מעניין רק שאנשי רעננה ישרתו ביחידות קרביות
עידית שפרן גיטלמן:
 מעניין אותם גם כמה מתוך היחידות הטכנולוגיות, נמצאים שם אנשי רעננה, לכן כל הפריסה, להראות לי שכולם מתפרסים באופן שווה, אני אומרת את זה לא בציניות
עידית שפרן גיטלמן:
 זה פשוט די מדהים איך יש שיח שלם בציבור וכל פעם מגיעים לפה והכול נראה בסדר
עידית שפרן גיטלמן:
 מעניין גם הסיפור שבתוך היחידות הטכנולוגיות, איך הדבר הזה מתפרס
אורנה ברביבאי:
מה הטענה?
עידית שפרן גיטלמן:
המחקרים מראים שרוב הציבור כמובן רוצה שהילדים שלו יגיעו לטכנולוגיות, ורוב הציבור חושב שלאנשי המרכז יש סיכוי הרבה יותר טוב להגיע ליחידות הטכנולוגיות
עידית שפרן גיטלמן:
 אני חושבת שהמספרים די תומכים את טענת הציבור
עידית שפרן גיטלמן:
 זה תהליך ויכול להיות שצריך לחכות לתהליך ולראות מה יקרה עוד כמה שנים
עידית שפרן גיטלמן:
     אני רוצה לומר בשולחן הזה שהאתגרים האלה הם לא כולם לפתחם של הצבא
עידית שפרן גיטלמן:
 יש מערכות אזרחיות ואם יש פערים חברתיים, יתכבדו המערכות האזרחיות
עידית שפרן גיטלמן:
 יושבים פה נציגים של משרד החינוך, לא יודעת איזה עוד משרדים ויטפלו בהם
עידית שפרן גיטלמן:
 זה שהציבור כועס, זה עוד לא אומר שהצבא צריך להדוף את הכעס ולהראות נתונים
עידית שפרן גיטלמן:
     לגבי המוטיבציה, אני לא יודעת מה עלה בגורלו של חוק הגיוס וחוק יסוד לימוד תורה והשוואת ערך לימוד תורה
עידית שפרן גיטלמן:
 אני שומעת עכשיו שהוא קיבל איזשהו שדרוג
עידית שפרן גיטלמן:
 הצבא לא צריך להתעסק בפוליטיקה, אבל כדאי לדעת שהדברים האלה משפיעים גם הם על המוטיבציה
עידית שפרן גיטלמן:
 מעניין אותי לדעת האם מתווה השירות החדש שהצבא הציג, מתמודד עם השאלה מה זה יעשה למוטיבציה לשירות קרבי, כי בכל זאת הוא הופך פה דברים שאמנם חלקם, כבר המציאות היום בפועל, למשהו שהוא מעוגן
עידית שפרן גיטלמן:
      משפט אחרון בהמשך למה שחברת הכנסת מיכאלי אמרה
עידית שפרן גיטלמן:
 אין כזה דבר אירוע בתוך החברה שלא פוגש את הצבא פנימה
עידית שפרן גיטלמן:
 יכול להיות שאתם לא רואים את זה במחזור הגיוס
עידית שפרן גיטלמן:
 גם צריך לקחת בחשבון שחייל, כשהוא מתגייס ונשאל שאלות, לאו דווקא הוא מדווח על מה שיש לו בפנים, וכמובן שאף אחד לא בוחן כליות ולב
עידית שפרן גיטלמן:
 זה לא אשמת הצבא, אבל הנרטיב של ישראל הראשונה וישראל השנייה והאגף הטכני מול הטייסים ומה זה גולני, הנרטיב הזה, לא קיבלתם אותו במרץ, תקבלו אותו הלאה
עידית שפרן גיטלמן:
 שוב, הדברים האלה לא נאמרים לאנשים - - - , הם נאמרים לחדר הזה
אורנה ברביבאי:
     חברת הכנסת ניר
שרון ניר:
טוב, אני קודם כל רוצה להגיד שבאמת גם ההצגה וגם המאמצים שעושה הצבא בהקשר של גיוס ושימור המוטיבציה לגיוס לצה"ל ושימור ערך השירות זה מאוד מרשים
שרון ניר:
 בהחלט רואים שיש פה באמת עדכון והתעדכנות שמותאמת לדור, לצרכים של הדור, לרשתיות של הדור, לאפליקציות, באמת לצרכים שהחבר'ה רוצים לקבל את המסר של הדברים והצבא באמת מייצר את המסר הנכון שמביא בסופו של דבר לנתונים היפים שראינו, ואני רוצה לשבח את הצבא על זה בפתח הדברים
