GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רון כץ:
תודה רבה, אדוני
רון כץ:
 ראשית, אני רוצה להתנצל על האיחור
רון כץ:
 הייתה תאונה קשה בכביש 6
רון כץ:
      אני שמח שהדיון הזה מתקדם, אני גם שמח מאוד שהדיון הזה הוא דיון פתוח, כי בעבר ניסינו לקיים דיון כזה בקדנציה הקודמת וגורמי צה"ל התעקשו שהוא יהיה דיון חסוי
רון כץ:
 אני שמח שיש עכשיו פתיחות בנושא הזה
רם בן ברק:
זה היה דיון חסוי כי דיברנו שם על מקרה ספציפי
רון כץ:
אני יודע, אבל הייתה גם בקשה כללית בלי קשר למקרה ספציפי
רון כץ:
 אני שמח שיש שינוי מגמה ואני גם שמח שהתוכנית שהכניסו בצבא הורידה את מקרי האובדנות ב-75%
רון כץ:
 כלומר, יש עבודה אמיתית שנעשית בנושא
רון כץ:
 אני עוקב אחרי הנתונים האלה הרבה מאוד זמן
רון כץ:
 אני חושב שזה אחד הדברים הכי חשובים שהצבא יכול לקחת על עצמו, וגם לוקח על עצמו, והיעד הסופי שלנו צריך להיות אפס מקרים
רון כץ:
 בסופו של דבר מדובר בחיי אדם ואין דבר יותר חשוב מזה, בטח בארגון כמו צבא
רון כץ:
      אני רוצה לבקש מכם, גם במסגרת הוועדה – מכון המחקר של הכנסת, הממ"מ, ביקש לקבל נתונים ומבקש כל הזמן לקבל נתונים, ומעולם לא קיבל אותם
רון כץ:
 מתועדות הרבה פניות של הממ"מ
רון כץ:
 בסופו של דבר אנחנו רוצים לעבוד ביחד – לנו יש את הכלים שלנו לעזור לכם, לכם יש את הכלים שלכם, בואו נעבוד בשיתוף פעולה
רון כץ:
 בואו נעביר את הנתונים בצורה מסודרת, נראה גם שיש בזה חשיבה עמוקה, עבודה רצינית, תוכנית שאתם הולכים איתה יד ביד, וגם תפעילו אותנו
רון כץ:
 בשביל זה אנחנו פה
רון כץ:
 מבחינתי זו שליחות לעזור לכם בכל מה שאפשר בנושא, אני חושב שכל חברי הוועדה והאורחים באותה גישה
רון כץ:
 בואו נעלה את זה רמה למעלה
רון כץ:
      אני רוצה לשאול לגבי נוהל יציאה עם נשק
רון כץ:
 לא הצלחתי לקבל נתונים מסודרים
רון כץ:
 האם היום, בעקבות המצב, החזירו את הנוהל שבוטל בעבר? בעבר לא יצאו עם נשק מכל מיני סיבות, היום זה בוטל? מה השתנה?
יולי יואל אדלשטיין:
חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה
עופר כסיף:
תודה רבה
עופר כסיף:
 אני מודה לך על הדיון המאוד חשוב הזה
עופר כסיף:
 עם כל הכבוד לנתונים ולמצגת הארוכה שנעשתה פה, אני מזכיר לכולם שאנחנו בכנסת הריבון
עופר כסיף:
 הכנסת על חבריה, ועדותיה ומליאתה, היא הריבון
עופר כסיף:
 לכן כשאנחנו מבקשים מידע שהוא לא חסוי, אנחנו צריכים לקבל אותו
עופר כסיף:
 למה אני פותח בכך? ב-8 בדצמבר 2021, לפני שנה וחצי, ביקשתי מהממ"מ לערוך מחקר בנושא: התאבדויות וניסיונות התאבדות בצה"ל
עופר כסיף:
 פירוט הבקשה בשורה אחת היה: המחקר הקיים נכון לשנת 2013
עופר כסיף:
 היה מחקר של הממ"מ, אבל ב-2013 וביקשנו עדכון
עופר כסיף:
 לצערי הרב עד היום אין שיתוף פעולה מצדכם ומצד משרד הביטחון
עופר כסיף:
 על מה מדובר? תשימו לב, בפברואר 2022, לפני קצת יותר משנה, בעקבות הבקשה שלי פנו מהממ"מ למשרד הביטחון וביקשו לקבל מידע
עופר כסיף:
 אני יכול לשלוח לאדוני את המכתב, שלחתי את זה לחברי ועדה שיש לי את הוואטסאפ שלהם
עופר כסיף:
 ב-2 בפברואר 2022 נשלחה בקשה מטעם הממ"מ למשרד הביטחון, בקשה מאוד מפורטת, וביקשה לקבל מענה עד 1 במרץ
עופר כסיף:
 ב-3 במרץ משרד הביטחון ביקש לדחות את מועד מתן התשובה ל-20 במרץ, בגלל הנתונים
עופר כסיף:
 כלומר, אין פה שום דבר חסוי וגם לא נאמר שיש פה משהו חסוי
עופר כסיף:
 כמובן שהסכמנו לחכות
עופר כסיף:
 בקיצורו של דבר, בשורה התחתונה עד היום לא נמסרו הפרטים
עופר כסיף:
 קיבלתי מכתב מהממ"מ שלצערם הם נאלצים לסגור את המחקר משום שאין שיתוף פעולה מצד הצבא ומשרד הביטחון
