GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שי שלף:  בעניין ליטבק, ההחלטה שהתקבלה על ידי הקבינט בשבועות האחרונים היא החלטה בתיק ספציפי שבו נרשם כבר בשנת 2020 עיקול בסכום גבוה מאוד על הכספים המוקפאים וההחלטה עכשיו הייתה על מימושו
שי שלף:  זאת אומרת, המקרה הזה הוא חריג במובן שבו הייתה לי כבר הוראה שיפוטית ביחס לנכס מסוים
ינון אזולאי: מה זה הוראה שיפוטית?
קריאה: בית משפט
ינון אזולאי: הבנתי, בית משפט
ינון אזולאי:  כלומר, בית המשפט אמר: יש לי פה כסף מוקפא; אני שם עליו עיקול, על הכסף המוקפא, ואפשר לקחת אותו
ינון אזולאי:  כלומר, אם מחר אנחנו מחליטים, הרשות החליטה לא להעביר יותר הכסף, והחליטו, הקבינט רוצה להעביר להם את הכסף בחזרה, מורידים את הכסף הזה
ינון אזולאי:  זה מה שאתם אומרים? מקזזים אותו לגמרי
גל כהן:  התביעה של ליטבק הייתה תביעה של הרבה מאוד משפחות של נפגעי טרור נגד הרשות הפלסטינית
ינון אזולאי: נכון
גל כהן: הן זכו בתביעה, בסדר? ובמסגרת הסכומים שנפסקו לטובתן הוטל עיקול של 450 מיליון
ינון אזולאי: אני מבין, כלומר, מה שאתם באים - - -
גל כהן: לא, לא
גל כהן:  שנייה
גל כהן:  הוטל עיקול על 450 מיליון שקל
גל כהן:  הכספים המוקפאים, לפי חוק ההקפאה, הם כספים שנמצאים במשרד האוצר
גל כהן:  ספציפית על הכספים האלה הוטל עיקול
גל כהן:  זאת אומרת, אם בסופו של דבר הרשות הפלסטינית תצטרך לשלם לאותם נפגעי טרור, את פסק הדין אחרי שפסק הדין יהיה סופי, אפשר יהיה לעקל מתוך הכספים המוקפאים האלה
גל כהן: זאת המשמעות של ההחלטה שהייתה ב-2020
עמית הלוי: ולא יחזירו כנגדם?
ינון אזולאי: הבנתי
ינון אזולאי:  לא, לא
ינון אזולאי:  זה מה שאני אומר
ינון אזולאי:  לא מחזירים
ינון אזולאי:  כלומר, אני מה שאני מבין הוא שבעצם יש פה איזושהי דרך עוקפת, כי הרי אנחנו כל הזמן נמצאים באירועים כאלה של נפגעי טרור, שיש פה איזושהי דרך עוקפת, שהיא טובה, אני מברך על כך, שאומרת: תראה, עכשיו הרשות הייתה צריכה לשלם כסף; כביכול אין לנו איך לגבות ממנה; אנחנו מעקלים את הכסף הזה; פעם הבאה אולי אפילו לא נצטרך להגיע לבית משפט, כי יש לנו תקדים כזה
גל כהן: כן
גל כהן:  אבל למטבע יש שני צדדים
גל כהן:  למטבע יש שני צדדים
ינון אזולאי: אין בעיה
ינון אזולאי:  אבל אני מה שאני בא להגיד הוא שהוכיחו לנו שלא בטוח, צריך תיקון חקיקה
עמית הלוי:  יש לי שתי הערות, רגע, ינון
עמית הלוי:  אחד, קודם כול, תיקון החקיקה הוא לא נוגע רק לנפגעי הטרור
עמית הלוי:  דובר על 2 מיליארד שקל כרגע מוקפאים וככל הנראה, מהיכרותי את אבו מאזן, זה יגדל, זה לא דבר שצריך להשתנות, ולכן 139 מיליון שקל זה סכום קטן
עמית הלוי:  אבל צריך לומר שני דברים לגבי פסק הדין הזה
עמית הלוי:  פסק הדין הזה בעצם, בית המשפט אמר, וזה בעצם העיקרון שמלווה אותי בהצעות אלו, שכיוון שהרשות הפלסטינית אשררה, כלומר בהתאם לחוק פקודת הנזיקין, כיוון שהרשות הפלסטינית מאשררת בעצם העובדה שהיא מממנת - - -
גל כהן:  זה תיק אחר
עמית הלוי: למה לא? אבל זה העיקרון
גל כהן: זה לא אותו תיק
עמית הלוי: זה אותו עיקרון, לא?