שרון ניר:
     אני עוברת מכאן, זה פחות לצבא
שרון ניר:
 בימים אלו שעל המדוכה חונה חוק הגיוס וחונים דיונים הרי גורל על פיקציות ועל ערכים כמו באמת ערך הציונות וערך לימוד התורה, הייתי שמחה לראות פה את חבריי מהאופוזיציה יושבים ודנים על היום-יום, על הלחם והחמאה שזה הגיוס לצה"ל
שרון ניר:
 בואו נדבר על ערך השירות, השירות לכל
שרון ניר:
 אני באמת מחפשת ומחפשת ושעה הופכת, והצטרפו ויצאו חברי כנסת, אבל אני לא רואה פה אף איש קואליציה וזה מאוד מטריד אותי באופן שבו זה נלקח כמובן מאליו, השירות לצה"ל
שרון ניר:
 זה ראוי באמת לתשומת לב של חברנו לממשלה בהקשר הזה ולחברי הקואליציה
שרון ניר:
 זה דבר אחד
שרון ניר:
      אני חושבת שהדבר הכי משמעותי שראינו פה, שדווקא אולי היו שמחים, היו יושבים חברי הקואליציה, זה שבסתירה מוחלטת להנצחת התפיסות של ישראל הראשונה וישראל השנייה של יצירת שפע, אז אנחנו רואים פה איך הצבא לוקח באמת את מרבית חלקי החברה הישראלית ומייצר פה באמת איזשהו סוג של נורמליזציה וייצוג הולם לכל האוכלוסיות בכל היחידות, שזה דבר שהוא מאוד מרשים, ואומר שאם רוצים לקחת את זה למקום של עשייה ומעש, אז זה כמובן אפשרי ואפילו נכון
שרון ניר:
 אולי באמת זה יביא אותם להסתכל ולהתבונן שוב פעם על חוק הגיוס ולשאול את עצמנו איך אנחנו מעודדים שירות לכול! זה דבר שחשוב לשים אותו על המדוכה
שרון ניר:
      אני רוצה לומר דבר משמעותי לחבריי מהצד השני, מהצבא, שאני מאוד מאוד מעריכה
שרון ניר:
 אני חושבת שהדבר הכי לא גם לעתיד
שרון ניר:
 חשוב לעשות זה לא להסתכל על הדברים האלה בצורה בדידה, אלא צריך להסתכל על מגמות ארוכות שנים
שרון ניר:
 לא על מגמות ארוכות שנים בדיעבד, אלא לנסות לעשות פרדיקציות כי אין ברירה
שרון ניר:
 אנחנו חייבים לעשות פרדיקציות לאור כל מה שקורה לנו
שרון ניר:
 כשאני שואלת את עצמי עד כמה המודל הזה יחזיק מים בהיבט של מוטיבציה לשירות קרבי, אל מול כל מיני דברים שקורים, וזרמים בטקטונים שקורים מתחת לפני השטח בהיבט של מוטיבציה ליחידות טכנולוגיות, בהיבט של איזה אוכלוסיות מתגייסות ואיזה לא, ועד מתי הנס הגדול הזה של שירות קרבי בצה"ל יחזיק לנו מעמד, אני מציעה לנסות להשתדל, ואני מסתכלת פה ואומרת, את הפרדיקציות האלה חייבים לעשות בהתבסס על נתונים של אינטליגנציה ארגונית ו-AI ודרך זה להשקיע, כי ברור לכולם שאנחנו צריכים את המוטיבציה כמו שאתם הצגתם, לא רק בדיעבד א
אורנה ברביבאי:
תודה, שרון
אורנה ברביבאי:
     גל כהן, בבקשה
גל כהן:
תודה רבה כבוד היושבת-ראש
גל כהן:
 אני אדבר הפעם בקצרה וברשותכם באופן ישיר
גל כהן:
 המוטיבציה לשירות צבאי וקרבי תיפגע אנושות לאורך זמן ללא שוויון בנטל, קרי שירות צבאי או אזרחי-ממלכתי לכולם
גל כהן:
 הילדים שלי לומדים בבית ספר שקיבל השבוע את הפרס, ואני רואה מה קורה בזרמי השטח מתחת
אורנה ברביבאי:
איפה, באיזה עיר?