עופר כסיף:
 ישבנו יחד, מנהלת הממ"מ, היועצת המשפטית לכנסת ואני – כאמור, על פי חוק אנחנו מחויבים לקבל מכם את הפרטים האלה – ודנו בעניין
עופר כסיף:
 הייתה פנייה נוספת למשרד הביטחון, הייתה התנצלות ואמרו שיועבר
עופר כסיף:
 לכן המחקר היה אמור להיפתח מחדש
עופר כסיף:
 אנחנו יותר משנה אחרי ובדיוק השבוע, אתמול או שלשום, קיבלתי שוב מכתב מהממ"מ שלצערם הם לא יכולים להמשיך במחקר, כי אין שיתוף פעולה מצד הצבא ומשרד הביטחון
עופר כסיף:
      אני מעלה פה דרישה קטגורית, כמי שחבר בגוף הריבוני, ודורש לקבל את המידע – או יותר נכון, שהממ"מ יקבל את המידע – כדי שהמחקר שביקשתי לפני שנה וחצי סוף-סוף יוכל להתקיים
עופר כסיף:
 ללא זה, עם כל הכבוד – ואני לא אומר את זה בציניות – למצגת שניתנה פה, זה לא מספק
עופר כסיף:
 אני רוצה, ואני מניח שכל חבריי פה לא יתנגדו לכך, שנוכל לקבל באמצעות הממ"מ פרטים מלאים
עופר כסיף:
 אני כמובן לא אצטט פה את כל המכתב המפורט, אני אשמח לשלוח אותו לך באופן ישיר, אבל יש בו בקשות מאוד מפורטות לגבי ניסיונות התאבדות, לגבי הנושא של קב"נים, שאלות סופר-חשובות, כי אם יש משהו שאני בטוח שאין מחלוקת בין חברי הכנסת, מימין ועד שמאל, שכולנו רוצים שחיים יישמרו ושאף אחד לא יאבד את חייו, בוודאי ובוודאי כשיש אפשרות למנוע את זה
עופר כסיף:
 תודה
יולי יואל אדלשטיין:
תודה, חבר הכנסת כסיף
יולי יואל אדלשטיין:
 הפורמט הזה של הדיון מחייב אותנו גם להניח מסקנות לדיון
יולי יואל אדלשטיין:
 לכן אני מבקש שאחת המסקנות תהיה הנושא הזה של קבלת מידע ממשרד הביטחון בנושאים הקשורים לדיון, כי באמת לא יכול להיות ששנתיים הממ"מ – שזו מחלקה שאני מכיר והיא רצינית מאוד ומכובדת – לא מקבלת מידע
עופר כסיף:
זו ההזדמנות להודות להם
יולי יואל אדלשטיין:
חבר הכנסת מאיר כהן, בבקשה
מאיר כהן:
ב-2013 הייתה לי הזכות להקים את המועצה הלאומית למניעת אובדנות ביחד עם האנשים היקרים ממשרד החינוך, משרד הבריאות ומשרד הרווחה
מאיר כהן:
 אני מלווה את הנושא הזה במהלך כל שנותיי, גם כמנהל בית ספר
מאיר כהן:
 אני חייב להגיד שמה שהצבא הצליח לעשות, האזרחות לא הצליחה לעשות
מאיר כהן:
 היות שעסקינן בצבא, אני חושב שאנחנו צריכים ללמוד ממה שהצבא עושה
מאיר כהן:
 היום כששמעתי את הפירוט שלך, תא"ל כנפו, הבנתי עד כמה חסר במסגרות האזרחיות תכנון ופעולה, בטח במשרד החינוך ובטח במקומות אחרים
מאיר כהן:
      אני רוצה לחזור בקצרה על מה שהתחלתי
מאיר כהן:
 זה טוב שמוסיפים עוד אפליקציות ומוסיפים עוד עזרים כאלה ואחרים, בסופו של דבר מהניסיון של 40 שנה שלי הסיפור הוא באנשים שסובבים אותך – במפקד הישיר, שאתה יודע כראש אכ"א וכאחראי על בריאות הנפש להציב חוברת של אורות אדומים שאומרת שאם האור האדום הזה נדלק, אני פועל כך וכך; אם שני אורות נדלקים – אני פועל כך וכך, וכן הלאה
מאיר כהן:
 אם יש מערכת של אורות אדומים שהיא באמתחתו של כל מפקד, זה דבר אחד
מאיר כהן:
     הדבר השני, ההכשרה הצבאית של האנשים
מאיר כהן:
 הרבה מאוד שנים לא דיברו על נושא התאבדויות, כי אמרו שככל שאנחנו נעלה את זה, יהיו יותר התאבדויות
מאיר כהן:
 אני מכיר את זה ממשרד החינוך לפני 40 שנה, שילדים ניסו להתאבד והבאנו את שפ"י
מאיר כהן:
 אז אמרו לי שאולי אני אשאיר את זה ככה בצד, כי אחרת יהיו מודלים לחיקוי
מאיר כהן:
 לא, היום הכול פתוח
מאיר כהן:
      אני חוזר על הדברים: 1
מאיר כהן:
 צריך לדבר על זה בכל קורס פיקודי, ולדבר על זה באומץ; 2
מאיר כהן:
 אחרי שגמרנו לדבר על זה, צריך להציב סדרה של אורות אדומים, את זה אנשי המקצוע יודעים לעשות, וטיפול מיידי, שידע כל מפקד מה צריך לעשות; 3