גל כהן: זה תיק אחר
גל כהן:  זה סיפור אחר לגמרי
גל כהן:  זה לא אותו תיק
עמית הלוי: זה לא אותו עיקרון של אשרור? שזה מוגדר כאשרור מבחינת החוק?
גל כהן:  כי פה זה היה עניין ספציפי של עיקול כספים
עמית הלוי: לא, בסדר
גל כהן: אבל זה לא היה בגלל - - -
עמית הלוי: אבל הטלת החובה על הרשות הפלסטינית, ממה היא נובעת?
גל כהן:  זה מעוז
גל כהן:  זה משהו אחר
עמית הלוי: לא, אבל אני שואל, ממה נובעת הטלת החובה על הרשות הפלסטינית? למה יש אשמה, ולא הרוצח?
גל כהן:  זה לא העניין של אישום
גל כהן:  זה היה עניין של האם הרשות הפלסטינית תוכל לשלם בסופו של הליך את הכסף
עמית הלוי:  למה היא בכלל חבה, למה היא חבה, הרשות הפלסטינית?
דוד אמסלם: מה היה הרעיון?
גל כהן: זה היה הליך משפטי ארוך מאוד
גל כהן:  ההליך שהתחיל ב-2002
עמית הלוי: יפה
עמית הלוי:  הבנתי, שהוכיח שהיא האחראית
גל כהן: - - - על הפיגוע
עמית הלוי: בסדר
עמית הלוי:  רגע, אני רק רוצה לחזור לעניין
עמית הלוי:  יש עוד תחום שלם, וזה חלק מהתיקונים שאני מבקש לעשות, שגם אנשים, בהקשר של מה שאתה אמרת, ינון, גם אנשים שמקבלים פיצוי לא כשהם תבעו את הרשות הפלסטינית
עמית הלוי:  כמו בנווה יעקב עכשיו, אדם בא נניח תבע בבית דין צבאי, אז חוץ מהעונש הפלילי, לא משנה, מאסרי עולם, בית המשפט, בית הדין הצבאי פוסק פיצוי לנפגעים, מיליון שקל, 2 מיליון שקל, לא על הרשות הפלסטינית, אלא כנגד המחבל הפרטי, לא כנגד הרש"פ, את זה אין אפשרות לגבות ואנשים לא גובים
עמית הלוי:  תיקון כזה שיאפשר לגבות מהכספים האלו, בגלל מה שאמרתי עכשיו, לכן הזכרתי את זה
עמית הלוי:  כלומר, אנחנו רואים את הרשות הפלסטינית כמאשררת מעשי רצח
עמית הלוי:  ולכן, זה כבר דבר שהיה בבית משפט ונפסק, ולכן אנחנו יכולים להטיל עיקול גם, לגבות גם פיצויים לאנשים פרטיים שתבעו מחבל, ולא תבעו את הרשות הפלסטינית, כמו בפסק דין ליטבק
גל כהן: זה אפשרי גם בלי קשר לכספים המוקפאים
עמית הלוי: למה? אבל אין ממי לגבות
גל כהן:  מה שתיארת עכשיו אפשרי גם בלי הכספים המוקפאים
גל כהן:  למה? הרי בסופו של דבר מדינת ישראל מעבירה בכל שנה פלוס מינוס 8 מיליארד שקל לרשות הפלסטינית, כספים של הרשות הפלסטינית שישראל גובה ומעבירה לה
עמית הלוי: אוקיי
גל כהן: מדי שנה פלוס מינוס 8 מיליארד שקל
גל כהן:  מתוך 8 מיליארד שקל, כל שנה פלוס מינוס מדינת ישראל מקפיאה כחצי מיליארד שקל בעקבות דוח שר הביטחון לפי חוק ההקפאה
גל כהן:  בסדר? זאת אומרת, נשאר עוד בערך 7
גל כהן: 5 מיליארד שקל כל שנה שישראל מעבירה לרש"פ, שוב, כספים של הרש"פ
