GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נעמי אלימלך-שמרה:
 אבל בעצם באמת שני ההסכמים האלה, בסופו של דבר, אם הם לא יאושרו, אז זו כבר החלטה באמת של הכנסת והממשלה
נעמי אלימלך-שמרה:
 והדברים גובשו עם אמריקאים בדרך הכי אפשרית - - -
ינון אזולאי:
כשאני מתכוון להגיד שהכנסת מקבלת דבר מוגמר – אדוני היושב-ראש, סליחה, אפשר?
יולי יואל אדלשטיין:
בבקשה, בבקשה
ינון אזולאי:
אתה יודע, אני בדרך כלל מבקש רשות
ינון אזולאי:
 כשאני אומר שהכנסת כביכול נעשית חותמת גומי, אז גם היושב-ראש שהיה שר, אני לא הייתי שר, אבל הוא יודע שכשמגיע, אז יש איזושהי הידברות, שאנחנו יכולים לשנות
ינון אזולאי:
 עכשיו, כשאתם אומרים לנו פה שאם אנחנו נשנה, אז בעצם מה שאמרתם הוא שהאמריקאים לא יסכימו ופה זה ייגמר, הסיפור של הוויזות
ינון אזולאי:
 כלומר, אתם באים ואומרים לנו מצד: אתם בעצם מחליטים, ואם אתם תחליטו לא לקבל, זה בסדר; אבל מצד שני, אתם אומרים לנו: תשמעו, יש פה את האקדח שנמצא על השולחן, ואם אתם לא תאשרו, לא יהיו ויזות
ינון אזולאי:
 אז בואו נשים את הדברים – אין בעיה
ינון אזולאי:
 אתם רוצים שנצביע, אנחנו נחליט עכשיו מצביעים, לא מצביעים, בעד, לא בעד
ינון אזולאי:
 אבל ברמה העקרונית, רק שנבין, הדיון פה מגיע מוגמר
ינון אזולאי:
 לנו אין שום דבר ועניין לשנות, אין לנו את האפשרות לשנות, כי אם נעשה שינוי אפילו קל שבקלים, האמריקאים יגידו לנו שלא, כי לא היינו גם שותפים לכל התהליך הזה, לכל מה שקורה, כנציגה של הכנסת, ולא משנה מי היה פה
שלום דנינו:
אני יכול, אדוני היושב-ראש? אני לא מסכים איתו
שלום דנינו:
 אני חושב שבאמת יש הסכמים בין מדינות מאוד מורכבים שמתחילים בעבודה המשפטית של משרד המשפטים, ואני באופן אישי מברך אתכם
שלום דנינו:
 אחרי שאמרנו את זה, הם מביאים לפה את החוק
שלום דנינו:
 אם הוא כזה קיצוני ואתה מוצא בו איזושהי תקלה דרמטית, בהחלט אתה יכול להגיד שלא
שלום דנינו:
 אבל אם הם עשו את העבודה היסודית וזה מרצה אותנו, אז רק בואו נקרא, להבין שיש - - -
ינון אזולאי:
קודם כול, עברתי על החוק גם על חוות דעת של הייעוץ המשפטי
יולי יואל אדלשטיין:
תזכיר של הייעוץ המשפטי, כן
ינון אזולאי:
כן, כן
ינון אזולאי:
 תזכיר של הייעוץ המשפטי
ינון אזולאי:
 אני משתדל לקרוא חומר לפני זה
ינון אזולאי:
 אגב, אני גם מברך על כך, שלא יישמע שאני לא מברך על כך
ינון אזולאי:
 רק אני אומר ממקום של חבר כנסת, אני דואג, אני קצת אינטרסנט, דואג למעמד שלי כחבר כנסת ושל הכנסת כולה
ינון אזולאי:
 רק על זה אני מדבר, אני מדבר על המקום
ינון אזולאי:
 נכון, יש הסכמים בין-לאומיים, הכול בסדר
ינון אזולאי:
 אבל אני אומר כשאני מסתכל ככנסת, אני תמיד אבחר, אגב, להיות במקום הזה של הכנסת
ינון אזולאי:
 אני אוהב את הכנסת
ינון אזולאי:
 מי שמכיר אותי יודע שגם בקדנציה הזאת רציתי להישאר בכנסת, כי אני אוהב את הכנסת
ינון אזולאי:
 למה? כי אני חושב שזה המקום שמשפיע
ינון אזולאי:
 אבל אם לוקחים ממני את הכלים של ההשפעה ואומרים: תשמע, אם לא תעשה ככה, אז לא יהיה את הוויזות – ודאי שאני נמצא במקום שאני רוצה שאנחנו נעשה את הביטול של הוויזות ושתהיה לנו יותר אפשרות לנסוע לארצות הברית, ולי אינטרס בעניין הזה, כי אני לא טס לארצות הברית, בכלל לא טס כמעט
ינון אזולאי:
 אז זה בסדר
ינון אזולאי:
 אבל באמת ההסתכלות שלי, ידידי היקר דנינו, היא נטו הסתכלות על כבודה ועל מעמדה של הכנסת, ביכולת שלה לקבל החלטות אמיתיות כולל שינויים שצריך
שלום דנינו:
אני לא רוצה להאריך, אבל רק לדוגמה
שלום דנינו:
 אנחנו ישבנו פה לפני שבועיים לחדש את הצו של איחוד משפחות
שלום דנינו:
 ובאמת קיבלנו את הצו, ולא היה לנו הרבה תמרון
שלום דנינו:
 אבל תוך כדי לימוד החוק, דיברתי עם שר הפנים שלך שלקראת חידושו בפעם הבאה - - -