מאיר כהן:
 האטמוספירה החברתית בתוך היחידות,  מהכיתה והמחלקה וכו', ולדבר על זה כל הזמן
מאיר כהן:
      היות שהיה לי ילד בצבא, שאלתי אותו פעם כמה פעמים בחודש יצא לו לדבר עם המפקד הישיר בשיחה אישית
מאיר כהן:
  כל מי ששירת בצבא יודע כמה זה חשוב
מאיר כהן:
 בזמנו הוא אמר לי שזה פעם בשלושה חודשים, ואמרתי שזה חסר
מאיר כהן:
      אני רוצה לסבר את אוזניכם, באזרחות יש כ-500 מקרי התאבדות כל שנה, יותר מתאונות דרכים
מאיר כהן:
 זה כדי שתבינו מה אוזלת היד שלנו
מאיר כהן:
 תודה רבה
יולי יואל אדלשטיין:
תודה, חבר הכנסת כהן
יולי יואל אדלשטיין:
 חברי הכנסת, במקור היינו אמורים לסיים ב-11, אני בוודאי אאפשר את המשך הדיון כדי שהח"כים יוכלו להתבטא ונשמע את התשובות, אבל אני מבקש לצמצם עד כמה שאפשר
ניסים ואטורי:
לא ראיתי אם המצגת הייתה לפי יחידות
ניסים ואטורי:
 הנתון הזה מאוד מעניין
ניסים ואטורי:
 לעניות דעתי, כיוצא חיל האוויר, זה חשוב, כדי לראות את המקור של הבעיה
ניסים ואטורי:
 זאת אומרת, מה שאתם עושים פה מאלף, מעולה, מצוין, החייל יכול להיכנס לאפליקציה וכו', אבל חייל בדיכאון לא נכנס לאפליקציה, הוא מחפש את המקום הקרוב או לדפוק לעצמו כדור בראש או במקרה הטוב את החבר שהוא יכול לבכות לו על הכתף
ניסים ואטורי:
 צריך לבחון איפה זה קורה הכי הרבה
ניסים ואטורי:
 אצלנו בחיל האוויר הייתה תקופה שהיינו שומרים, וזה היה עשרה קילומטרים מהשומר הבא, מבן אנוש הראשון שנמצא על ידך
ניסים ואטורי:
 אני זוכר שזה היה הדבר הכי מדכא בעולם
ניסים ואטורי:
 אני אומר את זה גם מבחינתי, כאדם שלא אובחן עם בעיות מסוימות
ניסים ואטורי:
 יש נקודות שהן ממש בעייתיות וצריך לבחון את זה
ניסים ואטורי:
 כששמים חייל בחושך איפשהו לבד, והוא למד להיות מכונאי והוא יכול לטפל במטוסי סילון וכו', יש נושאים שיכולים לפגוע בו יותר
ניסים ואטורי:
 צריך לבדוק מה המקור של הדבר
ניסים ואטורי:
 היינו רואים את העומדים בשמירה ומבחינתנו הם היו נראים כנידונים למשהו איום ונורא
ניסים ואטורי:
 כך ראינו את זה
ניסים ואטורי:
      יש גם את התפיסה של חייל שבא לקב"ן ולפעמים לא מטפלים בו, כי חושבים שהוא אולי עושה הצגה או רוצה להשתחרר מצה"ל
ניסים ואטורי:
 יש כאלה, אבל אם יש יותר מ-20 מתאבדים בצבא ו-60 ילכו הביתה באותה שנייה, זה עדיף לנו
ניסים ואטורי:
 מי שלא רוצה לשרת, שלא ישרת, זו דעתי האישית
ניסים ואטורי:
 מי שרוצה לשרת ובא לתרום, שיישאר
ניסים ואטורי:
 אני רואה את הילדים שנלחמים כדי להעלות את הפרופיל ולהגיע למבצעי הכי גדול שיש
ניסים ואטורי:
 לכן לדעתי צריך להיות רגישים יותר לעניין הזה, לבן אדם
ניסים ואטורי:
 המערכת מעולה, אפליקציה, אבל לעניות דעתי אדם בדיכאון לא נכנס לאפליקציה
ניסים ואטורי:
 צריך לשים לב לפינות, הבודדים – יחסית לכמות החיילים – שבסוף מתאבדים
ניסים ואטורי:
 זה נופל בפינות, בשוליים, וצריך לראות איפה הבעיה באמת קורית
שמעון סולומון:
ראשית, אני שמח שיש עיסוק בנושא הזה ושזה בא לדיון ציבורי
שמעון סולומון:
 כך אפשר להגיע לתובנות ולצמצום משמעותי בתופעה
שמעון סולומון:
      מספר שאלות: 1
שמעון סולומון:
 האם יש קורלציה בין אוכלוסיות מסוימות לבין אובדנות, נניח ממניעים כלכליים, משפחתיים, פריפריה, עולים? האם יש איזושהי התאמה, שדווקא אוכלוסיות מסוימות שמאותגרות יותר מגיעות למצבים האלה? זה יכול לעזור גם למענה
שמעון סולומון:
     2
שמעון סולומון:
 לא קיבלתי תשובה לשאלה איך נותנים מענה לסיפור של חוסר בקב"נים
שמעון סולומון:
 אם חלק מהפתרון שאתה מציע זה קשר ישיר עם קב"ן, מה עושים כשאין לך את זה? אני מניח שאתם חושבים על זה, אבל ברור לחלוטין שאם זה עלה גם בדוח וזה גם חלק מהמענה, צריך לתת לזה תיעדוף תקציבי
שמעון סולומון:
     3
שמעון סולומון:
 איתור סימני מצוקה – אני שואל את השאלה ששאלתי גם קודם, אבל ביתר שאת
שמעון סולומון:
  אני יודע להגיד – במקרים בודדים, לא שיש לי איזשהם נתונים – שסיפור של סטיגמות, חרמות, הדרה, זלזול, גם מצד מפקדים וגם מצד חיילים, גורם לאיזושהי העצמה של מצוקות והגעה לאובדנות
שמעון סולומון:
 איך את זה אפשר למנוע? לא רק לאתר את המצוקה שחי בתוכה, אלא איך למנוע את המצוקה שעתידה להגיע
שמעון סולומון:
      4
שמעון סולומון:
 דיברת על סנסורים שמאפשרים לנו נתונים ממגוון יחידות ומגוון היבטים של החייל, כדי להנגיש דאטה, נתונים למג"ד
שמעון סולומון:
 צריך לראות איך אנחנו לא מגיעים למצב שיש בעיה עם צנעת הפרט
שמעון סולומון:
 יכול להיות שנתונים מסוימים מייצרים סטיגמה אצל המפקד ואז חייל כזה בכלל לא יכול להתקדם בצבא, והינה יצרנו מצוקה אחרת
שמעון סולומון:
 צריך לשים לב שהדברים האלה לא יגרמו – אנחנו אומרים "היזהרו בבני עניים שמהם תצא תורה", אז מהם יכולים גם לצאת מפקדים גדולים ורק צריך לתת להם לעבור את המשוכה הזאת
יולי יואל אדלשטיין:
תודה, חבר הכנסת סולומון
יולי יואל אדלשטיין:
 חבר הכנסת דנינו, בבקשה
שלום דנינו:
מהשאלות של חבר הכנסת סולומון הבנתי שזה עלה במצגת ולא הייתי, אז אני לא אטריח את הוועדה
יולי יואל אדלשטיין:
תא"ל כנפו, בבקשה, אתה רוצה להתייחס לשאלות שהיו
תא"ל יורם כנפו:
לגבי יציאה עם נשק – המדיניות באשר ליציאה עם נשק נגזרת בראש ובראשונה משיקולים מבצעיים
תא"ל יורם כנפו:
 התופעה של יציאה או אי-יציאה עם נשק הביתה היא מעבר לשיקול המבצעי, נכנסים לשם גם שיקולים שהם שיקולים פליליים
תא"ל יורם כנפו:
 זה גם נושא שאנחנו נדרשים לא מעט לבקרה עליו, כי נגנבים כלי נשק שלא נשמרים בצורה טובה בבית
תא"ל יורם כנפו:
 יש גם שיקולים של זמינות נשק למקרה של אובדנות
תא"ל יורם כנפו:
 אני יכול לומר לכם שמרבית המקרים של ההתאבדויות דווקא קורים באמצע השבוע ולא בסוף שבוע, וכשהם קורים עם נשק זה בכל מקרה נשק שנמצא בידי החייל כשהוא נמצא בבסיס, כך שההקשר של יציאה הביתה בסוף שבוע עם נשק הוא גורם שמעלה את מקרי האובדנות לא מצאנו אותו ככזה
תא"ל יורם כנפו:
 השיקול הוא שיקול מבצעי, זה בעיקר סביב היחידות הלוחמות
תא"ל יורם כנפו:
 המדיניות שנכנסה בצה"ל לצמצם נשקים ליחידות שאינן יחידות לוחמות לא השתנתה
תא"ל יורם כנפו:
 עדיין יחידות שאינן יחידות לוחמות הן ללא נשקים
תא"ל יורם כנפו:
 היחידות הלוחמות עם נשקים והיציאה שלהם בסוף שבוע עם או בלי נשקים היא לפי שיקול מבצעי
תא"ל יורם כנפו:
      לגבי קבלת מידע – צר לי על האופן שבו הסוגיה הגיעה
תא"ל יורם כנפו:
 אנחנו בצה"ל נהיה בשיתוף פעולה מלא
תא"ל יורם כנפו:
 לאחר הישיבה אני אשמח לקבל את הדרישה ואני אפעל על מנת שהמידע הזה יגיע בהקדם
תא"ל יורם כנפו:
 אינני יודע לומר את הסיבות למה זה לא קרה עד עכשיו, אבל אני מבטיח ששיתוף הפעולה בעניין הזה יהיה מלא
תא"ל יורם כנפו:
     סוגיית הכשרת המפקדים – העניין נמצא בלב העיסוק של המפקדים
תא"ל יורם כנפו:
 ביום הזיכרון האחרון, הרמטכ"ל בנאומו בכותל ציין לראשונה את סוגיית היות חללי צה"ל גם כאלה שהם ממקרים של אובדנות
תא"ל יורם כנפו:
 לא הצגתי את זה פה, אבל יש תחקירים פיקודיים בהם המפקד מבצע תחקיר אחרי מקרה אובדנות והוא גם צריך להציג את זה לאלוף הפיקוד תוך פרק זמן קצר
תא"ל יורם כנפו:
 אנחנו בשיח עם המפקדים סביב העניין הזה,  אני באופן אישי מגיע לקורסים הבכירים, כמו פיקוד ומטה, לקורם פו"ם אלון שהוא קורס מפקדים של היחידות הלוחמות
תא"ל יורם כנפו:
 רק בשבוע שעבר עשינו יום שלם סביב העניין הזה
תא"ל יורם כנפו:
 הם שומעים את ההרצאות ולומדים על כל הכלים שאנחנו עושים
תא"ל יורם כנפו:
 אנחנו עסוקים בזה
תא"ל יורם כנפו:
      באשר לפילוח – האם אנחנו יודעים לפצח את האינדיקטור הזה שידע למצוא את המכנה המשותף? לא הצלחנו למצוא את הדבר הזה
תא"ל יורם כנפו:
 אין לנו את המאפיינים הללו, שהם מאפיינים מובהקים שאומרים שזה בחיל הזה, זה באוכלוסייה הזאת וזה בתקופה הזאת
תא"ל יורם כנפו:
 אין לנו את הדבר הזה
תא"ל יורם כנפו:
 יש לנו מכל המנעדים – גם גברים  וגם נשים, גם בקבע וגם חובה, גם כאלה שראו קב"ן וגם כאלה שלא ראו קב"ן, גם לוחמים וגם תומכי לחימה
תא"ל יורם כנפו:
 אנחנו עושים מחקר בצה"ל ונשמח לשיתוף פעולה גם עם המחקר שיבוצע פה בכנסת
תא"ל יורם כנפו:
 אם נדע למצוא איזה פיצוח לעניין הזה, כמובן שנהיה הראשונים להשתמש בו
תא"ל יורם כנפו:
     באשר לתוספת הקב"נים – בשנה האחרונה הוספנו 18, 15 מהם ביחידות הלוחמות ועוד שלושה בלשכות הגיוס
תא"ל יורם כנפו:
 כפי שהצגתי, במהלך שנת העבודה הבאה אנחנו מתוכננים לתוכנית תגבורת נוספת גם ליחידות העורפיות
תא"ל יורם כנפו:
 אנחנו במגמה של גידול
יולי יואל אדלשטיין:
מה ההכשרה המינימלית הנדרשת לתפקיד קב"ן?
טצה לאור:
יש לנו שלוש אוכלוסיות במערך בריאות הנפש: עובדים סוציאליים אחרי תואר ראשון שעוברים הכשרה של בית ספר לקב"נים
טצה לאור:
 זה מרבית האוכלוסייה שלנו; יש לנו פסיכולוגים עם תואר שני שעושים התמחות במסגרת הצבא
טצה לאור:
 כמובן שהאנשים הבכירים שלנו עושים כבר תואר שני בבית ספר לפסיכותרפיה ואז הם עומדים גם בזה; יש לנו פסיכיאטרים
טצה לאור:
 הפסיכיאטרים זה הנתח הנמוך ביותר
טצה לאור:
 כל מי שמכיר את העולם הזה יודע שיש מחסור חמור מאוד בפסיכיאטרים, אחד מהמקצועות שהם במצוקה
יולי יואל אדלשטיין:
מחסור בגלל היעדר ביקוש
טצה לאור:
בגלל שרופאים לא רוצים להיות פסיכיאטרים
יולי יואל אדלשטיין:
כל מי שהיה פונה אליי ומבקש לסדר התמחות למישהו, הייתי אומר שיש לי הרבה בפסיכיאטריה
טצה לאור:
בדיוק
טצה לאור:
 אז אותו הדבר אני אומר – אני לא מעלה תקנים לפסיכיאטרים, כי אני לא אצליח לאייש אותם
רון כץ:
בית הספר הזה הוא בית ספר של הצבא?
טצה לאור:
	 זה בית ספר שלנו שאנחנו מפעילים ונותנים
טצה לאור:
      צריך להדגיש, בסוף האוכלוסייה שלנו אינה אוכלוסייה חולה
טצה לאור:
 אנחנו לא מחלקה לבריאות נפש
טצה לאור:
 החיילים שלנו הם חיילים בריאים שיכולים לתפקד ולכן מה שאני צריך זה אנשים שיש להם הכשרה של עבודה סוציאלית, עם יכולת לאתר סימני מצוקה, לדעת לתווך את הסביבה לחייל ולאפשר לו הסתגלות טובה, וכאשר יש אירוע כלשהו – להעלות את זה הלאה לפסיכיאטר
רון כץ:
עשיתם פעם פילוח כמה דווקא האוכלוסייה הזאת, למעשה הראשונה, פספסה? כלומר, כאלה שכן נפגשו איתם ולא זיהו את הסימנים
רון כץ:
 דווקא ההכשרה הזאת היא ההכשרה הכי קריטית
טצה לאור:
במרבית המקרים, לצערי, מדובר באנשים שלא ראו גורם בריאות נפש
טצה לאור:
 מבחינתי זה תמיד חרב פיפיות, כי אם אני מגיע לסיכום השנה ורוב האנשים שנטלו את חייהם ראו קב"ן, אז אני אשם כי פספסנו
טצה לאור:
 אם הם לא ראו קב"ן, אז אנחנו אשמים בזה
טצה לאור:
 אבל בסוף האתגר הגדול שלנו, כמעט תמיד, זה שהאנשים לא רואים עליהם, אף אחד לא ידע, והדבר הזה הופיע out of the blue
טצה לאור:
 הפרופיל של האנשים שמתאבדים זה לא הפרופיל של האנשים שרוצים להשתחרר משירות, שפונים שוב ושוב לקב"ן, ולכן הרבה פעמים אין קורלציה בין הדברים הללו
