GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
טלי גוטליב:  יש ידע שהוא נרכש, אני עורכת דין, אין בזה סגולה מיוחדת ואין על זה מונופול כל אחד יכול ללמוד את זה ולדעת בדיוק את מה שאני יודעת ולשכלל את זה
טלי גוטליב:  בביטחון, מי שלא היה בשדה הקרב לא יכול לשכלל את הידע הזה או לרכוש אותו
טלי גוטליב:  מי שלא היה בשדה הקרב לא יודע מה מתמודדים בשדה קרב
טלי גוטליב:  מי שלא היה בצבא ולא יודע את האלמנטים השונים שכרוכים בביטחון לא יכול לרכוש את זה
טלי גוטליב:       אני לא יכולה לרכוש את הידע הזה אבל אני רוצה לדעת דבר אחד, ביטחון זה לא רולטה ולא שיעור חברה, אני רוצה לדעת שביטחון מדינת ישראל, העם שלי, של המדינה המפוארת הזו מופקד בידיו של אדם נאמן, מנוסה, עם ידע אדיר מהשטח, על כל רבדיו השונים, על כל המורכבות של השטח
טלי גוטליב:  אז קודם כל תודה על זה שאתה מעמיד את הידענות והניסיון הגדול שלך לטובת עם ישראל וצריך להיות ברור לכולם שזה חוצה מפה פוליטית
טלי גוטליב:  ביטחון מדינת ישראל יופקד בידיהם של מי שיש להם ניסיון, הבנה, שלא ניתנת לרכישה בשום מקום
יואב גלנט:  חבר הכנסת גולדקנופף בבקשה
יצחק גולדקנופ: אני חדש כאן וממילא אני לא יוכל להגיד מה הרזומה של יואב גלנט
יצחק גולדקנופ:  הגמרא אומרת, על שלושה דברים אדם ניכר בכוסו, בכיסו ובכעסו
יצחק גולדקנופ:  שתיתי כוסית לחיים עם יואב גלנט בהזדמנות מסוימת לפני שנהייתי חבר כנסת ואני רוצה לומר שראיתי בך אדם נינוח, מלבד הידע הביטחוני וכל הדברים שאתה גאון בהם, גם הגישה האנושית והמוסרית שלך היא מיוחדת
יצחק גולדקנופ:  אשריך ואני מברך אותך שתמצא חן ושכל בעיני אלוקים ואדם ותוכל לנהל את הביטחון על מי מנוחות ולא יישמע עוד שוד ושבר בגבולנו
יצחק גולדקנופ:  עם ישאל יוכל לנוח במנוחה ונראה בזה ארץ הנחלה והמנוחה, ארץ זבת חלב ודבש
יואב גלנט:  חבר הכנסת בועז ביסמוט בבקשה
בועז ביסמוט: כבוד היושב-ראש, קודם כל ברכות
בועז ביסמוט:  אומרים תמיד שאין יותר קבוע מהזמני, אז במקרה הזה אין יותר זמני מהזמני
בועז ביסמוט:  אני רוצה לברך אותך, שתיכנס לתפקיד הבא שלך בטבעיות, אתה הכי מתאים לזה
בועז ביסמוט:  יש לקוות שהתפקיד הזמני הזה רק יכשיר אותך עוד יותר אם היית צריך בכלל הכשרה
בועז ביסמוט:  הייתי מציע שלא תתאהב יותר מידי בתפקיד הנוכחי
בועז ביסמוט:      דבר נוסף, צודק חבר הכנסת אופיר, שאויבנו לא מחכים שנסיים את מלאכת הרכבת הקואליציה
בועז ביסמוט:  אני מאוד מצטער ששותפינו מבלוק הימין לא מזדרזים יתר על המידה, יש הרבה עבודה לפנינו
בועז ביסמוט:  בעזרת השם נרכיב אותה מהר, תודה
יואב גלנט: תודה רבה, חבר הכנסת שלמה קרעי בבקשה
שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני שמח שאדם כמוך, עם כל הניסיון ההילה וההכשרה נמצא כאן בראשות הוועדה החשוב הזאת
שלמה קרעי:  הביטחון היא אחד מההבטחות המשמעותיות ביותר שהבטחנו לבוחרים שלנו, להחזיר את הביטחון האישי
שלמה קרעי:  אני מקווה שבפרק הזמן הקצר, בעזרת השם שיהיה, המאוד קצר, עד שתעבור לתפקיד הבא, תשאיר את חותמך על הביטחון ועל הוועדה הזאת ואני מאחל בהצלחה לכולנו
יואב גלנט: תודה רבה לחברי הכנסת על הדברים החמים
יואב גלנט:  האמת היא שלא ציפיתי אבל אני מעריך את זה מאוד וכמו שאמרתי לכם, הכוונה היא לעבוד מתוך תחושה של אחריות ושותפות
יואב גלנט:  יש לי הכרות טובה עם כל מי שנמצא סביב השולחן, עם חלקם טובה מאוד, אני חושב שיש אנשים מאוד איכותיים שיוכלו לתרום לביטחון ישראל ולסיוע לגופי הביטחון
יואב גלנט:       בשבוע הבא, ביום שני נודיע על המועד, נקבל סקירה ביטחונית בפורום סגור של מליאת הוועדה של גופי הביטחון השונים על מנת שלפחות לא יהיה מצב שהעיתונאים בישראל יודעים יותר מחברי הכנסת, שזה נראה לי דבר לא רצוי בשום מדינה מתוקנת
יואב גלנט:  בהמשך נדבר על סדר היום ועל דברים נוספים ככל שהזמן יאפשר לנו
יואב גלנט:  תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה
יולי יואל אדלשטיין: בוקר טוב לכולם
יולי יואל אדלשטיין:  אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החוץ והביטחון
יולי יואל אדלשטיין:  הנושא שלנו: הצעת חוק לפינוי שדות מוקשים (תיקון מס' 2), התשפ"ג–2023
יולי יואל אדלשטיין:       יש לנו גם את כל המוזמנים הרלוונטיים
יולי יואל אדלשטיין:  משרד הביטחון? מי מציג את החוק? בבקשה