ינון אזולאי:
שלנו
ינון אזולאי:
 מה זה "שלך"? שלנו
יולי יואל אדלשטיין:
של מדינת ישראל
שלום דנינו:
נכון
שלום דנינו:
 של מדינת ישראל
ינון אזולאי:
 של מדינת ישראל, שלנו
שלום דנינו:
אבל הוא יותר שלנו
ינון אזולאי:
אתה יכול להגיד משלנו, אבל שלנו
שלום דנינו:
 אולי זה הביטוי
שלום דנינו:
      למדנו דרך החוק באמת נקודות שצריך באמת לטפל בהן
שלום דנינו:
 ולפעמים לוקח קצת יותר זמן לטפל בדברים
יולי יואל אדלשטיין:
טוב
יולי יואל אדלשטיין:
 אנחנו תכף נעבור לקרוא את החוק
יולי יואל אדלשטיין:
 הבעיה, אני חושב, היא לשונית
יולי יואל אדלשטיין:
 אילו היו מביאים לנו משהו לאשרור איזושהי אמנה בין-לאומית או ההסכם בין-לאומי, אני חושב שחברי הכנסת היו מרגישים יותר קל ויותר טוב
יולי יואל אדלשטיין:
 כך אני מבין את חבר הכנסת ינון אזולאי
יולי יואל אדלשטיין:
 זה קרה לנו בחיים שלנו בכנסת, שמביאים לאשרור משהו במליאה
יולי יואל אדלשטיין:
 כשמדובר בהצעת חוק, אנחנו באמת יותר רגילים שאפשר בכל סעיף לדון ולהשפיע ולהגיש הסתייגויות
יולי יואל אדלשטיין:
 לגבי הצעת החוק הספציפית הזאת, גם לי נאמר, כפי שאומרים במרוקאית, השְׁפִּיל הוא לא מי יודע מה, כן? - -
ינון אזולאי:
איך אומרים דג ביידיש?
יולי יואל אדלשטיין:
- - בהצעה הזאת
יולי יואל אדלשטיין:
 אבל טוב, אלה הנסיבות
יולי יואל אדלשטיין:
 אנחנו לקחנו על עצמנו באמת לראות שההצעות האלה, גם הצעת החוק הקודמת שבה טיפלנו, ששם היה יותר אולי מרחב תמרון, וגם היום, שאין בזה באמת דברים קיצוניים, דברים שלא עולים בקנה אחד עם מה שאנחנו רואים כהתנהלות תקינה של מדינת ישראל
יולי יואל אדלשטיין:
 אנחנו נעבור על סעיפי החוק, אני מציע
יולי יואל אדלשטיין:
 ונראה, נשתכנע שאין שם באמת, כמו שאמר גם חבר הכנסת דנינו, משהו שממש לא מקובל ולא תקין, אז נוכל לאשר או לאשרר
יולי יואל אדלשטיין:
 אם לא, אז נראה מה עושים
יולי יואל אדלשטיין:
     אני מציע, עידו, שאולי נתחיל באמת לעבור על הסעיפים, אם אין הערות נוספות
יולי יואל אדלשטיין:
 אם יהיו הערות תוך כדי, אתם מוזמנים לבקש רשות דיבור ולהעיר
יולי יואל אדלשטיין:
יש הערות? אנחנו לא נשאל כל פעם
יולי יואל אדלשטיין:
 אם יש הערה, תרימו יד או תבקשו רשות דיבור
גבריאלה פיסמן:
חשוב לדעת שהחוק הפלילי מגדיר שורה של מטרות שבגינן מותר לעשות שימוש במידע שקיים במאגר טביעות האצבע, ובעצם אנחנו מבקשים לאפשר שימוש במידע שקיים גם במאגר לצורך התכליות של ההסכם
גבריאלה פיסמן:
 אנחנו מוסיפים תכלית נוספת למטרות שקיימות בחוק
ינון אזולאי:
 במה שאתם מעבירים, כן? במאגר שמועבר
גבריאלה פיסמן:
המאגר לא מועבר
ינון אזולאי:
לפי הנתונים שמבקשים
גבריאלה פיסמן:
גם נמצאים פה הנציגים המקצועיים של משטרת ישראל, והם יוכלו להסביר את הפרקטיקה שנקבעה
גבריאלה פיסמן:
 היה חשוב לנו כן להבטיח שהמאגר לא יעבור
גבריאלה פיסמן:
 יש גישה למאגר
גבריאלה פיסמן:
 יש נסיבות מסוימות באחד ההסכמים שמאפשרות העברת טביעות אצבע
ינון אזולאי:
טביעות אצבע, נכון
גבריאלה פיסמן:
כשקיימים בידי ארצות הברית כבר טביעות האצבע של אותו אדם
ינון אזולאי:
אגב, פה בטביעות אצבע שמעוברות, אז עד שבע שנים אפשר לשמוע כשהוא מגיש את הבקשה, ובדקו לו, יש לו מאגר במשטרה, נכון?
גבריאלה פיסמן:
אנחנו עושים בעצם הגבלה לתקופת ההתיישנות בחוקה המידע הפלילי
גבריאלה פיסמן:
 תקופת ההתיישנות היום, הדיפולט שלה, הוא ארבע שנים, לא שבע שנים; וחמש שנים, אם אנחנו מדברים על עבירות מין, אלימות או הסמים
גבריאלה פיסמן:
 אז התקופה היא תקופה קצרה שבמהלכה, ככל שקיים מידע ביחס לעבירה הספציפית שמנויה באותו מזכר שדובר עליו, רק אם קיימת עבירה ספציפית מהסוג הזה ותקופת ההתיישנות לגביה לא תמה, אז בעצם יהיה לגביה מידע במאגר
ינון אזולאי:
של כמה זמן, של כמה שנים?