גל כהן:
בלב השרון
גל כהן:
 המשמעות היא שצעירים לא יהיו מוכנים להתגייס עוד כשכירי חרב או בשר תותחנים של המשתמטים משירות
גל כהן:
 חלפו עידן ועידנים מאז שבית המשפט ביקש וחזר וביקש ממשלות ישראל להסדיר את הנושא
גל כהן:
 השאלה שנדונה בדיון הקודם שהייתי בו, האם יתגייסו 472 או 512 חרדים, לא באמת תזיז את המחט
גל כהן:
 צריך להתרכז בפתרון ל-10,000 מתוך ה-12,000 שהוצגו, שאינם מתגייסים כלל, ואני לא בטוח שהפתרון הוא רק בצבא
גל כהן:
 אנו אנשי המעשה מבינים שזה אינו פרויקט קטן, אבל זה פרויקט שישנה לטובה את מצבה של ישראל באופן דרמטי, פרויקט שמצריך מנהיגות ברמה הלאומית ואלה הדברים שלשלם מנהיגים נבחרים לכנסת
גל כהן:
      אחרי הדיון הקודם עלו שלושה אתגרים מרכזיים, אחד, רתימת ההנהגה החרדית, שניים, אומדן הצורך בשטח למשרתי שירות אזרחי-ממלכתי, ושלוש, חשש מאיוש משרות של עובדים קיימים בחתך סוציו-אקונומי נמוך, לכן באופן פרקטי מה שאנחנו מציעים בתור התחלה, שוועדת המשנה לחוץ וביטחון תבקש ממשרדי הבריאות, החינוך והרווחה לענות על השאלה מה הוא הפוטנציאל של הצורך במשרתי שירות אזרחי-ממלכתי, לתחומי האחריות שלהם וזאת באמצעות סקר צרכים מסודר ומפורט שידווח לוועדה
גל כהן:
      הערה אחרונה לגבי מה שהוצג פה לגבי תא"ל ודמני
גל כהן:
 אם הבנתי נכון את השקף, אחוז המתגייסים, המוטיבציה ואחוז הקרביים באחוזים הסוציו-אקונומיים 1 עד 3 לא שינה מגמה באופן מהותי לטובה בחמש שנים האחרונות
גל כהן:
 הראינו סטגנציה באחוזים הגבוהים, שזה מצוין, אנחנו מצליחים לשמר את המוטיבציה, אבל גם סטגנציה באחוזים הנמוכים
גל כהן:
 זה הכלי המרכזי לניוד חברתי
אמיר ודמני:
בסדר, רק שאני הסברתי פה פחות או יותר חצי שעה על הניוד החברתי
אמיר ודמני:
 ב-1 עד 3 אין יותר מידי אנשים פוטנציאליים
גל כהן:
תייצרו את הפוטנציאל
גל כהן:
 זה בדיוק העניין
אמיר ודמני:
זה לא קשור
אמיר ודמני:
 אני לא מייצר פוטנציאל
אמיר ודמני:
 הלמ"ס קובע מי מדורג איפה
אמיר ודמני:
 אני לא קובע את זה
אורנה ברביבאי:
בואו נתקדם
אורנה ברביבאי:
      דולב זוהר, בבקשה
דולב זהר:
בוקר טוב לכולם, קוראים לי דולב, אני מבחן בעמק חפר ואני אימא לשלושה ילדים
דולב זהר:
 יש לי בת בת 17, שני בנים בני 13 ו-10
דולב זהר:
 לפני כמה חודשים הבת שלי הגיעה לצו ראשון ויום המאה, והיא הגיעה אליהם אחרי חודש וחצי שהיא התכוננה עם כל הלומדות שאפשר, ותרגלה מקרים ותגובות, והגיעה מורעלת באמת לתפארת מדינת ישראל
דולב זהר:
 הצורה שבה היא הגיעה זה לא קרה לבד
דולב זהר:
 זה אני עשיתי
דולב זהר:
 אתם דיברתם פה על השקעה של מיליונים בעידוד המוטיבציה
דולב זהר:
 אצלי לא הייתם צריכים להשקיע שקל
דולב זהר:
 אני עשיתי את זה לבד
דולב זהר:
 גם היום כשאני האפוטרופוס שלה, אם תא"ל ודמני יגיד לה לעשות משהו ואני אגיד לה לעשות משהו, אני אומרת לכם, 70% היא עושה מה שהוא אומר לה, כי ככה אני גידלתי אותה
דולב זהר:
 את המפלצת הזאת אני גידלתי
אורנה ברביבאי:
מה השאלה?