יולי יואל אדלשטיין:  תציגי את עצמך בוודאי
פזית תדהר: בוקר טוב
פזית תדהר:  שמי עורכת הדין פזית תדהר
פזית תדהר:  אני סגנית היועץ המשפטי למערכת הביטחון
פזית תדהר:  אכן אנחנו היום באנו עם בקשה של הממשלה לאשר את הצעת החוק לתיקון חוק פינוי שדות מוקשים ונפלים
פזית תדהר:      החוק במקורו נחקק ב-2011 ועסק בעולמות של פינוי שדות מוקשים
פזית תדהר:  בתחילת שנת 2019 החוק תוקן בדרך של הוראת שעה והוסיף את עולמות הנפלים תוך הסמכה של הרשות לפינוי מוקשים – הרלפ"מ – לפנות גם שדות מוקשים, גם שדות מוקשי נ"ט וגם לעשות פינויים בדרך של סקרים
פזית תדהר:  הוראת השעה הזאת נקבעה לשלוש שנים
פזית תדהר:  בראשית שנת 2022 הוראת השעה הוארכה לתקופה של כשנה נוספת, כאשר התווספה הסמכות לעשות עבודות לפינוי שדות מוקשים ונפלים גם לצרכים זמניים של פרויקטי תשתית
פזית תדהר:      אנחנו היום בהצעת החוק הממשלתית מבקשים כמה דברים
פזית תדהר:  קודם כול, הוראת השעה הנוכחית צפויה לפקוע ב-15 בפברואר
פזית תדהר:  היא הייתה אמורה לפקוע בתחילת דצמבר, אבל לאור הבחירות היא הוארכה אוטומטית, לפי חוק-יסוד: הכנסת, עד ל-15 בפברואר
פזית תדהר:  ולכן גם יש איזושהי דחיפות, כי למעשה ללא הארכת הוראת השעה לא תהא הרשות מוסמכת עוד לפנות שטחי נפלים
פזית תדהר:      אז במסגרת הצעת החוק, אנחנו רוצים בראש ובראשונה לקבע את הוראת השעה, להפוך אותה לקבועה
פזית תדהר:  מ-2019 אנחנו תחת הוראת השעה
פזית תדהר:  הניסיון שהצטבר במהלך השנים האלה הוא ניסיון טוב לגבי העניין של פינוי מוקשים על ידי יזמים ובמימונם
פזית תדהר:  ועוד מעט שרון, מנהל הרשות, יציג את הנתונים
פזית תדהר:  ואף יותר מכך, אנחנו חושבים שנכון להרחיב את האפשרות של יזמים לפנות גם לעולמות של שדות המוקשים
פזית תדהר:  היום האפשרות היא רק לגבי נפלים
פזית תדהר:  אנחנו חושבים שנכון לאפשר גם פינוי של שדות מוקשים על ידי יזמים ובמימונם
פזית תדהר:       תיקונים הנוספים שאנחנו מבקשים לעשות במסגרת ההצעה הוא לשנות את המנגנון להסרת צו סגירה
פזית תדהר:  היום המנגנון הוא יותר מורכב וארוך, ואנחנו רוצים לייעל אותו ולקצר אותו, ובעצם להפוך אותו לאוטומטי, כך שברגע שמתקבלים כל האישורים והחתימות שהשטח נקי ממוקשים או מנפלים, צו הסגירה למעשה יפקע אוטומטית תוך 30 יום, אם השטח הוא זהה לזה של לגביו צה"ל נתן את היתר הכניסה, או תוך 60 יום במקרה שהשטח לא זהה, ואז זה דורש עוד איזושהי עבודה בתוך הצבא של עדכון מפות
פזית תדהר:  התיקון הזה גם מתקשר לתיקון הנוסף שנוגע לסייג מאחריות פלילית
פזית תדהר:  כשהחוק נחקק ב-2011 במקור היה חשש מאוד גדול בתחום האחריות הפלילית, שאם חס וחלילה יפונה שדה מוקשים ובדיעבד הסתבר שהיה שם בכל זאת איזשהו מוקש שנשאר, אז מי שעסק בפינוי יהיה חשוף לתביעות פליליות
פזית תדהר:  ולכן הסעיף כלל סייג לאחריות פלילית
פזית תדהר:  הניסיון שהצטבר וגם העמדה של פרקליטות המדינה ומשרד המשפטים היא שלא נכון להשאיר את הסייג הזה כמו שהוא
פזית תדהר:  חוק העונשין הוא זה שעוסק בכל העולמות הללו ונותנת את מענה הנדרש, ובעצם בכך שאנחנו משנים את מנגנון הסרת צו הסגירה למנגנון אוטומטי, אנחנו גם מפיגים את החששות מפני העמדה לדין
פזית תדהר:      נושא נוסף שאולי יותר צנוע הוא העניין של הגדרת שטח נפלים
פזית תדהר:  היום ההגדרה קובעת כתנאי הכרחי שהשטח יהיה תחת צו סגירה
פזית תדהר:  שוב, הניסיון שהצטבר במהלך השנים האחרונות מראה שיש לפעמים מקרים ששטח הנפלים הוא לא תחת צו סגירה, ולכן אנחנו מבקשים לתקן את ההגדרה בעניין הזה
פזית תדהר:      ותיקון האחרון נוגע להרכב הוועדה המייעצת
פזית תדהר:  הוועדה המייעצת היא בעצם מייעצת גם למנהל הרשות וכמובן לשר הביטחון שנדרש בסופו של דבר לאשר את התוכנית השנתית והרב-שנתית, והיא כוללת באמת נציגים ממשרדי הממשלה הרלוונטיים, ואנחנו מבקשים להוסיף גם את נציגי משרד האוצר ומשרד האנרגיה
פזית תדהר:  בשנים האחרונות יש המון פרויקטים שנוגעים לתחום האנרגיה
פזית תדהר:  וגם אנחנו סבורים שנכון שבמסגרת הדוח ששר הביטחון מעביר לממשלה תצורף לו חוות הדעת של הוועדה המייעצת
פזית תדהר:       זהו, עד כאן
פזית תדהר:  אלה בעצם עיקר התיקונים, וככל שיהיו שאלות נוספות, אשמח לענות
יולי יואל אדלשטיין: תודה
יולי יואל אדלשטיין:  חבר הכנסת אמסלם, רצית לשאול משהו?