גבריאלה פיסמן:
אמרתי, בהתאם לתקופות ההתיישנות
גבריאלה פיסמן:
 ארבע או חמש שנים, אם אנחנו מדברים - - -
עידו בן יצחק:
אתם מדברים על שני דברים שונים
עידו בן יצחק:
 את מדברת על תקופת ההתיישנות שלגביה יש את המידע
עידו בן יצחק:
 חבר הכנסת אזולאי שאל על סעיף שנגיע אליו בסוף, של שמירת המידע בידי האמריקאים
ינון אזולאי:
אה, עוד לא הגענו? סליחה
ינון אזולאי:
 לא, לא, כי התחלנו לדבר על זה כבר
ינון אזולאי:
 אוקיי
ינון אזולאי:
 בואו נמתין לשם
ינון אזולאי:
 בסדר
עידו בן יצחק:
כן
גבריאלה פיסמן:
אז לא הבנתי את השאלה
ינון אזולאי:
 סליחה ששאלתי לא במקום
שלום דנינו:
אפשר שאלה טכנית?
יולי יואל אדלשטיין:
כן
שלום דנינו:
 הנושא של דרכונים שמזהים פנים, אבל לקחו מאיתנו במשרד הפנים גם טביעות אצבע
אסף פרידמן:
כן
יולי יואל אדלשטיין:
ביומטרי, אתה מתכוון
ינון אזולאי:
הדרכון הביומטרי
שלום דנינו:
כן
שלום דנינו:
 כן
שלום דנינו:
 כשבאים עם הדרכון, מה קורא המכשיר? הוא קורא גם את טביעות האצבע או רק את הפנים?
אסף פרידמן:
גם וגם
שלום דנינו:
גם וגם
שלום דנינו:
 אז אם נכנס אזרח ישראלי לארצות הברית והמכשיר קורא, בעצם יש להם את טביעות האצבע של כל מי שמבקר באמריקה
גבריאלה פיסמן:
קודם כול, אנחנו לא מדברים על המידע שקיים בידי רשות האוכלוסין
גבריאלה פיסמן:
 אנחנו מדברים על מידע שמצוי בידי משטרת ישראל, מאגר טביעות האצבע של חשודים, נאשמים, מורשעים
שלום דנינו:
רק כאלה? ואם הם מבקשים מישהו שהוא לא ברשימה?
ינון אזולאי:
הם לא אמורים לבקש, אם הוא נקי
גבריאלה פיסמן:
הם יכולים לאמת טביעות אצבע של בן אדם שמגיע לארצות הברית
ינון אזולאי:
שם?
גבריאלה פיסמן:
אם אותו אדם לא נמצא במאגר של החשודים, נאשמים, מורשעים, אז הם לא יקבלו match, הם לא יקבלו התאמה
ינון אזולאי:
ברור
שלום דנינו:
אבל בעצם המכשיר הזה מייצר בנק אוטומטי אצלם, בכל מדינה
אסף פרידמן:
- - - שלי, עשיתי ויזה
שלום דנינו:
אז זהו
יולי יואל אדלשטיין:
לא, לא
יולי יואל אדלשטיין:
 גם כשאתה נכנס לארצות הברית, אם אתה לא נושא דרכון דיפלומטי, אתה במקום עושה את השיוך
שלום דנינו:
אוקיי
עידו בן יצחק:
העיקרון הוא שזה משייך את טביעת האצבע גם למידע פלילי שיש למשטרה
עידו בן יצחק:
 כשאתה עובר בביקורת דרכונים, אף אחד לא יודע איזה מידע פלילי יש עליך או אין עליך
עידו בן יצחק:
 ופה מה שבעצם הכלי הזה מאפשר הוא שברגע שיפנו למשטרה, אנחנו תכף נראה את התהליך לאורך הצעת החוק, הם יוכלו להגיד אם יש מידע פלילי על אותו אדם כן או לא, ולראות אם הוא תואם
שלום דנינו:
אז לא טביעת האצבע היא החשובה, אלא האינדיקציה לעבריינות
יולי יואל אדלשטיין:
שיוך, כן
יולי יואל אדלשטיין:
 כן
יולי יואל אדלשטיין:
בבקשה, עידו
עידו בן יצחק:
אוקיי
עידו בן יצחק:
 עכשיו אנחנו עוברים לסעיפים היותר משמעותיים
יולי יואל אדלשטיין:
הערות?
גבריאלה פיסמן:
שוב, יש כאן הבהרה של התכליות הנוספות בעצם שמופיעות במזכר
גבריאלה פיסמן:
 למשל, התכליות היום של הדין הפלילי מאפשרות שימוש במאגר המידע לתכליות של הליך פלילי, לתכליות של חקירה ומניעת עבירה
גבריאלה פיסמן:
 יש כאן את התכלית הנוספת, גם בהקשר של הזכאות להיכנס למדינה או להגר אליה וגם את התכלית של הקלה על הליך הבירור לגבי אדם המבקש להיכנס לארצות הברית, תכליות שהיום לא מוכרות לפי הדין בישראל ואנחנו מבקשים לאפשר אותן
גבריאלה פיסמן:
 את רוצה להוסיף?