גל כהן:  מתוך 7
גל כהן: 5 מיליארד שקלים האלה מקזזים, מסיבות כאלה ואחרות, כספים נוספים
גל כהן:  שי יכולה להרחיב על זה
שי שלף: צריך לעשות סדר רגע בין המשמעות של מוסד הקיזוז לבין המשמעות של מוסד העיקול, כי יש בסופו של דבר, מבחינת מקורות הסמכות של הממשלה, ההבדל בין שני הסכומים האלה
שי שלף:  ביחס למקרה שאותו אתה הזכרת שבו למשל ניתן פסק דין בבית משפט צבאי, הזוכים הולכים עם פסק הדין הזה להוציאה לפועל בדומה, אגב, לתביעה שכל אחד מאיתנו יכול להגיש
עמית הלוי: כן
שי שלף: בעצם משרד האוצר יקבל צו עיקול, שהוא ירשום על הכספים - - -
עמית הלוי:  אבל פסק הדין הוא נגד פלוני, אלמוני, מוחמד, לא נגד הרשות
עמית הלוי:  זאת הבעיה הרי
עמית הלוי:  לכן לא גבו עד עכשיו כלום
שי שלף: תראה, אז אנחנו מוצאים את עצמנו מול שני סוגים של תיקים
שי שלף:  הסוג הראשון הוא תיקים שבהם הרשות הפלסטינית נמצאה חייבת
עמית הלוי:  על זה דיברנו
שי שלף: הסוג השני של התיקים הוא באמת תיקים של הליכים שהוגשו נגד האסיר
עמית הלוי: על זה אני מדבר
עמית הלוי:  מה עם זה?
שי שלף: מה שקורה היום עם התיקים האלה, בהתאם לסמכות רשם ההוצאה לפועל על פי חוק ההוצאה לפועל, יש אפשרות למעשה להטיל חובה על הרשות הפלסטינית מתוקף תפקידה כמשלמת משכורות על פי החוק הפלסטיני
עמית הלוי: כן, על בסיס האשרור הזה
עמית הלוי:  למה זה לא קורה עד עכשיו?
שי שלף: אנחנו מתחילים לראות את זה קורה
שי שלף:  זה קורה
עמית הלוי: טוב
עמית הלוי:  אני לא מכיר אחד שגבו
עמית הלוי:  אבל זה מצוין
גל כהן: אבל בכל מקרה מה שחשוב להבין הוא שזה לא צריך לרדת מהכספים המוקפאים, כי יש מקור כספי גדול נוסף שממנו זה יכול לרדת
מאיר כהן: יש עוד 7
מאיר כהן: 5 מיליארד שקלים
גל כהן: ואלה אותם הכספים שלא מוקפאים
זאב אלקין: דווקא האינטרס הוא שזה לא ירד מהכספים האלה
מאיר כהן: בדיוק
גל כהן: חבר הכנסת אלקין אומר נכון, כי ככל שאתה מוריד מהכספים המוקפאים - - -
עמית הלוי: כן, כן
עמית הלוי:  הבנתי
עמית הלוי:  אני יודע שזה לא קורה עד עכשיו, אבל אם זה קורה, מצוין
עמית הלוי:  צריך לפרסם את זה גם
גל כהן: רק עוד מילה לעניין של החילוט
דוד אמסלם: גל, גל, לפני כן שאלה קטנה על הנתונים שאמרת
דוד אמסלם:  אתה אומר שבעצם כ-8 מיליארד שקלים עוברים לרשות כל שנה ובעצם ישראל מעבירה 7
דוד אמסלם: 5 מיליארד
דוד אמסלם:  אז 100 מיליון, אני מבין, מקפאים, 400 מיליון - - -
מאיר כהן:  כל החצי מיליארד
גל כהן: חצי מיליארד מקפיאים
דוד אמסלם: כל החצי מיליארד מוקפא?