דוד אמסלם: כן
דוד אמסלם:  קודם כול, אני לא מכיר את הנושא הזה
דוד אמסלם:  אז רציתי קצת רקע
דוד אמסלם:  מבחינתי, הרי אם החוק חוקק ב-2011, מי פינה מוקשים עד ל-2011? ולפי תפיסתי, זה צה"ל
דוד אמסלם:  ואם צה"ל מחליט לקחת קבלן משנה באוכל או במוקשים, למה צריך חוק? אני לא הצלחתי להבין למה אנחנו בכלל צריכים את החקיקה הזאת
יולי יואל אדלשטיין: בבקשה, ראש רשות אולי
שרון חדד: שלום
שרון חדד:  שמי שרון חדד, מנהל הרשות לפינוי מוקשים מזה שלוש שנים
שרון חדד:  אז עד 2011 באמת האחריות לפינוי שדות מוקשים הייתה של צה"ל
שרון חדד:  אבל התפקיד של צה"ל בסוף הוא להתכונן למלחמה, ופעילות של פינוי מוקשים היא פעילות אזרחית לחלוטין
שרון חדד:  ב-2011 אחרי שהבינו שקצב הפינוי של צה"ל הוא נמוך, הוחלט להקים את הרשות גם בעקבות האירוע עם יובל דניאל, כמו שזכור לכולם, שנפצע בהר אביטל כשעלה על מוקש, והוחלט להקים רשות שתהיה אחראית על פינוי שדות המוקשים
דוד אמסלם: הרשות ממשלתית?
שרון חדד: רשות ששייכת למשרד הביטחון, רשות ממשלתית
שרון חדד: אוקיי? הרשות הזאת עובדת בשיתוף עם הצבא, באופן צמוד
שרון חדד:  אנחנו מקבלים את תוכניות המיקוש מהצבא
שרון חדד:  אנחנו מתייעצים עם הצבא אילו שדות מוקשים לפנות
שרון חדד:  ואנחנו בעצם עם התקציב שלנו יוצאים למכרזים עם חברות ישראליות
שרון חדד:  יש לנו חברות פינוי וחברות פיקוח שמפקחות על פינוי מוקשים
דוד אמסלם: למה אתם לא יחידה, למה אתם לא קבלן משנה של צה"ל?
שרון חדד: אנחנו לא קבלן משנה של צה"ל, כי אנחנו גם רואים את צורכי האזרח
דוד אמסלם: אני שואל
דוד אמסלם:  למה צריך רשות וכו'? למה הצבא לא מוציא את זה למכרז לקבלנים? בדיוק אותו קבלן שאתה מוציא לו את המכרז
דוד אמסלם:  למה צריך רשות?
שרון חדד: אנחנו מסתכלים על זה בעיני האזרח בסוף
שרון חדד:  מה הם השטחים שצריכים לחקלאות, מה הם השטחים שצריכים לפיתוח יישובים, מה הם השטחים שצריך להסיר סכנה לציבור באתרי מטיילים, בצירים
שרון חדד:  זו ההסתכלות שלנו
שרון חדד:  וההסתכלות הזאת היא לא רק מה שהצבא רואה, אלא גם מה המועצות האזוריות צריכות, מה הרשויות צריכות, רט"ג, רשות העתיקות
שרון חדד:  אנחנו מתייעצים עם הרבה גופים לפני שאנחנו בונים את התוכנית שלנו בסופו של דבר
שרון חדד:  ואחרי זה שאנחנו מבינים מה הם שדות המוקשים - - -
דוד אמסלם: הבנתי
דוד אמסלם:  אתם ממומנים ישירות דרך האוצר או דרך הצבא?