שרה רובק:
כן
שרה רובק:
 אני רק אגיד שפה זה כבר במסגרת העבודה דרך המערכת הייעודית, המערכת הממוחשבת שבעצם אליה מוזנות השאילתות
שרה רובק:
 והשאילתות צריכות להיות מוזנות לשם המטרות האלה
יולי יואל אדלשטיין:
רק לא הצגת את עצמך, כן
שרה רובק:
סליחה
שרה רובק:
 שמי שרה רובק, משרד המשפטים
עידו בן יצחק:
כמה שאלות לגבי העניין הזה
עידו בן יצחק:
 דבר ראשון, המערכת הזאת היא כבר קיימת? מתי היא אמורה להתחיל לפעול?
דפנה יפרח:
שמי דפנה, ייעוץ משפטי, משטרה
דפנה יפרח:
 זו מערכת שנמצאת כרגע בהקמה
דפנה יפרח:
 גם פה אנחנו קיבלנו בעצם דרישות מהאמריקאים למפרטים טכניים
דפנה יפרח:
 למעשה אצל האמריקאים המערכת הזו כבר קיימת, ואנחנו נדרשנו להתממשק אליה
דפנה יפרח:
 כך שבעצם קיבלנו ממש מפרטים טכניים ברורים, ואנחנו בימים אלה עובדים על בנייתה אל מול המפרט האמריקאי
יולי יואל אדלשטיין:
איך הערכת זמן?
דפנה יפרח:
הערכת זמן, אני לא זוכרת להגיד
דפנה יפרח:
 אבל בהתאם ללו"ז המאוד מאוד צפוף שיש לנו פה בתוך הפרויקט, אם אני לא טועה – לא, אני לא רוצה להגיד
דפנה יפרח:
 אבל אני מייד אבדוק ואגיד לכם
דפנה יפרח:
 בסדר?
יולי יואל אדלשטיין:
רצוי לבדוק
דפנה יפרח:
כן, כן
יולי יואל אדלשטיין:
אני אמרתי זה גם בדיון הקודם, אנחנו מאוד מלחיצים את הכנסת מבחינת החקיקה כי ברור לנו שאי-אפשר להתקדם
דפנה יפרח:
נכון
יולי יואל אדלשטיין:
אנחנו לא עושים אחר כך לשמוע שבגלל שלא נערכנו נכון בפרטים הטכניים בממשלה, אז כל העבודה הייתה לשווא
דפנה יפרח:
אני אגיד שיש לנו ישיבת סטטוס גם במשרדי הממשלה וגם אל מול האמריקאים
דפנה יפרח:
 יש לנו לו"ז מאוד מאוד ברור
דפנה יפרח:
 אם אני לא טועה, זה ביוני
דפנה יפרח:
 אני מייד אוודא ואני אגיד
יולי יואל אדלשטיין:
אז תבדקי, כן
דפנה יפרח:
אבל אנחנו בהתאם ללו"ז המאוד צפוף של התוכנית הזו ובדיקות תכופות גם מול האמריקאים
עידו בן יצחק:
 עוד שאלה
עידו בן יצחק:
 בעצם יש מטרות מוגדרות שבשלן אפשר להגיש את הבקשה
עידו בן יצחק:
 איך אתם יודעים שהבקשה הוגשה לשם אחת מהמטרות הכתובות?
שרה רובק:
אז קודם כול, אני אגיד שארצות הברית מחויבת למטרות האלה מכוח ההסכם והמזכר שהיא חתומה עליהם
שרה רובק:
 ובנוסף מבחינה טכנית – אולי דנה תוכל לפרט לגבי הדרך לבדוק את זה?
דנה דאיבוג:
מה ששרה אומרת הוא נכון
דנה דאיבוג:
 בעצם האמריקאים מחויבים לעמוד במטרות
דנה דאיבוג:
 חוץ מזה, בשלב השני של כל שאילתה – זאת אומרת, השלב הראשון, שהוא כמובן גם אנונימי, עוברת טביעה בלי ייחוס לשם, בלי וכו'
דנה דאיבוג:
 בשלב השני כן מקבלים כבר נתונים מהצד השני
דנה דאיבוג:
 מקבלים איזשהם נתונים מהם, אם הם רוצים המשך מידע וכו', מקבלים נתונים מהם על, מה שנקרא, Reason Fingerprinted, זאת אומרת, מה הסיבה שבשלה הוא – איזה רשות מחזיקה בו או פגישה בו, לאיזו מטרה ובאיזה הקשר נלקחו טביעות האצבע
דנה דאיבוג:
 זאת אומרת, זו הדרך בעצם להבין את המטרה
דפנה יפרח:
אני רק אגיד שיש לי תאריך
דפנה יפרח:
 יולי 2023 המערכת תעלה כבר לאוויר
יולי יואל אדלשטיין:
תודה רבה
שלום דנינו:
מתי?
ינון אזולאי:
יולי תמיד זה טוב
דפנה יפרח:
יולי
יולי יואל אדלשטיין:
יולי תמיד טוב, אני מסכים
דפנה יפרח:
גם אני מסכימה
עידו בן יצחק:
פה בסעיף הזה אני הערתי למשרד המשפטים שחסרה לי פה איזושהי הגדרה של מה הם אותם פרטי זיהוי שניתן להעביר
יולי יואל אדלשטיין:
מה התשובה?
גבריאלה פיסמן:
אנחנו התלבטנו לגבי האם יש צורך לציין בחקיקה
גבריאלה פיסמן:
 ככל שתבקשו, שהוועדה תעמוד על כך שיצוינו פרטי הזיהוי, אנחנו לא נתנגד לכך
שלום דנינו:
מה הם מבקשים?