דולב זהר:
אין שאלה
אורנה ברביבאי:
אז מה האמירה?
דולב זהר:
אוקיי, אז תיכף אני אגיע
דולב זהר:
 האמירה היא שאף פעם לא חשבתי, לא העליתי על דעתי שיהיו בינינו פערים כאלה, זאת אומרת שאני חינכתי אותה לעשות משהו שאולי אני לא מאמינה בו היום, או המדינה הולכת לכיוונים שאני לא מאמינה בהם היום
דולב זהר:
 עצם העובדה שאני נמצאת פה, אני אזרח פרטי, אני לא תיאמתי עם אף אחד, לא דיברתי עם אף אחד
דולב זהר:
 אף אחד לא יודע שאני באה
דולב זהר:
 אף אחד לא יודע גם מה אני הולכת להגיד, גם לא בעלי
דולב זהר:
 בגדול, הכותרת שלי זה המוטיבציה של ההורים, לא של המלש"ב
דולב זהר:
 הסיבה שהגעתי לכאן היום אחרי שגמרתי להתלהב על זה שאנחנו דמוקרטים, אני יכולה להירשם ופשוט להגיע ולדבר
דולב זהר:
 כשישבתי פה בחוץ וחשבתי על זה, הבנתי שאני באתי לפה לדבר במקום ללכת לעבודה שלי, כי אני לא סומכת על זה שהקול שלי והדעות שלי יישמעו, אז באתי להשמיע אותם בעצמי, וזאת אמירה שמאוד מאוד קשה לי להגיד אותה
דולב זהר:
 זה שבר עצום
דולב זהר:
      אני כאזרח בשבר עצום
דולב זהר:
 אהבת המדינה, תרומה למולדת זה ערכים שהם מאוד נוכחים גם אצלנו בבית, גם כאזרח, ואני מדברת על שבר באימהות ממש
דולב זהר:
 יש לי שבר עצום באימהות שלי
דולב זהר:
 לפני כמה שבועות בקפלן, חברה שעמדה לידי, שגייסה את הבן שלה לתותחנים, תיארה לי את זה כעקידת יצחק
דולב זהר:
 ככה היא תיארה את האירוע הזה
דולב זהר:
 מה שהבנתי מהמוטיבציה של הבת שלי שהיא היום בהזדהות מוחלטת עם המדינה שלה ושום דבר לא יזיז אותה משם, ואת עקידת יצחק הזאת שאם אני רוצה איכשהו להשפיע על הילדים שלי, זה צריך להתחיל היום על בני ה-13 וה-10 שבאמת לא מופיעים כאן
דולב זהר:
 היא מופיעה שם בשנת שירות והיא תתגייס ב-2025 אחרי שנת שירות
דולב זהר:
      מישהי פה דיברה לפני כן על פרדיקצות, אז אני הפרדיקציה
דולב זהר:
 אני רוצה להגיד שאני הפרדיקציה
דולב זהר:
 אני חושבת שכמו שבייבי בום מגיע תשעה חודשים אחרי מלחמה ולא מייד אחרי מלחמה, גם פה
דולב זהר:
 זה לא יגיע בגיוס 2025
דולב זהר:
 אלה הילדים שכבר מורעלים
דולב זהר:
 זה יגיע אחרי
דולב זהר:
      אני רוצה להגיד עוד משהו
דולב זהר:
 אני גם מאמינה שחלק מהדברים שאני אומרת פה הם לא חדשים והם נכתבו ונאמרו וצוייצו בעשרות צורות שונות, ועדיין אני חושבת שבמה שאמרתי יש שני דברים שצריכים להטריד אתכם
דולב זהר:
 אחד, כדי להוריד את המוטיבציה של הילדים שלי לשרת אני לא צריכה לעשות כלום
דולב זהר:
 אני צריכה להפסיק לעשות
דולב זהר:
 להפסיק לעשות זה הרבה יותר קל מלהתחיל לעשות
דולב זהר:
 אני צריכה פשוט לשחרר ואני צריכה לתת לו לספוג את האווירה המאוד מאוד קשה שיש היום בבית
דולב זהר:
 זה אפילו לא צריכה להיות החלטה, כי גם להחליט לעשות דבר כזה זה בעניי כפירה, אז זה אפילו לא החלטה
דולב זהר:
 זה פשוט יקרה באופן טבעי
דולב זהר:
     הדבר השני שמיוחד זה שזה מגיע ממני
דולב זהר:
 מה שמאוד מיוחד בי, שאני לא מיוחדת בשום צורה
דולב זהר:
 אני באתי לפה כמו שאמרתי, לבד
דולב זהר:
 לא תיאמתי
דולב זהר:
 אני בן אדם פרטי ועדיין אני אומרת לכם, אני מייצגת המון אימהות שכבר לא יודעות
דולב זהר:
 אנחנו אימהות עבריות שלא יודעות
דולב זהר:
 איך מעלים מוטיבציה בצה"ל? שני דברים: תדע כל אם עבריה וממני תיראו וכן תעשו
דולב זהר:
 זהו
דולב זהר:
 זו התורה כולה
דולב זהר:
      שאלת מה אתם יכולים לעשות? אמנם הפנית את זה לצה"ל אבל אני רוצה לענות על זה
דולב זהר:
 תגבירו את האמון שלנו בכם
דולב זהר:
 מאוד קשה לשלוח ילד לסכן את חייו כשאתה לא מאמין במי ששולח אותו
אורנה ברביבאי:
     חברת הכנסת מטי צרפתי, בבקשה
מטי צרפתי הרכבי:
תודה רבה גבירתי יושבת-הראש
מטי צרפתי הרכבי:
 תודה דולב על הדברים
מטי צרפתי הרכבי:
 נראה לי שהשבר או המצוקה שאת נמצאת בה, נמצאים רבים מאזרחי המדינה, ולא בכדי נאמר כאן גם שלדיון החשוב הזה לא בחרה להגיע הקואליציה
מטי צרפתי הרכבי:
      אני רוצה לומר שהצבא הוא כור ההיתוך של החברה
מטי צרפתי הרכבי:
 בתפקיד הזה של כור ההיתוך של החברה אי אפשר להדיר אוכלוסיות מכור ההיתוך, כי כמו שהצבא צריך את החיילים, אני חושבת שהחברה האזרחית צריכה את הצבא
מטי צרפתי הרכבי:
 אני יכולה לומר כמי ששירתה בצבא וילדיה שירתו בצבא, אני לא יודעת מי קיבל יותר
מטי צרפתי הרכבי:
 אני חושבת שהזהות של הילדים שלי כאזרחים, כפטריוטים, כאוהבי המדינה, ככאלה שבוחרים לחיות כאן, לעבוד, לשלם מיסים, היא הרבה בזכות השירות הצבאי, לכן האינטרס הוא לא רק שאנשים יתגייסו לצבא ותהיה מוטיבציה וכמובן שוויון בנטל והכול
מטי צרפתי הרכבי:
 אני חושבת שבסוף האזרח בקצה, כשהוא מסיים את הצבא הוא יהיה אזרח טוב יותר, נאמן יותר, פטריוט יותר, ליברל יותר
מטי צרפתי הרכבי:
 כל מה שאנחנו רוצים ונמצאים בקפלן או במוקד אחר, הוא הרבה בזכות השירות הצבאי, זאת אומרת האינטרס הוא הדדי
מטי צרפתי הרכבי:
      האינטרס שלי כהורה שהילדים שלי ישרתו שירות משמעותי בצבא, הוא בין השאר כי אני חושבת שהצבא מקנה להם ארגז כלים להמשך החיים, לכן החשיבות הזאת
מטי צרפתי הרכבי:
 זה לא 10,000 לא מתגייסים, זה פני החברה קדימה
מטי צרפתי הרכבי:
 אני מסכימה עם שרון שאמרה שצריך רגע להסתכל במעלה מה יקרה עוד עשור למוטיבציה ולא הכאן ועכשיו, כי אנחנו עכשיו 2023, אירוע היסטורי בהוויה
מטי צרפתי הרכבי:
 זה רק לומר בכללי
מטי צרפתי הרכבי:
 כמובן שצריך לסמן כיעדים כחברה, ושוב, מבחינתי הצבא זה החברה, את הנושא של היחידות הטכנולוגיות והנושא של השוויון המגדרי ואת הנושא של שנת שירות ומכינות קדם צבאיות כאיזה אוכלוסיות יעד עילית ביכולת או במוטיבציה או בסיכויי להתקדם
מטי צרפתי הרכבי:
      אני רוצה כאן לפתוח סוגריים ולהגיד שבגיל 18 יש גם אוכלוסייה מאוד גדולה שקשה לה להתגייס כי הם לא בדיוק בשלים, כי הם לא עברו אולי את כל השלבים ולפעמים הצבא יכול להזיק להם, אז רגע פה צריכה להיות הזהירות מתוך האוכלוסייה הרגילה שמתגייסת
אורנה ברביבאי:
לא היית קודם אבל הוצג הגידול בהיקף הלא מתגייסים על רקע נפשי גם
מטי צרפתי הרכבי:
אני חושבת שיש נוער שצריך להתגייס, אבל צריך למצוא לו לא את התירוץ לא להתגייס, אלא למצוא את המסגרת הצבאית שמתאימה גם לאלה שמתקשים
אמיר ודמני:
אני התייחסתי לזה באריכות
מטי צרפתי הרכבי:
אני רק אומרת כאמירה
אורנה ברביבאי:
תודה, חברת הכנסת
אורנה ברביבאי:
      יהודה פולק, בבקשה
יהודה גליק:
שלום, אני יהודה מארגון "אחים לנשק"
יהודה גליק:
 אני בעצם מרכז שם את כל הנושא של השיח מול החברה החרדית
יהודה גליק:
 אני רוצה להתחיל במילה טובה על הנושא של שילוב נשים
יהודה גליק:
 הבת שלי השתחררה לפני חודש
יהודה גליק:
 היא הייתה באיסוף קרבי
יהודה גליק:
 היא עשתה שירות מאוד מאוד משמעותי
יהודה גליק:
 אני נמצא כבר 37 שנים במערך הצבאי, 32 שנים מתוך זה במילואים ואני יודע להעריך עבודה טובה
יהודה גליק:
 אני חושב שקודם כל הצבא בהיבט של המרחב הבטוח לנשים עבר מהפכה מהימים שאני הייתי בסדיר, ובהיבט של שילוב נשים ביחידות לוחמות אני באמת מאוד מאוד מעריך את העבודה הטובה שאתם עושים
יהודה גליק:
     הנושא השני זה הנושא של גיוס חרדים
יהודה גליק:
 בדוח שפרסמתם בתחילת החודש כתוב: "הגידול הדמוגרפי באוכלוסייה החרדית מהווה פוטנציאל איכותי למתן מענה להתפתחות צרכי צה"ל"
יהודה גליק:
 זה אתם כתבתם
יהודה גליק:
 התחושה שלנו היא שהצבא מאוד גורר רגליים בנושא הזה
יהודה גליק:
 ב-2021 ראיתי שם שבסך הכול התגייסו פחות מ-5% מהמגזר, זה 1,185 אנשים
יהודה גליק:
 אנחנו מדברים עם החרדים
יהודה גליק:
 אנחנו מדברים איתם יום-יום
יהודה גליק:
 הם אומרים לי, עזוב, הצבא לא רוצה אותנו
יהודה גליק:
 התחושה שלי זה שהצבא במו ידיו מוריד בטווח הארוך את המוטיבציה לגיוס, כי כולנו מבינים שבעוד כמה שנים 50% מהמלש"בים יהיו אנשים חרדים, והנושא הזה של האיפה ואיפה בהגדרה יפגע ברמת המוטיבציה והנכונות של אנשים להתגייס ליחידות הקרביות
יהודה גליק:
     אני רוצה לשאול שתי שאלות את הצבא
יהודה גליק:
 א', מדוע הצבא לא יוצא נגד חוק הגיוס כמו שהוא יצא נגד לדוגמה הנושא, כשדיברו על קיצור השירות הצבא ידע לעמוד על הרגליים האחוריות כשזה היה חשוב לו? הדבר השני, ראיתי פה את השקף על הקמפיינים, שזה מאוד יפה בעיניי ואני יודע שאתם מגיעים לתיכונים