שרון חדד: אז יש סעיף בחוק, סעיף תקציבי, שאומר שהתקציב הרלפ"מ הוא 27 מיליון מתקציב המדינה, לא יפחת מ-27 מיליון
שרון חדד: וזה כרגע התקציב שלנו
דוד אמסלם: תודה
יולי יואל אדלשטיין: כן, שרון, אתה רצית עוד? זאת הייתה שאלה ספציפית להתייחסותך
יולי יואל אדלשטיין:  האם יש עוד דברים שאתה רוצה להוסיף?
שרון חדד: אז מופיעים לכם פה נתונים בעצם על מה הפעילות שהרשות לפינוי מוקשים עשתה מאז תיקון הוראת השעה
יולי יואל אדלשטיין: כן
שרון חדד: כשחוקק החוק ב-2011 בעצם הייתה לנו סמכות לפנות רק שדות מוקשי נ"א ורק מוקשים זרים
שרון חדד:  ובינואר 2019 בעצם הוחלט לתת לנו סמכויות נוספות כדי שנוכל להגדיל את התפוקה שלנו
שרון חדד:  מן הסתם, קיבלנו סמכות לפנות שדות מוקשי נ"ט ואנחנו היום מפנים שדה מוקשי נ"ט בגולן
שרון חדד:  קיבלנו סמכות לשחרר שטחים באמצעות סקרים, כי אנחנו הבנו שיש שטחים שהם היום הם סגורים, כי במקרה מישהו זיהה איזה פיצוץ של איזה משהו לפני כמה שנים וסגרו אותם
שרון חדד:  אנחנו מבינים שאין שם מוקשים או שאין נפלים, ועל סמך זה אנחנו משחררים את השטח בתהליך מאוד מאוד סדור
שרון חדד:  ואנחנו שחררנו כבר מעל 20,000 דונם בתהליך כזה, וכמובן, כל מה שקשור לפינוי שטחי נפלים
שרון חדד:  פינוי שטחי נפלים בעצם אנחנו מפנים שטחים, שטחי אש של צה"ל, שהוא ויתר עליהם
שרון חדד: שהוא אמר: אוקיי, איזו מועצה הגישה בקשה שהיא רוצה תא שטח מסוים לחקלאות, להרחבת יישוב או לכל דבר אחר, המועצה מקבלת אישור מהצבא לגרוע את השטח ומפנה אותו אלינו, ואנחנו בעצם משחררים לו את השטח
דוד אמסלם: ונפלים צה"ליים? הצבא עצמו מפנה?
שרון חדד:  הצבא אחראי על כל מה שקשור לשטחי האימונים שלו, הפעילים, לבצע את הסריקות שלו בסופי שבוע, לקראת חגים, תהליך מאוד סדור שהוא עושה
דוד אמסלם: לא
דוד אמסלם:  ואם יש לו נפלים, אז הוא מטפל בהם?
שרון חדד: הוא מטפל בהם
שרון חדד: אנחנו מטפלים בשטחים שנועדו לגריעה או בשטחים שמשמשים חברות תשתיות
שרון חדד:  נתג"ז, חברת מקורות, חברת חשמל, יש להן תשתיות בתוך שטחי האש של צה"ל
שרון חדד:  ואם הן צריכות לעשות פעילות אחזקה או החלפה של קו, אנחנו בעצם מפנים להן את תא השטח בתיאום עם הצבא, כדי שיוכלו לעשות הפעילות הזאת
אורנה ברביבאי: אפשר לשאול שאלה?
יולי יואל אדלשטיין: כן, אפשר
אורנה ברביבאי: לגבי ההסבר של הירידה המשמעותית בפינוי מ-2019 עד 2022
אורנה ברביבאי:  מה ההסבר לזה?
שרון חדד: כשהרלפ"מ הוקמה ב-2011, ניתן התקציב של 27 מיליון שקלים, ומתוך ראייה או שיגיעו כספי תרומות לפינוי או שיהיו יוזמות כאלה ואחרות
שרון חדד:  בפועל הסכום נשאר אותו דבר
שרון חדד:  הוא נשאר 27 מיליון שקלים בלי הצמדה לשום דבר
שרון חדד:  זה נקודה אחת
שרון חדד:  אבל התשומות שלנו התייקרו
שרון חדד:  השכר של העובדים - - -
אורנה ברביבאי: ב-94%?
שרון חדד: בהרבה דברים, כן
אורנה ברביבאי: יש ירידה של 94%
שרון חדד: כן
שרון חדד:  גם הקורונה תרמה לזה
שרון חדד:  עלויות הביטוח, עלויות המגורים
שרון חדד:  כשאנחנו מפנים שדה מוקשים בגולן, אנחנו סוגרים צימרים שם ל-40-30 עובדים
אורנה ברביבאי: לפיצוי
שרון חדד: הסולר, השכר של העובדים, הביטוח בשדות המוקשים הוא יקר מאוד
שרון חדד:  כל זה הלך ועלה
שרון חדד:  כשאנחנו מדברים על אותו תקציב, אז כמות הדונמים בהתאם הלכה וירדה
אורנה ברביבאי: משהו באופן שבו אתה מביא את ההצעה הזאת, אתה מסביר גם את עניין התקציב?