בן דוד:
בדיוק עכשיו ראיתי ציטוט ש-14 כן ראו קב"ן והתאבדו
יולי יואל אדלשטיין:
גברתי, את לא ברשות דיבור
תא"ל יורם כנפו:
לגבי הקב"נים – אנחנו עושים גם ערוצי מתן מענה נוספים, נניח כל מערך הקבע הוא מערך שלא מקבל את המענה שלו מהקב"נים, אלא עשינו outsourcing לעניין הזה והם מקבלים את השירות, ככול שנדרש, ב-outsourcing
תא"ל יורם כנפו:
      לראשונה גם הכנסנו מודל העסקה של אזרחים עובדי צה"ל כקב"נים, לאו דווקא רק כקציני קבע
תא"ל יורם כנפו:
 גם סידרנו את השכר שיהיה שכר כזה שמאפשר להם לבוא
תא"ל יורם כנפו:
 אנחנו משתמשים גם בעולמות המילואים ואנחנו מגייסים מילואימניקים להתמודדות אל מול עומסים
תא"ל יורם כנפו:
 התהליך הוא תהליך של העצמה בעניין הזה
תא"ל יורם כנפו:
      לגבי מאגרי המידע – כמובן שאנחנו תחת אתיקה מאוד נוקשה בעניין הזה ואנחנו שומרים על החיסיון המתאים
תא"ל יורם כנפו:
 כמובן שאנחנו עושים את זה ממקום שלא יעשה הטיה לחיילי צה"ל והכול תחת בקרה של ועדה אתית שמלווה אותנו בתהליך הזה
יולי יואל אדלשטיין:
 ד"ר אדרת מעמותת "בשביל החיים"
יולי יואל אדלשטיין:
 מאוד בקצרה, אנחנו קיבלנו אישור מהיושב-ראש להמשיך עוד כמה דקות, אבל אנחנו כבר על הגבול
ד"ר אבשלום אדרת:
אני יושב כאן בשני כובעים: כובע אחד של אב שכול
ד"ר אבשלום אדרת:
 הבן שלי התאבד בתחילת השירות הצבאי, הוא הספיק להיות בצבא בקושי שלושה חודשים
ד"ר אבשלום אדרת:
 הוא רצה לשרת במחשבים, תקשורת מחשבים, הצבא שיבץ אותו לאפסנאות בבקו"ם
ד"ר אבשלום אדרת:
 הוא מצא את עצמו בתפקידים של העמסה ופירוק של משאיות עם כל הציוד של החיילים שמשתחררים ושמגיעים לגיוס
ד"ר אבשלום אדרת:
 הוא נכנס לדיכאון
ד"ר אבשלום אדרת:
 אז לא ידעתי על סימני המצוקה בכלל, אבל היה ברור שהוא במצוקה קשה מאוד
ד"ר אבשלום אדרת:
 הוא הספיק לשרת ביחידה הזאת, האפסנאות, חודש וחצי ובפעם הראשונה שהוא יצא עם נשק הביתה – כי למוחרת הלכו לשמירה בטרמפיאדות ועשו להם עליית משמר בלילה – הוא הלך לשדה ליד הבית והרג את עצמו
ד"ר אבשלום אדרת:
 נער מחונן, מוזיקאי, רגיש מאוד, שהיה יכול להיות לו עתיד מזהיר
ד"ר אבשלום אדרת:
      אני הייתי בדילמה, כי כעסתי מאוד על הצבא
ד"ר אבשלום אדרת:
 הוא גם רצה שלוש פעמים להגיע לקב"ן ולא הגיע
ד"ר אבשלום אדרת:
 היו לי כל הסיבות להתנגד לצבא, לכעוס על הצבא ולהיות מיואש ולהמשיך ככה את החיים שלי
ד"ר אבשלום אדרת:
 אני לקחתי את זה לאפיק אחר, לקחתי את זה למקום של מניעת אובדנות בצבא בפרט ובתחום האזרחי בכלל
ד"ר אבשלום אדרת:
 אני להגיד לכם שהבן שלי התאבד – כפי שראיתם בתחילת השקף הראשון – כשבצבא היו בסביבות 40 חיילים מתאבדים כל שנה
ד"ר אבשלום אדרת:
 בשנים האחרונות המספר ירד ב-75%
ד"ר אבשלום אדרת:
 זה מדהים
ד"ר אבשלום אדרת:
 זה מדהים איך הצבא לקח את הנושא הזה והצעיד אותו צעדים ענקיים
ד"ר אבשלום אדרת:
 אני יודע שבצבאות אחרים מתמודדים עם בעיה של עלייה בהתאבדויות חיילים וכאן אצלנו יש ירידה
ד"ר אבשלום אדרת:
 חבר הכנסת מאיר כהן עלה בדיוק על הנקודה – אם בתחום האזרחי היו עושים 10% ממה שעושים בצבא, אתם יודעים כמה חיים היו נחסכים? יותר מ-500 מתאבדים כל שנה, עשרות אנשים לא היו מתאבדים
ד"ר אבשלום אדרת:
 אני מציע שהכנסת תקדיש יותר זמן לשאלה הזאת
ד"ר אבשלום אדרת:
 ממקורות לא פורמליים יודע שהצבא משקיע בנושא הזה הרבה מאוד כסף, סדר גודל של 70 מיליון שקל בשנה, בנושא של מניעת אובדנות, אם לוקחים בחשבון את כל מה שנדרש
ד"ר אבשלום אדרת:
 אתם יודעים כמה משקיעים בתחום האזרחי? 17 מיליון שקל
ד"ר אבשלום אדרת:
 אז כאן, כדי לחסוך חיים של 3% מהמתאבדים עושים עבודה מדהימה, ואילו כאן כדי לחסוך חיים של 500 מתאבדים, משקיעים הרבה פחות, הרבה פחות מדיי
ד"ר אבשלום אדרת:
      אני מקווה שאולי הממשלה הנוכחית תתלבש על הנושא הזה
ד"ר אבשלום אדרת:
 אני יודע שיש קיצוצים ואין תקציבים, אבל באמת מדובר בהצלת חיים, ואפשר להציל
ד"ר אבשלום אדרת:
 הצבא נתן את הדוגמה הכי טובה שאפשר להציל חיים
ד"ר אבשלום אדרת:
 צריך לדבר על זה ולהציף את הנושא הזה
ד"ר אבשלום אדרת:
 תודה רבה
יולי יואל אדלשטיין:
תודה, ד"ר אדרת
יולי יואל אדלשטיין:
 אם יש בין חברי הכנסת גם חברים בוועדת הבריאות של הכנסת, אולי כדאי להציע להם לקיים דיון יותר רחב סביב הנושא הזה
יולי יואל אדלשטיין:
      לא הספקנו לשמוע את הממ"מ, אני מתנצל בפני ד"ר יחימוביץ', אבל אנחנו חייבים לסיים
יולי יואל אדלשטיין:
      אני מבקש לומר תודה לכל המוזמנים לדיון – לגורמי צה"ל, עמותות
יולי יואל אדלשטיין:
 אני מבקש רק מחברי הכנסת להישאר להצבעה פרוצדורלית אחת
יולי יואל אדלשטיין:
 כל שאר האנשים יכולים לעזוב
יולי יואל אדלשטיין:
חברי ועדת החוץ והביטחון, בבדיקתנו התברר שאנחנו לא הצבענו פורמלית על כך שחבר הכנסת דני דנון, חבר ועדת החוץ והביטחון, יכהן כיושב-ראש ועדת משנה לענייני העורף
יולי יואל אדלשטיין:
 מי בעד ההצעה הזאת?
יולי יואל אדלשטיין:
 אושר
יולי יואל אדלשטיין:
 אין נגד, אין נמנעים, זה אושר פה אחד
יולי יואל אדלשטיין:
      תודה רבה, ישיבה זו נעולה
יולי יואל אדלשטיין:
 אנחנו מודים ליושב-ראש הכנסת על האישור החריג להמשיך את הישיבה גם על זמן המליאה
ינון אזולאי:
בוקר טוב לכולם, אני מבקש לפתוח את ישיבת ועדת החוץ והביטחון, היום יום רביעי, 7 ביוני 2023, י"ח בסיון התשפ"ג
ינון אזולאי:
 על סדר-היום: הצעת חוק להקפאת קצבאות שמשולמות לפעיל טרור ומשפחתו מקופת המדינה, של חבר הכנסת אריאל קלנר
ינון אזולאי:
 חבר הכנסת קלנר, בבקשה, תציג את הצעת החוק, לפני שאנחנו מכינים אותה לקריאה הראשונה
אריאל קלנר:
תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת וכל המוזמנים
אריאל קלנר:
 אנחנו באים למנוע מציאות של הרצחת וגם ירשת
אריאל קלנר:
 מציאות שבה מחבל בא לרצוח ישראלים, יהודים, בגלל שהם יהודים, פוגע בהם, רוצח אותם, מתוגמל על כך – יושב בכלא, או שנהרג ומשפחתו מתוגמלת – על אותה פעילות טרור נפשעת
אריאל קלנר:
 ובמקביל לתגמול הזה, הוא ממשיך לקבל קצבת ביטוח לאומי ממדינת ישראל
אריאל קלנר:
 הרי אפילו אזרח ישראלי, נזקק, שנתמך בקצבאות - - -
מאיר כהן:
הוא לא ממשיך - - -
אריאל קלנר:
מהרשות הפלסטינית הוא מתחיל
מאיר כהן:
ילדים מקבלים
אריאל קלנר:
אם הוא מת אז ילדיו מקבלים, זה לא משנה
אריאל קלנר:
 לא ייתכן שגם מדינת ישראל וגם הרשות הפלסטינית, הוא ייהנה מכל העולמות
אריאל קלנר:
 הרי בוודאי שאם הוא לא היה רוצח, הרשות הפלסטינית לא הייתה מתגמלת אותו
אריאל קלנר:
 זאת אומרת, הוא מתוגמל על ידי רשויות הרווחה של ישראל
אריאל קלנר:
 הוא רצח, הוא פגע, ביצע פעילות טרור, הוא נהנה מאותו כסף דמים על הפעילות הנפשעת שהוא בא לרצוח יהודים, רק בגלל שהם יהודים, ומדינת היהודים במקביל באה ונותנת לו את אותן קצבאות רווחה
אריאל קלנר:
 זה באמת הרצחת וגם ירשת קלאסי
אריאל קלנר:
 לו יצויר אפילו אדם נזקק, שיש לו מקור הכנסה חדש, מקור ההכנסה מעלה אותו מעל קו העוני, מעל המצב שהוא זקוק להבטחת להכנסה או כל קצבה רלוונטית, הוא יפסיק לקבל את הקצבה
אריאל קלנר:
 אבל המחבל, הטרוריסט, הרוצח שמקבל על הפשע, הוא ממשיך לקבל ונהנה מכל העולמות
ינון אזולאי:
אתה מדבר רק על קצבה שהוא מקבל?