יהודה גליק:
 אני יודע שאתם עושים הרבה מאוד פעילויות
יהודה גליק:
 הנושא הזה של המוטיבציה זה לא דבר שקורה מעצמו ובטח לא בתקופות היותר מאתגרות של השנים האחרונות ועל התהליכים שעוברים על החברה הישראלית
יהודה גליק:
 אני מאוד מעריך את העבודה הזאת
יהודה גליק:
 אני רק שואל את עצמי למה אתם לא עושים את אותה עבודה או אפילו חלק מהעבודה אל מול המגזר החרדי? יש כל כך הרבה דברים שאפשר לעשות וזה לא נעשה
יהודה גליק:
 תודה רבה
אמיר ודמני:
אני מצטער, כי הייתי פה לפני שלושה שבועות והצגתי את זה שעה וחצי
אורנה ברביבאי:
נכון, הוא הציג באריכות את הפעילות
אמיר ודמני:
האמירות שלך שאנחנו לא מעוניינים, אני הצגתי הפוך לחלוטין
אמיר ודמני:
 הצגתי גם מה אנחנו עושים
אמיר ודמני:
 אני מסכים איתך שאנחנו יכולים לעשות הרבה יותר
אמיר ודמני:
 אני דיברתי על עצמנו בהרבה מאוד ביקורתיות, אבל מצד שני להגיד שאנחנו לא עושים ולא פונים, יש לנו מסלולים והרבה מאוד דברים שאנחנו עושים
אמיר ודמני:
 גם אני התייחסתי לנושא חוק הגיוס באותו דיון, אז לבוא ולהגיד - - -
יהודה גליק:
אני רק אגיד שבמבחן התוצאה, התוצאות הן לא טובות
אמיר ודמני:
בסדר
אמיר ודמני:
 יש לי הרבה מה להגיד על זה
אורנה ברביבאי:
אנחנו כולנו ערים לתוצאות, כולל נושא חוק הגיוס עצמו
אורנה ברביבאי:
      גליה, בבקשה
גליה שמילוביץ':
שמי גליה שמילוביץ', אני הרבה דברים
גליה שמילוביץ':
 אני עורכת דין
גליה שמילוביץ':
 שירתי בעבר 14 שנים במערכת הביטחון בתפקידים מבצעיים
גליה שמילוביץ':
 אני בת לאימא חילונית ולאבא חרדי
גליה שמילוביץ':
 אני פמיניסטית ואני מאמינה בערכי הדמוקרטיה הליברלית, אבל כאן אני מאוד מתרגשת כי כאן אני בכובע הכי חשוב שקיים בחיים האלה, בכובע של אימא
גליה שמילוביץ':
      כמו דולב שדיברה מאוד יפה, אני אימא לשלושה ילדים בני 17, 15
גליה שמילוביץ':
5 ו-13
גליה שמילוביץ':
5
גליה שמילוביץ':
 הבן שלי בן ה-17 כמו רבים מבני גילו, בסקטור שלי, מתכונן לגיוס לצה"ל בשנה הבאה כמו שאני חינכתי אותו
גליה שמילוביץ':
 הוא מתגאה בפרופיל 97 שלו בדיוק בזמן שאני מתה מפחד כמו כל אימא
גליה שמילוביץ':
 הפחד הזה שמוכר לכל אימא, מוכר גם לאימהות שאותן אני מייצגת כאן
גליה שמילוביץ':
 אנחנו אימהות בחזית ואני מדברת כאן גם בשמן
גליה שמילוביץ':
 כולנו אימהות לילדים וילדות שעומדים להתגייס לצבא
גליה שמילוביץ':
 חלקם ילדים שכבר משרתים בצבא
אורנה ברביבאי:
כמה מונה הארגון הזה?
גליה שמילוביץ':
אנחנו התחלנו לפני חודש וחצי
אורנה ברביבאי:
זה ארגון חדש?
גליה שמילוביץ':
כן, בעקבות השבר הגדול שאנחנו חוות בחודשים האחרונים