שרון חדד: לא
קריאה: הלוואי
מאיר כהן: הלוואי, כן
יולי יואל אדלשטיין: יש נציגי האוצר, אנחנו תכף נשמע אותם
אורנה ברביבאי: כדאי שנתייחס גם לזה
יולי יואל אדלשטיין: אבל השאלה של חברת הכנסת ברביבאי היא מאוד במקום
יולי יואל אדלשטיין:  שאלתי שאלות דומות
יולי יואל אדלשטיין:  כרגיל במקומותינו, אנחנו כולנו מכירים את זה בחוקים אחרים, נקבע סכום מינימום לפעילות מתוך חשש שאם הוא לא ייקבע אז גם לא יהיה כלום, מרובים צורכי עמך ישראל
יולי יואל אדלשטיין:  אבל סכום המינימום הפך לסכום המקסימום, וגם הנושא של תרומות, כפי שהיו ציפיות, אף פעם לא התממש
יולי יואל אדלשטיין:  אז זה בהחלט נושא לחשוב עליו
משה טור פז: אפשר שאלה?
יולי יואל אדלשטיין: שנייה
יולי יואל אדלשטיין:  יש עוד שאלות של חברי הכנסת
יולי יואל אדלשטיין:  חבר הכנסת טור פז, בבקשה
משה טור פז: אני רוצה לשאול, האם לפי התיקונים שאנחנו מציעים עכשיו תהיה אפשרות להתקשר ישירות? הרי יש כאן אפשרות ליזם לממן פעילות
משה טור פז:  למה צריך שהפעילות הזאת תעבור דרך הרלפ"מ ולא תהיה ישירות יזם מול חברה שאתם תאשרו ואתם תישארו כרגולטור? הרי יש לכם מספיק עבודה גם ככה, ואנחנו רוצים להגדיל את הנפחים, כמו שאמרה חברת הכנסת ברביבאי
משה טור פז:  בואו תאפשרו את הדבר הזה
שרון חדד: אנחנו בתהליך של אישור הדבר הזה
שרון חדד:  אנחנו עושים עבודה עם האוצר כדי לאשר את הדבר הזה
שרון חדד:  אבל אנחנו עדיין לא בשלים לזה
שרון חדד:  ראשית, יש רק שתי חברות היום בארץ
שרון חדד: בגלל התקציב, הוא לא מאפשר יותר
שרון חדד:  אז שתי חברות קיימות כרגע בארץ
שרון חדד:  ושתי החברות האלה פעילות לסדר עדיפות לאומי, בהתאם לסיכונים שאנחנו רואים, בגלל זה אנחנו לא יכולים עדיין להכניס הרבה יוזמות
שרון חדד:  כמובן כשיהיה יותר נפח פעילות, זה יצמיח את כמות החברות, ואז יהיה אפשר להתקשר עם חברות, יזם מול חברה
יולי יואל אדלשטיין: חבר הכנסת שטרן
אלעזר שטרן: יש תאריך יעד מתי מסיימים?
יעלה סרלין בכר: מאה שנה
חיים דרוקמן: מאה שנה
שרון חדד: אז אני אסביר
שרון חדד:  במדינת ישראל יש כ-250,000 דונם שדות מוקשים
שרון חדד:  מתוכם צה"ל הגדיר כ-100,000 דונם בלתי חיוניים לביטחון המדינה, שהוא אמר לשרון: אלה ה-100,000 דונם שאתה יכול להתעסק איתם
שרון חדד:  את השאר הצבא משאיר אצלו
אורנה ברביבאי: השאר ההנחה היא שימשיכו להיות שדות מוקשים גם בעתיד
שרון חדד:  אני מניח שבעתיד הלא רחוק דווקא הצבא יחליט שגם אותם הוא לא יצטרך
שרון חדד:  אבל זה לא ישנה את קצב הפינוי
אלעזר שטרן: בוא נתקדם רגע על ה-100,000
שרון חדד: מאה אחוז
שרון חדד:  את ה-100,000 דונם האלה, להערכתי, ייקח בתקציב הנוכחי ובמשאבים הקיימים קרוב ל-100 שנה
אלעזר שטרן: זאת אומרת, מה שאתם אומרים, לטובת אזרחי מדינת ישראל, היה צריך לעשות הרבה יותר כל שנה
יולי יואל אדלשטיין:  השאלה שלך, חבר הכנסת שטרן, אני מנסה להמשיך אותה
יולי יואל אדלשטיין:  נניח שאתם זוכים לתקציב לא של 27 מיליון, 270 מיליון, כן? הרי אמרת בעצמך, זה לא שאתה יכול כל קבלן עפר לקחת ולשלוח אותו לפנות
יולי יואל אדלשטיין:  אז יש גם מגבלה בתחום הזה או שרק מגבלה כספית?
שרון חדד: אני מאמין שהגדלת התקציב תאפשר, כי יש ביקוש להקמת חברות
שרון חדד:  כשהרלפ"מ הוקמה קמו יותר מעשר חברות פינוי
שרון ניר: לכמה אתה יכול להגדיל את זה?