מאיר כהן: כן
דוד אמסלם: זה לא 100 מיליון?
גל כהן:  למה? למה 100 מיליון?
דוד אמסלם: שמעתי קודם
נתן פלד: 100 מיליון בחודש, שזה כפול
גל כהן: דוח שר הביטחון אומר שלוקחים את הסכום, מחלקים אותו ב-12, וכל חודש מקפיאים 1 חלקי 12 מהסכום
ינון אזולאי: חבר הכנסת אלקין, בבקשה
זאב אלקין: תודה רבה
זאב אלקין:  אני רוצה להתייחס לכמה סוגיות פה בהקשר של ביצוע החוק
זאב אלקין:  לרוב הבלגן בביצוע החוק, לדעתי, לא נבע, רני, מהשאלה אם ראש ממשלה החליט כן להפעיל או לא, אלא מהמשחק בלוחות הזמנים בהגשת הדוחות
זאב אלקין:  כי בפועל אי-אפשר לבצע את הקיזוז לפני שהקבינט מאשר את הדוח
זאב אלקין:  ולכן מסיבה כזאת או אחרת, או גורמי הביטחון מתעכבים עם הגשת הדוח, או לחלופין הם הגישו את הדוח אבל ראש ממשלה לא מצא זמן להביא אותו לאישור הקבינט, אז נוצר - - -
נתן פלד: לא היה מעולם עיכוב של משרד הביטחון בהגשת הדוח
זאב אלקין: אז ראש הממשלה לא מוצא זמן להביא אותו לקבינט
נתן פלד: אני לא אמרתי את זה
נתן פלד:  אני רק אמרתי, להערתך
זאב אלקין:  אוקיי
זאב אלקין:  בין שתי האופציות אמרת מה כן היה
זאב אלקין:  מכלל הלאו, אתה שומע הן
נתן פלד: לא
נתן פלד:  ראש הממשלה משיקוליו הוא, ראשי ממשלה משיקוליהם הם החליטו כמו שהחליטו
זאב אלקין: בסדר גמור
נתן פלד: משרד הביטחון עמד בשלו
זאב אלקין: ואז מה שקרה, הסוגיה המעניינת שעלתה פה, ברגע שהיה – הרי כשהיה עיכוב, אז הקיזוז התחיל רק מרגע אישור הדוח כי החודשים הקודמים שולמו מלא, זה התחיל עוד מההתחלה
זאב אלקין:  ואז התחיל פה איחור נצבר, כי כל פעם לוחות הזמנים של הקיזוז לא תאמו את לוחות הזמנים של שנת תקציב של עבודת הדוח
זאב אלקין:  ואז היו מקרים שבהם אמרו: אנחנו לא עושים קיזוז כפול, שהפעם אני מבין שהחליטו לא לעשות את זה, אלא כן לעשות קיזוז כפול
נתן פלד: כן
זאב אלקין: אמרו: בגלל האיחור, אנחנו נזיז את כל המערכת
זאב אלקין:  עכשיו, בפועל לכאורה החוק לא מאפשר את המשחק הזה, כי החוק מדבר על שנת תקציב באופן ברור
זאב אלקין:  הוא מחייב את גורמי הביטחון בסוף שנת התקציב הקודמת להגיש את הדוח, והוא לכאורה בנוי על זה שהקיזוז יהיה על כל החודשים
זאב אלקין:  עכשיו, הגיבנת הזאת, שאגב היא נמשכת כמה שנים, שהתחילה מאיזו שנה - - -
נתן פלד: עכשיו אנחנו מיושרים
נתן פלד:  בשנה הבאה לא תהיה לנו את הבעיה
זאב אלקין: בדיוק
זאב אלקין:  בדיוק