דפנה יפרח:
אני רק אגיד שיש הגדרה
דפנה יפרח:
 בדברי ההסבר כתוב: פרטי שיועברו - - -
עידו בן יצחק:
דברי ההסבר הם לא חלק מהחוק
עידו בן יצחק:
 זאת אומרת, אם רוצים זה יהיה חלק מהחוק, אז - - -
יולי יואל אדלשטיין:
 אולי נשמע קודם מה הדרישה
דנה דאיבוג:
הדרישה היא כך
דנה דאיבוג:
 זאת אומרת, בעצם יש הבדל בין שני הסדרים
דנה דאיבוג:
 לפי המזכר, סוכם עם האמריקאים שבשלב זה יועברו רק שלושה נתונים במערכת האוטומטית
דנה דאיבוג:
 זה שם וגיל ותאריך לידה
דנה דאיבוג:
 חשוב לציין שאמריקאים ביקשו הרבה יותר שדות מידע
דנה דאיבוג:
 אנחנו מאוד מאוד צמצמנו את זה
דנה דאיבוג:
 הם ביקשו מעל 15 שדות
דנה דאיבוג:
 ב-PCSC אין הגדרה סגורה של שדות מידע שהם מבקשים
דנה דאיבוג:
 במסמכי עבודה שעבדנו מולם, יש מידע או נתונים שהם ביקשו
דנה דאיבוג:
 אנחנו ציינתי בפניהם או המשטרה ציינה, נציגי המשטרה ציינו בפניהם שלא את הנתונים בכלל יש, קיימים במערכות של המשטרה
דנה דאיבוג:
 ולכן נקבע שהמידע שיועבר תחת ה-PCSC הם נתונים שהם Available או בעצם בהתאם לחוק וכו', בכלל נאספים
דנה דאיבוג:
      אני יכולה לתת לכם רק כדוגמאות
דנה דאיבוג:
 הם ביקשו את תאריך הלידה, את המגדר, גובה, משקל
דנה דאיבוג:
 בכלל אלה נתונים שנאמר לנו שאין בידי המשטרה
דנה דאיבוג:
 אלה דוגמאות
שלום דנינו:
איך אפשר לשלוט במשקל? זה משתנה כל יום, לא?
עידו בן יצחק:
אז איך אנחנו יכולים לדעת אילו נתונים יועברו בעצם לפי ההסכם? לפי המזכר, זה ברור
דנה דאיבוג:
דבר ראשון, על פי ההסכם, הנתונים שהם מבקשים – שוב, לפי מסמכי עבודה, זה לא נקבע בהסכם באופן סגור, כמו שאמרתי – הם: תאריך לידה, מקום לידה, משקל, גובה וכו'
דנה דאיבוג:
 אבל כמו שציינו, גם אלה נתונים שיכול להיות שהם יעבירו אלינו
דנה דאיבוג:
 אנחנו לא בהכרח נעביר אליהם, כי אנחנו לא אוספים אותם
דנה דאיבוג:
 אבל כן קבוע שזה מוגבל לנתונים שבכלל נמצאים בידי המשטרה ושהם בהתאם לחוק
דנה דאיבוג:
 זאת אומרת, אלה הנתונים שאפשר להעביר
דנה דאיבוג:
 אין הגדרה סגורה בהסכם
גבריאלה פיסמן:
אפשר לכתוב הגדרה לגבי הפרטים הוודאיים
גבריאלה פיסמן:
 יש לזה גם חשיבות מבחינת השקיפות לציבור, ככל שהוועדה תעמוד על כך, ולכתוב: וכן פרטים נוספים בהתאם לאמור בהסכם
ינון אזולאי:
אבל כרגע לא אמור בהסכם
דנה דאיבוג:
שנייה, רגע
דנה דאיבוג:
 חשוב לציין עוד משהו
גבריאלה פיסמן:
נכון
גבריאלה פיסמן:
 אבל זה כן מכפיף את זה
ינון אזולאי:
יפה
ינון אזולאי:
 כרגע לא אמור
ינון אזולאי:
 אם היה אמור בהסכם, אז היינו יודעים לנעול את זה
ינון אזולאי:
 אבל כרגע זה לא אמור בהסכם
ינון אזולאי:
 זה אמור להיפתח
ינון אזולאי:
 זה משהו אחר, לפי הדרישות שלהם
ינון אזולאי:
 כרגע הם ביקשו רק שלושה דברים
ינון אזולאי:
 אז זה עלול להיות משהו קצת יותר פתוח, כי ביקשו 15 בהתחלה
גבריאלה פיסמן:
ההגדרה היא פלואידית, נכון
דנה דאיבוג:
 אני רק אציין שנייה, שלפי ההסכם, השלב הזה של העברה הוא כבר לא אוטומטי
דנה דאיבוג:
 הוא לאחר בחינה של קצינים, של משטרה וכו'
דנה דאיבוג:
 אז גם שם יש שיקול דעת
גבריאלה פיסמן:
אבל כן חשוב להבין שהעברת מידע פר בקשה פרטנית זה משהו, זה איזשהו הליך שהוא מאוד מאוד שגרתי בהתנהלות בין משטרות בעולם
גבריאלה פיסמן:
 הדבר הזה נעשה באופן יום-יומי אם בדרך של מנגנונים של עזרה משפטית, גם בדרכים אחרות שנוגעות לחברות באינטרפול, יורופול וכו'
גבריאלה פיסמן:
 דווקא על החלק הזה ההסכם בתפיסה שלנו הוא פחות מטריד, כי הוא מבוסס על שיקול דעת פרטני של המשטרה, כפי שהיא עושה במקרים אחרים של העברת מידע בין משטרות
עידו בן יצחק:
אז אם אנחנו בעצם יכולים לכתוב פרטי זיהוי שיש בידי המשטרה ושהיא רשאית להעבירם על פי דין, אבל איך אנחנו יודעים שאנחנו לא חורגים פה מאיזה - - -
דפנה יפרח:
אין בעיה
דפנה יפרח:
 זאת אומרת, אנחנו מעבירים את פרטי המידע בהתאם לחוק עזרה בין מדינות, ולכן אין לנו בעיה להוסיף את זה
דפנה יפרח:
 השאלה, אני קצת מתלבטת, גבי
גבריאלה פיסמן:
לא
גבריאלה פיסמן:
 אני תוהה אם יש לזה במקרה איזה ערך מוסף
גבריאלה פיסמן:
 אנחנו ניסינו בחוק הזה להביא באמת במקסימום שקיפות, נוכח הבעייתיות שבאמת בחתימות הסכם שלא מובא לעיון הציבור כמו הליך חקיקה הרגיל
גבריאלה פיסמן:
 אז בעצם בהליך החקיקה ניסינו לפרוט ולהיות כמה שיותר שקופים לגבי כל מה שאפשרי מכוח ההסכם הזה
גבריאלה פיסמן:
 אז התפיסה של היועץ המשפטי של הוועדה כן עולה בקנה אחד גם עם הגישה שלנו
גבריאלה פיסמן:
 השאלה היא אם אפשר להגדיר באופן שבאמת ייתן - - -
ינון אזולאי:
אני אגיד לך
ינון אזולאי:
 היועץ המשפטי בעצם מה שהוא רוצה להוסיף, אני לא חושב שזה באמת מוסיף, כי אם היינו נועלים את זה – אני מסכים איתך בעניין הזה – כי אני אומר, כי אם היינו נועלים את זה באמת על פרטי זיהוי מסוימים, אז זה בעצם הוספנו ועשינו משהו
ינון אזולאי:
 אבל אם לא, אז כאילו כל דבר אתה מקבל את הכול מהמשטרה
ינון אזולאי:
 ואתה לא תקבל את זה מגורם אחר
ינון אזולאי:
 רק מהמשטרה
יולי יואל אדלשטיין:
אבל נאמר פה משפט, שבאופן אוטומטי מועברים שלושה שדות, כפי שאמרתם, כן? שם, תאריך לידה - - -
עידו בן יצחק:
זה לפי המזכר
דנה דאיבוג:
אבל זה רק לפי המזכר
יולי יואל אדלשטיין:
זה לפי המזכר?
דנה דאיבוג:
לפי ההסכם, אפילו אלה לא עוברים אוטומטית
גבריאלה פיסמן:
שוב, יש דיפרנציאציה בין ההסכמים
גבריאלה פיסמן:
 השאלה היא עד כמה אנחנו רוצים להיכנס לרזולוציות בחקיקה ועד כמה באמת יש בממד הזה עוד מידע לציבור
גבריאלה פיסמן:
 כשאנחנו מדברים פרטי המידע שהזכירה דנה, אנחנו מתייחסים אליהם כפרטי מידע שיש בהם פגיעה מינימלית בפרטיות
יולי יואל אדלשטיין:
 אבל במקרים אחרים, במקרים אחרים, מה שעושים בחוקים מסוימים, הוראות מסוימות, אני יודע מה, דבר כזה ייעשה באישור או על פי שיקול דעת של, אני לא יודע מה, כמו שבהאזנות סתר, כן? זה קצין בדרגת סגן ניצב ומעלה או משהו כזה, כן? אני מחפש פשוט איזה ניסוח שיכול באמת להוסיף ולא רק שיצאנו ידי חובה
גבריאלה פיסמן:
אז לגבי הפרטיים הבסיסיים, כמובן אין הגיון באיזשהו מנגנון אשרור, כי אנחנו מדברים על פרטים שהם מאוד מאוד בסיסיים
יולי יואל אדלשטיין:
זה מה שאמרתי, שאולי להבדיל בין הפרטים הבסיסיים לבין שדות נוספים בטרמינולוגיה שלכם
שלום דנינו:
אם אני מבין נכון גם, אני חושב שהיושב-ראש מתכוון שיהיה שיקול דעת של מישהו נוסף
יולי יואל אדלשטיין:
של מישהו בדרגה מתאימה או בדרג מתאים במנגנון, כן
שלום דנינו:
שזה לא יהיה אוטומט
יולי יואל אדלשטיין:
שלא התורן יעביר פרטים
עידו בן יצחק:
יש לנו לאורך הצעת החוק קצין בכיר שניתנות לו סמכויות להתיר מסירת מידע
שלום דנינו:
אה, יש את זה?
ינון אזולאי:
יש את זה בהמשך, הקצין המשטרה
עידו בן יצחק:
 זה בפנים
גבריאלה פיסמן:
יש לי איזה רעיון
יולי יואל אדלשטיין:
 רציתי לשאול: Have you reached the verdict?
אסף פרידמן:
התייעצות סיעתית
יולי יואל אדלשטיין:
 התייעצות סיעתית
עידו בן יצחק:
אתה רוצה שנתקדם ונחזור?