שרון חדד: זה לא רק בארץ
שרון חדד:  ראשית, יהיו, להערכתי, עשר חברות, כי אנחנו עושים כמה צעדים כדי לאפשר את זה
שרון חדד:  אחד, אנחנו מאפשרים היום הכשרת כוח אדם
שרון חדד:  אם עד עכשיו היינו תלויים ביוצא חיל הנדסה, והיום חיל הנדסה כבר לא מפנה מוקשים, אז אנחנו כבר יצרנו מנגנון להכשיר כוח אדם
שרון חדד:  זאת אומרת, אם קבלן - - -
אלעזר שטרן: שרון, הרי יש חברות ישראליות שעושות את זה גם בעולם
שרון חדד: נכון
אלעזר שטרן: לא רק בארץ
אלעזר שטרן:  אז לכן אפשר להביא יותר לכאן בשביל זה
שרון חדד: אנחנו גם חושבים על תהליך של יבוא חברות
שרון חדד:  אבל נכון להיום, אף חברה לא תבוא עם תקציב כזה לשלושה-ארבעה חודשי עבודה
אלעזר שטרן: אוקיי
שרון חדד: כשיהיה רצף עבודה של שנה, תבוא חברה מחו"ל
יולי יואל אדלשטיין: להקים גם חברה בשביל סכומים כאלה, אני לא בטוח שיהיו הרבה קופצים, כן
פזית תדהר: אז מבקשת להעיר כאן משהו
פזית תדהר:  לצד הקושי התקציבי באמת במה שנוגע לתקציבי מדינה, הפתיחה של העולמות האלה גם ליזמים גם בעולם הנפלים וגם בעולם שדות המוקשים, שזה מה שאנחנו מציעים כרגע, אנחנו מעריכים שזה כן יביא לגידול בכמות השטחים שתפונה בסופו של דבר
דוד אמסלם: מה זאת אומרת?
פזית תדהר: נכון שזה יגיע מכסף פרטי
דוד אמסלם: היזם כאילו לכאורה מפנה את השטח של עצמו?
פזית תדהר: מממן את דמי הפינוי, כן
דוד אמסלם:  מממן רק
דוד אמסלם:  אבל למה זה טוב? הרי בסוף אתה מוציא כסף
דוד אמסלם:  הרי הוא לא מוכר את הבית של חמותו
דוד אמסלם:  הרי בסוף זה בא לידי ביטוי במחיר הקרקע
פזית תדהר: נכון
דוד אמסלם: אז לא יותר הגיוני שאנחנו בעצם – יש יחידה כבר, מקצועית
דוד אמסלם:  למה אנחנו צריכים 2,000 יזמים, שבסוף זה מתגלגל על המדינה בוודאי בעלויות הרבה יותר גבוהות, אין שאלה בכלל
יעלה סרלין בכר: רגע, אני אתייחס
דוד אמסלם: אף אחד פה לא גמ"ח
יעלה סרלין בכר: אני אתייחס
יולי יואל אדלשטיין: תציגי את עצמך
יעלה סרלין בכר: יעלה סרלין, יועמ"שית הרלפ"מ
יעלה סרלין בכר:  בוקר טוב
דוד אמסלם: אתם תאבדו שליטה על האירוע
יעלה סרלין בכר: אז לא
יעלה סרלין בכר:  כשאנחנו מתכוונים להגיד שיזם מממן, הכוונה היא שבעצם עדיין כל הפרויקט הוא תחת פיקוח מלא של הרלפ"מ
יעלה סרלין בכר:  גם אם תהיה איזושהי הסדרה כזאת של לתת ליזם להתקשר ישירות עם חברת פינוי, הרשות לפינוי מוקשים חייבת להיות הגורם המפקח בפיקוח עליון
יעלה סרלין בכר:  וכשאנחנו אומרים שיזם מממן, אנחנו לא מתכוונים שהוא הולך ישירות ועושה את זה בדרך לא דרך מול חברה פרטית ששרון אישר כרגולטור, אלא הוא בעצם מעביר את הכסף אלינו
יעלה סרלין בכר:  אנחנו מפרסמים מכרז, שמכרז כמובן זה כבר איזשהו הליך שמוזיל את העלויות
יעלה סרלין בכר:  ועדיין יש פיקוח מלא של הרלפ"מ
משה טור פז: זה גם מסרבל לדעתי
מאיר כהן: מה שדודי אומר, ככה אני הבנתי, הוא בעצם הכסף הזה שאיתו הוא מפנה את השדה בסופו של דבר איכשהו מתגלגל לכל הקופסה הזאת ההתייקרות
יעלה סרלין בכר: אין ספק
מאיר כהן: אם בונה נניח דירות ברמת הגולן, אז בוודאי ובוודאי שהדירות תעלנה, כי זה חלק - -
דוד אמסלם: מעלות הקרקע
מאיר כהן: - - מעלות הקרקע, וכהנה וכהנה
מאיר כהן:  השאלה, ושאל את זה היושב-ראש ואתה ענית, אם מחליטים לשים 300 מיליון שקל לטובת העניין השנה, האם זה נותן איזה בוסט שמשלש ומכפיל את הפעילות?
שרון חדד: חד-משמעי
מאיר כהן: חד-משמעי
מאיר כהן: כלומר, אין לכם בעיה של כוח אדם? הבעיה היא בעיה של תקציבים?
שרון חדד: זה יהיה תהליך, לא מייד
שרון חדד:  אבל חד-משמעי, כן
מאיר כהן: אוקיי
אורנה ברביבאי: כמה אנשים יש ברשות?
שרון חדד: עובדי רלפ"מ, יש לנו 12 אנשים
משה טור פז: אני הייתי חושב, בהמשך לדברים שחבר הכנסת אמסלם, שדווקא את הכסף המדינה צריכה לתת אבל את הרגולציה אפשר לחסוך מכם
משה טור פז:  הרי כולנו יודעים, גם אם אתם מאוד מנוסים במכרזים, זה לוקח הרבה זמן
משה טור פז:  ודווקא התקשרות ישירה ברגולציה במימון ממשלתי היא בעיניי הרבה יותר פשוטה
משה טור פז:  ובכל מקום שאפשר לחסוך מכרז, בואו נחסוך אותו
משה טור פז:  למה אנחנו צריכים את כל הביורוקרטיה הזאת?