זאב אלקין:  עכשיו, ברגע שהוחלט על הקיזוז הכפול, שבעיניי זה מה שהיה צריך לעשות כל הזמן, אני הערתי על זה כמה פעמים בדיוני קבינט, עכשיו בסופו של דבר מורידים את הגיבנת שנוצרה פעם אחת, ואפשר ליישר את המימוש של החוק בצורה מסודרת
זאב אלקין:       יכול להיות, אם חושבים פה על תיקונים, חבר הכנסת עמית הלוי, יכול להיות שכדאי למסמר בחוק בדיוק, שלא יהיה Gap, מהגשת הדוח להגשת הדוח לאישור הקבינט, כי זה היה משחק שיש לדרג המדיני בפועל לאיין את החוק
זאב אלקין:  זאת אומרת, אם אתה מחפש לסגור פרצה, זאת הפרצה
זאב אלקין:  זאת אומרת, לכתוב בחוק במיידי, לאחר הגשת הדוח של מערכת הביטחון או תוך שבועיים, לא משנה, אבל לקבוע לוחות זמנים סבירים לישיבת הקבינט, שהיא תעסוק באישור הדוח
זאב אלקין:  עדיין יישאר משחק, כי הקבינט תיאורטית יכול להגיד: לא מאשר את הדוח; המספרים לא נכונים; לכו, תעשו מחקר, תחזרו עוד חצי שנה
זאב אלקין:  זאת אומרת, יש פה כלים למערכת לשחק, אבל את זה כבר אי-אפשר לסגור, כן? כי אתה כן רוצה איזושהי ביקורת על הדוח כדי שהוא לא יהיה אוטומטי
זאב אלקין:  אבל הסיפור של המשחק הזה בלהביא את הדוח לקבינט ולמשוך זמן על זה, זו באמת פרצה שצריך לסגור
זאב אלקין:       הסוגיה השנייה היא סוגיה של הלוואות לרשות הפלסטינית
זאב אלקין:  אני חושב שאתה מציין אותה בצדק, כי זה באמת איזשהו משחק כפול פה
זאב אלקין:  אגב, מי שבסוף מאשר הלוואות זה לא שר הביטחון, זה שר האוצר
זאב אלקין:  שר הביטחון יכול לתת חוות דעת אם זה נכון או לא נכון, אבל בסוף הסמכות הרשמית שדרכה – כמובן זה גם עובר דרך ראש ממשלה ועובר דרך שר האוצר והיו פעולות כאלה, אגב, גם בתקופת כהונה בזמנו של ראש הממשלה הנוכחי
זאב אלקין:  אני חושב שאת הפרצה הזאת כן נכון לסגור, או לפחות לאשר מהלך שמחייב, בגלל שזה סוג של כביש עוקף - -
קריאה: אישור בוועדה
זאב אלקין: - - אישור בוועדת החוץ והביטחון, כדי שזה לא ייסגר כאיזשהו אירוע פנימי שלפעמים אפילו לקבינט לא מביאים אותו, כי לכאורה הוא לא נדרש, כן? לפעמים כן אפשר לעדכן את הקבינט, לפעמים אפשר לבקש אישור קבינט
זאב אלקין:  אבל לכאורה כרגע יש סמכות לתת מלווה מכל סוג שהוא לרשות הפלסטינית ודרך זה לעקוף את החוק
זאב אלקין:  אומנם זה יהיה הלוואה, זה לא יהיה כסף שהרשות לא צריכה להחזיר
עמית הלוי: כולנו יודעים
זאב אלקין: אבל כושר ההחזר של הרשות הפלסטינית - -
עמית הלוי: ידוע
זאב אלקין: - - ידוע, כן, מתוך סוגיות אחרות רלוונטיות
עמית הלוי: מה דעתך על חילוט ולא הקפאה, חבר הכנסת אלקין?
זאב אלקין: מה?
עמית הלוי: מה דעתך על חילוט?