יולי יואל אדלשטיין:
 דקה
יולי יואל אדלשטיין:
 תשמע, אנחנו מתקדים טוב
גבריאלה פיסמן:
אדוני, מה שחשבנו הוא שאולי אפשר להציע שפרטי הזיהוי יפורסמו באתר האינטרנט, כפי שהם מפורסמים – אתם תראו בהמשך, יש לנו הצעה גם לפרסם את המזכרים עצמם
יולי יואל אדלשטיין:
לא פרטי הזיהוי, אלא להגדרת פרטי הזיהוי, רשימת פרטי הזיהוי, כן
גבריאלה פיסמן:
שנייה
גבריאלה פיסמן:
 הקושי שיכול להתעורר בהקשר הזה הוא מהכיוון של האמריקאים, ככל שיש איזשהם דברים שהם לא היו מעוניינים שיהיו פומביים
גבריאלה פיסמן:
 ולכן גם את ההצעה הזאת צריך לבדוק מול האמריקאים
גבריאלה פיסמן:
 יכול להיות שיש פרטים בהסכמים שלנו שהם שונים מההסכמים שנחתמו מול מדינות אחרות, וזה יכול לעורר קשיים
גבריאלה פיסמן:
 אז יש פה רגישות
יולי יואל אדלשטיין:
אנחנו סומכים עליכם שתבדקו
יולי יואל אדלשטיין:
 אנחנו לא מצביעים היום בישיבה
יולי יואל אדלשטיין:
 אז עד הישיבה הבאה, אני מציע שאם יהיה פתרון, תציעו אותו
גבריאלה פיסמן:
אנחנו נבחן
יולי יואל אדלשטיין:
לא צריך לחכות לישיבה, תבואו בדברים עם הייעוץ המשפטי של הוועדה
יולי יואל אדלשטיין:
 אם יימצא פתרון, אנחנו נשמח
יולי יואל אדלשטיין:
 בבקשה, אפשר להתקדם
שרה רובק:
אז פה אני רק אגיד שאנחנו מדברים כבר על העברת טביעות האצבע עצמן, נתוני הזיהוי
שרה רובק:
 וזה ייעשה רק במסגרת ההסכם ולא במסגרת המזכר
יולי יואל אדלשטיין:
הערות? שאלות? אין
יולי יואל אדלשטיין:
 אפשר להתקדם
עידו בן יצחק:
יש לי רק לסגור איתם איזה - - -
יולי יואל אדלשטיין:
 בבקשה, עידו
ינון אזולאי:
זה בעצם שרציתי לשאול עליו
ינון אזולאי:
 כשכותבים פה שבמאגר יהיה שבע שנים
ינון אזולאי:
 הרי הם מקבלים מאיתנו, האמריקאים מקבלים מאיתנו את טביעות האצבע האלה
ינון אזולאי:
 כמה זמן אצלם זה שמור?
שרה רובק:
זה מדבר על נתוני זיהוי שמשטרת ישראל שומרת
גבריאלה פיסמן:
הוא שואל על מה שלא כתוב פה
ינון אזולאי:
בדיוק
ינון אזולאי:
 על התורה שבעל פה
עידו בן יצחק:
מה שבהסכם?
ינון אזולאי:
כן
גבריאלה פיסמן:
יש כאן מורכבויות מול האמריקאים
גבריאלה פיסמן:
 אנחנו מדברים על שני הסכמים שנחתמו
גבריאלה פיסמן:
 אמרנו, אחד מול ה-DHS ואחד מול ה-FBI
גבריאלה פיסמן:
 יש עוד שורה ארוכה של גופים אחרים, שאותם גופים שאיתם נחתם ההסכם זכאים לקבל את המידע
גבריאלה פיסמן:
 אנחנו מדברים על חקיקה פדרלית
גבריאלה פיסמן:
 לכל אחד מהם יש הוראות אחרות לשמירת מידע
גבריאלה פיסמן:
 אנחנו לא מכירים הכול
גבריאלה פיסמן:
 אנחנו לא יודעים בוודאות כמה זמן המידע זה יישמר אצלם
ינון אזולאי:
סתם אם אני אשאל אותך על גוף מסוים, את לא תדעי לענות לי?
גבריאלה פיסמן:
אחת המחלוקות העיקריות מול האמריקאים הייתה בעניין הגופים שאליהם המידע הזה יגיע
ינון אזולאי:
כי את מבינה שבעצם כשאנחנו נותנים מידע לכל כך הרבה גופים ואין לנו בקרה על זה, אז בעצם, סליחה שאני אומר, אנחנו מפקירים את האזרחים שלנו במידה מסוימת
גבריאלה פיסמן:
אדוני צודק לחלוטין
ינון אזולאי:
מדאיג
שלום דנינו:
אבל כבר עכשיו אתה יכול לחשוב בלי קשר - - -
ינון אזולאי:
אין לי בעיה לחשוב כשזה לא בחקיקה, כשאני מביא את זה בחוק לכנסת
שלום דנינו:
לא
שלום דנינו:
 ברור לי
גבריאלה פיסמן:
חבר הכנסת ארבל, אני רק - - -
ינון אזולאי:
ארבל זה אח שלי
ינון אזולאי:
 אני אזולאי
גבריאלה פיסמן:
אזולאי, סליחה
ינון אזולאי:
הרבה טועים בזה
ינון אזולאי:
 אנחנו גאים בזה
גבריאלה פיסמן:
לא, לא
שלום דנינו:
אח שלנו
גבריאלה פיסמן:
אני מזכירה, אנחנו מדברים על טביעות אצבע שבעצם כבר קיימות בידי האמריקאים
גבריאלה פיסמן:
 לא אפשרנו לקבל מידע נוסף
גבריאלה פיסמן:
 האמריקאים, מה שהם בעצם מכוח ההסכמים ומכוח החוק הזה הוא לקחת טביעת אצבע שנמצאת כבר בידי האמריקאים ולהשוות אותה למאגר שלנו