דוד אמסלם:  יותר מזה
דוד אמסלם:  הרי מדובר על קרקעות מדינה
דוד אמסלם:  אז תעשו חוזה מול המינהל, ישירות
דרור גרנית: שנייה, רגע
דרור גרנית:  אפשר רק רגע, ברשותכם?
יולי יואל אדלשטיין:  בבקשה, אדוני
דרור גרנית: שמי דרור גרנית ממשרד המשפטים
דרור גרנית:  עלו פה הרבה מאוד הערות
דרור גרנית:  אני חושב שאולי רגע להתייחס לזה קצת יותר באריכות
דרור גרנית:  חלקן לטעמי גם מושכות לכיוונים שונים
דרור גרנית:  ההערה של חבר הכנסת טור פז מושכת לכיוון שמשמעותו בעצם הפרטה
אורנה ברביבאי: הפרטה
משה טור פז: כן
דרור גרנית: ואז עולם שבו הרשות מתפקדת כרגולטור בלבד והכסף הפרטי משחק בהתקשרויות חוזיות פרטיות
דרור גרנית:  ואילו ההערה של חבר הכנסת אמסלם מושכת בדיוק לכיוון הפוך, הוא אומר: לא, המדינה צריכה להיכנס ולמלא את כל זה
דרור גרנית:  אז צריך רגע לשים לב שיש פה בעצם שתי מגמות שונות
דרור גרנית:  זה רגע כאמירה בהסתכלות החוצה
דוד אמסלם: בסוף מדובר במוקשים, אתה יודע
דרור גרנית: אם רגע להתייחס, צריך להבחין פה רגע, זאת אומרת, יש פה עניין של ניהול כלכלי של הדבר הזה
דרור גרנית:  הצבא יש לו כך וכך שטחים שלפחות את חלקם הוא לא מוכן עוד לשחרר בעת הזאת
דרור גרנית:  הוא מוכן לשחרר את מה שהוא נכון לשחרר
דרור גרנית:  זה Section מסוים של שטחים, חלק מסוים מהשטחים, שזה עדיין כדי לכונן את כל הפעילות הזאת, צריך פה את התמריץ הכלכלי
דרור גרנית:  ואז יש פה את השאלה התקציבית, המשאבית
דרור גרנית:  הכסף הממשלתי שהיה מתחילת הדרך ויש עד היום הוא אותם 27 מיליון, שהכנסת עשתה פה משהו שהוא יחסית חריג בחקיקה בקובע סעיף תקציבי ייעודי, ייחודי בחקיקה המסוימת הזאת, להבדיל מההסדר הנוהג בכל שאר העולמות שבהם יש בעצם תקציב מדינה ובחוק התקציב השנתי קובעים, מתקצבים ומממנים את הפעילות המבוקשת
דרור גרנית:  זה ככה בבתי חולים, בבתי ספר, בכבישים, בכל דבר
דרור גרנית:  פה זה אחד מהחוקים הבודדים, אין הרבה דוגמאות כאלה, שבהם קבעו סעיף ייעודי ספציפי עם מספר
דרור גרנית:  ובגלל הטכניקה החקיקתית הזאת, שנועדה באמת להבטיח - - -
דוד אמסלם: עם מספר מינימום, אתה מתכוון
דרור גרנית: נכון
דרור גרנית:  אבל בדיוק בגלל זה קרה מה שתיאר היושב-ראש, שזה בעצם הפך להיות מספר המקסימום
דרור גרנית:  זאת אומרת, זה פשוט התקבע על המספר הזה ולא זז משם
דרור גרנית:  ולכן כשלעצמה הטכניקה הזאת של לקבוע מספר ייעודי זו טכניקה בעייתית חקיקתית, כי בעצם היא לא משתלבת בתוך המארג הכולל של תקציב המדינה מדי שנה שמתעדכן מדי שנה
דרור גרנית: אז אפשר לחשוב בכלל אם זה היה צעד חקיקתי שיצא שכרו בהפסדו
דרור גרנית:  זה רגע על העניין התקציבי
דרור גרנית:       אבל האמירה, ופה רגע אני רוצה להתייחס לשאלה שלך, חבר הכנסת אמסלם, מתן האפשרות ליזמים לבוא ולהגיד: רגע, יש פה איזו יחידת קרקע שאני רוצה לקבל – כלומר, ברור שצריך להבטיח שלאותו יזם יש זכויות או איזשהו Claim, איזושהי זיקה לקרקע – אבל בא גורם פרטי ואומר: אני מוכן לממן את הפינוי של אותה יחידת קרקע, בעצם מה שזה עושה, זה מזרים עוד משאב כספי, עוד כסף, לתוך עולם התוכן ומאפשר הגדלה של הפעילות
דרור גרנית:  ולכן זה חלק מהרציונל הכלכלי שמאחורי התיקון הזה
יולי יואל אדלשטיין: אבל הרציונל הכלכלי אומר שתע"ש ברמת השרון יזכה להרבה קופצים
יולי יואל אדלשטיין:  ברמת הגולן איכשהו יש לי תחושה שפחות
דרור גרנית: תכף אתייחס לשאלה הזאת כי זו שאלה שעלתה גם - - -
דוד אמסלם:  אבל אני שאלתי שאלה יותר משלימה
דוד אמסלם:  הרי מדובר בקרקעות מדינה
דוד אמסלם:  אם מדובר בקרקעות פרטיות, אתה צודק