אריאל קלנר:
גם משפחתו
אריאל קלנר:
 כלומר, משפחתו נהנית מזה
ינון אזולאי:
היום הוא ממשיך לקבל את הקצבה, גם אם הוא בכלא? את כל הקצבאות שהיו לפני כן הוא ממשיך לקבל?
אריאל קלנר:
אלה דברים שצריכים להיבדק
אריאל קלנר:
 לא ייתכן שהוא יקבל הכול
מאיר כהן:
אני רק מציע לך, אני לא פוסל, אני עבדתי על זה כשר האחראי על הביטוח הלאומי, קיצצנו איפה שאפשר לקצץ מבלי להיכנס לעימות עם בתי המשפט ועם בג"צים, אבל כדאי שתעשה לך רשימה של מה כן ומה לא
מאיר כהן:
 הידעתם שלפני הרבה שנים, הביטוח הלאומי היה משלם תכריכים? מדהים
מאיר כהן:
 הסיטואציה של מזרח ירושלים, במיוחד במזרח ירושלים, המערכות היו מבולבלות והתחלנו לעשות בהן סדר
מאיר כהן:
 אז כדאי שיהיה לפניך מה כן מקבלים ומה לא
ינון אזולאי:
נשמע עכשיו גם מהמוסד לביטוח לאומי, נמצאים כאן הנציגים
אריאל קלנר:
אנחנו כאן בדיוק בשביל הדיון הזה, אף אחד מאיתנו לא רוצה לתגמל טרור, אני חושב שכולנו שותפים בעניין הזה
מאיר כהן:
זה מקומם וזה מעצבן, איפה שאפשר להקשות, אנחנו נעשה את זה
אריאל קלנר:
מצוין
אריאל קלנר:
 תודה באמת לכל מי שמשתתף
מירי פרנקל-שור:
אריאל, בהגדרה בהצעת החוק, בהגדרת קצבה, מדובר: "קצבה" – לרבות זכאות להטבה או לסיוע, חומריים או כספיים
מירי פרנקל-שור:
 זו הגדרה מאוד מאוד רחבה
מירי פרנקל-שור:
 האם לפי דבריך מדובר רק בתגמולים, הטבות, גמלאות בהתאם לחוק הביטוח הלאומי? כדאי לבדוק את הדברים
אריאל קלנר:
אשמח לשמוע מהנוכחים, נמצא פה מוריס הירש, איזה עוד קצבאות או הטבות משולמות על ידי מדינת ישראל?
ינון אזולאי:
כבר נעשה סבב ונשמע
אריאל קלנר:
אני אומר דבר פשוט, מדינת ישראל לא יכולה לבוא ולייצר כאן את הכשל
אריאל קלנר:
 אם מישהו, בצורה נפשעת - וזה כבר עניינים מדיניים, החלטות מדיניות – מחליט כך או אחרת מול הרשות הפלסטינית, זה עניין אחד
אריאל קלנר:
 אבל אנחנו ככנסת, אנחנו לא יכולים להסכים ולהגיד, הנה, הוא מקבל כסף מהרשות הפלסטינית ומדינת ישראל תמשיך לממן אותו
אריאל קלנר:
 זה יוצר תמריץ לטרור
ינון אזולאי:
תודה רבה
ינון אזולאי:
 חברת הכנסת שרון ניר, בבקשה
שרון ניר:
בוקר טוב לכולם, אני חושבת שהצעת החוק הזאת היא הצעת חוק שיש בה סוג של צדק, צדק מהותי עבור משפחות נפגעי הטרור ואמירה מאוד מאוד ברורה, שמדינת ישראל שמה חיבור בין היכולת שלה לתת קצבאות כאלה ואחרות לאזרחיה, אל מול שלילת הקצבאות למי שהחליט לקחת את החוק לידיו ולבצע פעולת טרור, במיוחד שאנחנו יודעים לייצר זיקה מובהקת בכך שהוא גם מקבל תשלומים מהרשות הפלסטינית
שרון ניר:
 כל הנושא הזה הוא מאוד נכון, מביא לידי ביטוי צדק מהותי ובעיניי הוא צריך להיות הכי גורף שאפשר
שרון ניר:
 אני חושבת ששווה לשמוע את גורמי המקצוע, בהסתכלות רחבה לאיזה קצבאות ניתן לשלול וללכת עם זה קדימה
ינון אזולאי:
תודה
ינון אזולאי:
 בבקשה, חבר הכנסת טור פז
משה טור פז:
בוקר טוב, אדוני
משה טור פז:
 כמי שהיה אחראי, בין השאר, על מערכת החינוך במזרח ירושלים, אני מצטרף לדבריו של חברי, מאיר כהן, שהאבסורד, בעיקר באזור הזה של תושבי מדינת ישראל, שזכאים לקצבאות הביטוח הלאומי וכו', אל מול שותפות בביצוע טרור, הוא זועק לשמיים וככל שניתן אנחנו צריכים למנוע את הדבר הזה
משה טור פז:
 אני חייב לומר, שבזמן אינתיפאדת הסכינים, ב-2015-2016, נדרשנו לא אחת לאירוע הזה של מה בעצם העידוד שנותנת הרשות הפלסטינית לתושבי ישראל שביצעו טרור כנגד ישראלים וכיצד אנחנו יכולים למנוע אותו? כך שאני חושב, שזה נושא ודיון ראוי, אנחנו צריכים לראות כיצד אנחנו מיישמים אותו
משה סנה:
אני קורא את הצעת החוק הזאת והיא כל כך מוצדקת, נכונה והגיונית, יש לי רק שאלה אחת ברשותכם, כמי שחדש פה בכנסת