זאב אלקין: אני תכף אתייחס לזה
זאב אלקין:  אבל פה, בהקשר הזה, אני חושב שאתה צודק, וזה נכון להדק פה את החגורה, בגלל שיש חוק כזה, שאם יש איזשהו תשלום, העברת כספים, או הלוואה נוספת לרשות הפלסטינית, זה יעבור גם אישור פורמלי של הקבינט וגם אחר כך אישור של מליאת ועדת החוץ והביטחון
זאב אלקין:  אני חושב שבהחלט יש מקום לשקול, מהניסיון שנצבר, הרי זה חוק חדש יחסית
זאב אלקין:  אז נצבר כבר ניסיון של כמה שנים
זאב אלקין:  אני חושב שזה יהיה נכון
זאב אלקין:      הנקודה הנוספת לגבי החילוט, פה הסוגיה היא עד כמה זה בכלל אפשרי משפטית בהתחשב בהתחייבויות שלנו בהסכם פריז, כן? בלי לצאת מהסכם פריז
זאב אלקין:  הרי הכסף הוא לא כסף שהוא תקציב של מדינת ישראל שברוב טובה היא מתחלקת עם הפלסטינים
זאב אלקין:  זה הסכם כלכלי שאנחנו גובים מיסים ואחר כך מעבירים אותם לרשות
זאב אלקין:  ולכן כשחוקק החוק, אגב, עלה הקושי הזה, ומצאו פתרון איתו
זאב אלקין:  היות שזה מנגנון של הקפאה, זה דווקא היה חלק מהפתרון בהתמודדות מול ההתחייבות הבין-לאומית שלנו להעברת הכסף בהסכם פריז
זאב אלקין:  צריך לבדוק אם משפטית החילוט הוא – כשהוא לא נעשה על ידי בית המשפט בגלל חוב או אחריות כזאת או אחרת, כמו למשל ההחלטה של בית המשפט לחלט
זאב אלקין:  יותר מכך, אני דווקא לא חושב שהאינטרס הישראלי היה גדול לחלט מזה, כי בינתיים, לפי ההתנהלות של הרשות הפלסטינית, בפועל כאילו מתבצע חילוט
זאב אלקין:  זה נכון שמדינת ישראל לא יכולה להשתמש בכסף הזה, אבל גם הפלסטינים בינתיים לא מעלים בדעתם להפסיק את תשלומי משכורות למחבלים
זאב אלקין:  ולכן הכסף, זה לא נראה באופק, שהוא בדרך לשם
זאב אלקין:  ולכן להפך, הם רואים בזה איזשהו סמל לא להסכים
זאב אלקין:       ולכן אני חושב שאם כבר חושבים על מסלולי חילוט בסוגיות כאלה או אחרות מהרשות הפלסטינית, הייתי ממליץ שזה לא יהיה מהכסף הזה אלא מכסף אחר, כי הכסף הזה בפועל מולם הוא סוג של מחולט
זאב אלקין:  אנחנו לא משתמשים בו לצרכים שלנו
זאב אלקין:  זה כבר אירוע אחר
זאב אלקין:  ולכן אני לא בטוח שזה דווקא לשם הייתי הולך, כן? לחלט בכל מיני מקרים
זאב אלקין:  אם מגיע לנו כסף מהרשות הפלסטינית, בואו ניקח אותו מכסף אמיתי שהיא מקבלת ולא מכסף שהיא לא מקבלת, כן? שהיא גם ככה ויתרה עליו בעיניה, לצורך העניין
זאב אלקין:  זהו
זאב אלקין: לגבי הדוח לוועחו"ב, אני חושב שזה באמת חמור שהוא לא מועבר
יבגני סובה: יש סעיף בחוק
יבגני סובה:  סעיף 3(ג): השר יציג את הדוח
זאב אלקין: יכול להיות שאם כבר נוגעים בנוסח החוק, גם כאן צריך לקבוע לוחות זמנים ברורים כדי שלא יהיה ספק: צריך לבקש, לא צריך לבקש, מי צריך לבקש; אלא שיהיה ברור שמייד לאחר אישור הקבינט, לצורך העניין, הדוח מועבר לוועדת החוץ והביטחון
עידו בן יצחק: אני רק אציין בהקשר הזה שהלוואי וזה היה הדוח היחידי שמשרד הביטחון חייב להעביר לוועדת החוץ והביטחון
זאב אלקין: עידו, אני מכיר את זה היטב, כמו שאתה יודע
ינון אזולאי: אתה אומר, משני הצדדים אתה מכיר את זה
יבגני סובה: אולי אתה מתכוון לא רק לדוחות אלא גם לגורמי מקצוע, שלא תמיד מופיעים בפני הוועדה, כן
ינון אזולאי: תודה רבה, חבר הכנסת אלקין
ינון אזולאי:  משרד המשפטים, יש לכם מה להוסיף? משרד החוץ?