דרור גרנית: כן
דוד אמסלם: קרקע המדינה המינהל משווק אותה
דוד אמסלם:  הוא יכול לשווק אותה עם המוקשים ובלי המוקשים
דוד אמסלם:  עדיף שהוא ישווק אותה בלי המוקשים, בגלל שבוודאי פער התיווך של פינוי המוקשים ייחסך לנו
שרון ניר: זה מכיס אחד לכיס אחר
דוד אמסלם: נכון
דוד אמסלם:  רק קצת יותר יקר
שרון ניר: בדיוק
שרון ניר:  התיווך
חיים דרוקמן: זה עולה הרבה כסף
דרור גרנית: אז אגיד
דרור גרנית:  רגע, שנייה
דרור גרנית:  אז כמה דברים, רגע
דרור גרנית:  אני אגיד ככה
דרור גרנית:  אחד, בעצם אפשר לחשוב שזה כמו וורסיות אחרות של סיטואציה שיש קרקע בעייתית, קרקע מזוהמת, קרקע שיש בה איזשהו פגם שמצריך איזושהי פעולה שעולה כסף לתקן את הפגם
דרור גרנית:  זה נכון שבסוף כאילו העלות הזאת מגיעה וזה מייקר, אבל כמו שאתה אומר, בעצם מבחינת המדינה - - -
דוד אמסלם:  כאן יש יחידה כבר שקמה
דוד אמסלם: יש יחידה ייעודית, מילא הקבלן בא אליה
אלעזר שטרן: תשובה הבוקר: 1
אלעזר שטרן: 7 מיליון למשטרת ישראל על הבטחת הפינוי של שכונה בתל אביב, בסדר? הוא מגלגל את זה על התושבים
אלעזר שטרן:  אותו דבר
אלעזר שטרן:  ומה שיש פה בסוף, הרי ברור, אני בגלל זה שאלתי קודם את הזמן
דרור גרנית: לא
דרור גרנית:  אבל הרי הבעיה קיימת
דרור גרנית:  זאת אומרת, הבעיה היא שיש שטח מסוים שהנחת העובדה היא שיש בו מוקשים או נפלים
דרור גרנית:  זאת אומרת, הבעיה הזאת לא תיפתר מאליה
דוד אמסלם: אתה יודע מה? אני אשאל אותך שאלה יותר עמוקה
דוד אמסלם:  מהשלב שהמדינה משווקת את הקרקע ליזם, היא משווקת לו שדה מוקשים
דוד אמסלם: רק שנייה
דוד אמסלם:  קרה משהו באותו רגע, כבר זה נרשם על שמו בטאבו
דוד אמסלם:  מישהו עלה על שדה המוקשים, מתפוצץ
דוד אמסלם:  מי יהיה אחראי על העניין?
דרור גרנית: אז רגע
יעלה סרלין בכר: המדינה
יעלה סרלין בכר:  זה היה תמיד המדינה
דוד אמסלם: אז אתם מבינים? יש פה איזושהי בעיתיות, לדעתי, בכל התהליך
שרון חדד: היום כשהמדינה רוצה לפנות קרקעות, היא פונה אליי לפני שהיא משווקת אותן
שרון חדד:  היא עשתה את זה בדימונה, היא עושה את זה - - -
דוד אמסלם: ואז היא מפנה?
שרון חדד: היא פונה אליי שאני אפנה
שרון חדד:  אני מפנה במימון רמ"י, למשל
דוד אמסלם:  אז איך זה יכול להיות שיש יזם פרטי שמממן, שאמור לבקש ממך שירות על קרקעות שהוא קיבל מהמדינה עם מוקשים?
שרון חדד: היזם יצטרך לממן את פינוי המוקשים לפני שהוא קיבל את הקרקע
מאיר כהן: מי פינה בדימונה?
שרון חדד: בדימונה זה היה סקר
שרון חדד:  אני שחררתי
אורנה ברביבאי: תגיד רגע
אורנה ברביבאי:  אתה יכול לעשות, באחוזים, איזשהו מיפוי של איפה נמצאים השטחים?
אורנה ברביבאי: צפון, דרום, מרכז?
שרון חדד: אז אני מתייחס רק ל-100,000
יולי יואל אדלשטיין: אותם 100,000 שהוא דיבר עליהם, כן
אורנה ברביבאי: על ה-100,000
אורנה ברביבאי:  כן
שרון חדד: על 100,000 שדיברנו עליהם
שרון חדד:  אז בצפון, מה שנקרא היום לפי הז'רגון פיקוד הצפון, אבל בעיקר הגולן, כי הגליל פחות, יש לנו בין 25,000-20,000 דונם של שדות מוקשים, כשצה"ל היום ויתר בעיקר על שדות המוקשים הזרים, חלק מהמוקשים שצה"ל הניח
חיים דרוקמן: לא
חיים דרוקמן:  יש יותר מ-100,000
חיים דרוקמן:  יש לך 20,000 שהצבא אמר: אני מוותר
שרון חדד:  שהוא מוותר עליהם
חיים דרוקמן: יש קרוב ל-100,000
שרון חדד: אני מדבר רק על 100,000
אלעזר שטרן: תגידו, בשביל הלוגיקה, אדמות תע"ש בצומת מורשה ברמת השרון, איך משווקים אותן? אני יודע שזה לא אתה
שרון חדד: אני מפנה
שרון חדד:  אני מפנה בתע"ש רמת השרון