גבריאלה פיסמן:
 זאת אומרת, הם לא מקבלים מידע חדש
גבריאלה פיסמן:
 הם מקבלים אימות של המידע שקיים בידיהם
גבריאלה פיסמן:
 בסדר? את זה חשוב להבין
ינון אזולאי:
אבל בעתיד הם יקבלו אימות עם מאגר
גבריאלה פיסמן:
 אנחנו לא מדברים בכלל בכל הדבר הזה על קבלת מידע חדש
גבריאלה פיסמן:
 הם כן מקבלים מידע פלילי ביחס לאותו אדם שלגביו הם קיבלו מידע
גבריאלה פיסמן:
 אגב, גם היום כל אחד מאיתנו, מאלה שכן טסים לארצות הברית, בבקשה להיכנס לארצות הברית, חותם על הסכמה למסירת מידע מהמרשם הפלילי
גבריאלה פיסמן:
 כך שגם במובן הזה, זה לא איזה היבט תקדימי
גבריאלה פיסמן:
 כדי לקבל היום את האשרה, אז גם אנחנו חותמים על ההסכמה למסירת מידע מהמרשם הפלילי
גבריאלה פיסמן:
      אז צודק אדוני שאנחנו לא יודעים עד הסוף מה ייעשה עם המידע
גבריאלה פיסמן:
 אבל המידע הוא מידע שראשיתו לפחות קיים בידי האמריקאים
גבריאלה פיסמן:
 הם מאמתים אותו מול מדינת ישראל ומקבלים את המידע הפלילי הנוסף שמקושר לאותה טביעת אצבע
ינון אזולאי:
אדוני, אני מתנצל
ינון אזולאי:
 בנימה פסימית זאת, אני חייב לעלות להציג את הצעת חוק שלי למעלה, בוועדת העבודה הרווחה
יולי יואל אדלשטיין:
בהצלחה
גבריאלה פיסמן:
לא, פשוט יש איזו התאמה שרוצה דנה להוסיף
ינון אזולאי:
אה, אוקיי
ינון אזולאי:
 פשוט יש לי את הצעת חוק שלי למעלה
דנה דאיבוג:
רק בשתי מילים
ינון אזולאי:
שם הכול כתוב
ינון אזולאי:
 לא ויתרו לי על כלום
דנה דאיבוג:
כדי להוסיף על מה שגבי אמרה
דנה דאיבוג:
 דבר ראשון, חשוב להדגיש שאם מעבירים טביעה ואין התאמה, היא נמחקת
דנה דאיבוג:
 זאת אומרת, זה כן קבוע בהסכם
דנה דאיבוג:
 כך שאין מקום שבו הם מקבלים טביעה שלא הייתה בידיהם
דנה דאיבוג:
 - - - ההתחייבות היא למחוק אותן
דנה דאיבוג:
 הם לא שומרים להם איזה בנק אצלם
דנה דאיבוג:
 זה דבר אחד
דנה דאיבוג:
     דבר שני, אם כן מחויבים על פי ההסכם, אני רק חדד, לעשות שימוש בטביעות האלה אך ורק למטרות שלשמן הוגשה הבקשה
דנה דאיבוג:
 זאת אומרת, הם לא שומרים אצלם ולא יכולים להשתמש בזה לכל מטרה
ינון אזולאי:
 טוב
ינון אזולאי:
ויש להם גם פיקוח על כל הגופים שהם נותנים להם, שלא יכולים להשתמש בזה לכל מטרה
ינון אזולאי:
 אנחנו יודעים את זה?
דנה דאיבוג:
ההתחייבות שלהם היא - - -
ינון אזולאי:
ההתחייבות שלהם היא גם על הגופים האלה שהם מוסרים להם?
דנה דאיבוג:
לא, לא
יולי יואל אדלשטיין:
אבל הגופים הם גופים פדרליים
יולי יואל אדלשטיין:
 אלה לא עמותות פרטיות, כן
ינון אזולאי:
אני רק מקווה שיש לנו איזשהו פיקוח
ינון אזולאי:
 אתה מבין שאנחנו לא יודעים על הכול
ינון אזולאי:
 תודה רבה
ינון אזולאי:
 סליחה
עידו בן יצחק:
         הסעיף שאותו מתקנים פה זה סעיף חובת הדיווח
עידו בן יצחק:
 אנחנו הרי נכנסים לתוך החוק הכללי, ויש פה חובת דיווח לוועדת החוקה
עידו בן יצחק:
וזה נכנס במסגרת הדיווחים לוועדת החוקה
עידו בן יצחק:
 השאלה היא אם אתה רוצה גם דיווח לוועדה שלנו על הנושא הזה
יולי יואל אדלשטיין:
 אם מדווחים לוועדה אחת, כמו ועדת החוקה, אני חושב שזה מספיק
אסף פרידמן:
חוק של החוקה
יולי יואל אדלשטיין:
לא ברור
יולי יואל אדלשטיין:
 א', ברור
יולי יואל אדלשטיין:
 ב', אני חושב שזה מספק
יולי יואל אדלשטיין:
 ועדת החוקה גם מקבלת דיווחים בכמה נושאים
שרה רובק:
אני אוסיף רק בעניין הזה שנקבעה בהסדרים מגבלה על מספר השאילתות שאפשר להעביר במסגרת ההסכם ובמסגרת המזכר
שרה רובק:
 ובעצם הרעיון הוא לדווח ביחס לכל אחד מההסדרים כמה שאילתות הועברו וכמה תוצאות חיוביות התקבלו
עידו בן יצחק:
המגבלה היא 1,000 בשנה, נכון? לגבי כל אחד
דנה דאיבוג:
לגבי כל אחד
עידו בן יצחק:
לגבי כל אחד