עמית הלוי: שנייה
ינון אזולאי:  לא סיימנו
עמית הלוי: הוא העלה פה התייחסות משפטית דווקא
עמית הלוי:  למה אין בעיה
עמית הלוי:  כנגד הפרה של ההסכם, יש בעיה לחלט כסף? כנגד הפרה של הסכם בין-לאומי, יש הסכם בין שתי מדינות, יש לי כמה דוגמאות שאני חושב עליהן, ויש בעיה, יש בעיה למדינה להסכם שהופר, להפר סעיף אחר, או במקרה הזה, לחלט כסף?
יחיאל חיליק בר: יש בעיה מבחינת - - -
ינון אזולאי: אם אפשר, שם ותפקיד לפרוטוקול וגם לקרב את המיקרופון
יחיאל חיליק בר: שמי חיליק מרצ'ק, ייעוץ וחקיקה, משרד המשפטים
יחיאל חיליק בר:  מבחינת ההסכם עצמו, כמו שאמר חבר הכנסת אלקין, זה מעלה קשיים מבחינת מה שהוסכם בהסכם
יחיאל חיליק בר:  השאלה של איך המדינה מעוניינת להתייחס להסכם או להתנהל, זה - - -
עמית הלוי:  אני שואל, הסכם שהופר, יש בעיה משפטית, הסכם שהופר על ידי צד א', שכתוב שם שלא תהיה פרופגנדה לשנאה ויהיה שלום ודו-קיום, כך, כך וכך, כל הרשימה
עמית הלוי:  אגב, בהסכמי אוסלו ב' ששם אשררו את הסכמי פריז, כנספח לאוסלו ב', כל רשימת דברי השלום והבַּקְלָווֹת וכו' שיש ששם, אם הם הופרו על ידי צד א', האם יש בעיה משפטית מבחינתך בדין הבין-לאומי או במשפט הישראלי - - -
זאב אלקין: לא
זאב אלקין:  אתה יכול לפרק את הסכם פריז, לא בטוח שאתה רוצה
עמית הלוי:  הוא אמר משפטית
עמית הלוי:  בסדר, אתה העלית ההיבט משפטי
עמית הלוי:  אני שואל אם יש בעיה משפטית
מאיר כהן: אתה רוצה להיכנס לזה?
עמית הלוי: לא, עניין מדיני זה עוד עניין
עמית הלוי:  אמרת שאלה משפטית
זאב אלקין:  לא מדיני
זאב אלקין:  כלכלי
עמית הלוי: לא, כלכלי זה עוד עניין
זאב אלקין: לא בטוח ששווה לך לפרק את הסכמי פריז
מאיר כהן: נכון
עמית הלוי: לא אמרתי לפרק
עמית הלוי:  אמרתי, האם מותר לנו להפר? אם צד אחד מפר את ההסכם בסעיף א', האם לך מותר משפטית, מכיוון שהעלית את הסוגיה הזאת, להפר את סעיף ב'? אם זה לא אינטרס שלנו, זה משהו אחר
זאב אלקין: משפטית, הסכם אוסלו פג התוקף שלו
עמית הלוי: בבקשה, נכון
עמית הלוי:  אנחנו נשמע את זה
עמית הלוי:  זה נכון
עמית הלוי:  זה גם נכון
גל כהן: אנחנו היינו שם
גל כהן:  ב-2018 הצעת החוק המקורית הייתה קיזוז, לכן עד היום קוראים לזה קיזוז
גל כהן:  הרעיון היה לקזז
גל כהן:  לא להקפיא אלא לקזז, ממש לקחת
גל כהן:  וגם היה סעיף בחוק של מטרות, שמה ייעשה בכספים האלה המקוזזים
גל כהן:  בסופו של דבר אחרי דיון מעמיק שהיה פה בוועדה, שהוצגו פה, הגיע לפה המשנה ליועץ המשפטי לממשלה לעניינים בין-לאומיים, הציג את הקשיים ואמר שזה אפשרי
גל כהן:  אפשרי ללכת על הקיזוז
עמית הלוי: אה, אוקיי
עמית הלוי:  רציתי לחדד את זה, בגלל שחבר הכנסת אלקין אמר שיש בעיה משפטית
ינון אזולאי: רק רגע, עמית, שיסיים רק את התשובה
ינון אזולאי:  גל
גל כהן: אחרי שחברי הכנסת שמעו את הדברים של הייעוץ המשפטי, הם החליטו לא ללכת על חילוט, אלא ללכת על הקפאה
ינון אזולאי:  פורום בוחרים בחיים, מישהו מעוניין?
בועז קוקיא: כן, אני
בועז קוקיא: שלום
בועז קוקיא:  שמי בועז קוקיא
בועז קוקיא:  אני כאן בשלושה כובעים: אב שכול וחבר פורום "בוחרים בחיים" של המשפחות השכולות ונפגעי פעולות האיבה; אני חבר בביטחוניסטים, שתנועת הביטחוניסטים שמה למטרה לטפל בביטחון האישי, פשיעה חמורה וטרור; ואני גם מדבר בשם מוריס הירש, נציג של PMW – מבט לתקשורת פלסטינית – עורך הדין מוריס הירש שגם כן מסייע לביטחוניסטים ולפורום שלנו, וגם ה-PMW עוזר למשרד הביטחון לארגן דוחות, כדי לנטר את הכספים האלה של הרשות הפלסטינית, כמו שכעת דובר כאן
בועז קוקיא:       אני הגעתי לכאן להמחיש כמה הנושא של כספים וייבוש הכספים יכול לסייע במלחמה בטרור
בועז קוקיא:  אני יכול להגיד לכם, באתי עכשיו מבית המשפט הצבאי במחנה עופר
בועז קוקיא:  היום, אחרי שלוש וחצי שנים, מתחיל המשפט של חוליית המחבלים שרצחה את רנה שנרב במעין בפיגוע מטען צד, וחוליית מחבלים הזאת ניזונה מארגונים בין-לאומיים, NGOs, שקיבלו כספים ותרומות ועם הכספים האלה הכינו את הפיגוע
בועז קוקיא:  זה להמחשה כמה הכספים, שזורמים מכל מיני מקומות, מממשלת ישראל בעקבות הסכמי אוסלו ומתרומות בין-לאומיות של האיחוד האירופי ועוד כל מיני תרומות, כמה הכספים האלה מחוללים טרור ופוגעים בנו, במדינת ישראל ובאזרחיה
בועז קוקיא:       קודם כול, אני רוצה לברך את חבר הכנסת עמית הלוי על היוזמה של הדיון הזה
בועז קוקיא:  אני רואה בזה דיון התנעה, דיון התנעה
בועז קוקיא:  תקיימו דיונים נוספים עם חלקים חסויים, כדי באמת לממש ולהביא למשהו אפקטיבי
בועז קוקיא:  אחד, לפקח על קיום החוק שנחקק ב-2018 באמת ברוב גדול, ביוזמת אלעזר שטרן ואבי דיכטר
בועז קוקיא:  אז לפקח שזה מתבצע
בועז קוקיא:  אנחנו שומעים כאן מהצד של הרשות המבצעת, אנחנו שומעים שבממשלה הזו ובכנסת הזאת מקפידים יותר על קוצו של יוד, וטוב שכך
בועז קוקיא:  זה דבר אחד
בועז קוקיא:  דבר שני, חוץ מהפיקוח, נדרשים תיקונים לחוק ולהעמיק אותו
בועז קוקיא:  ואני קורא לכל חברי הבית פה באמת לתת יד לדבר הזה
בועז קוקיא:  ומה חשוב להעמיק בחוק? אחד, גם מן המוסר וגם מן הצדק וגם כמובן אפקטיביות של ייבוש מקורות הטרור, זה לעבור ממצב של קיזוז והקפאה לעבור לחילוט ולהשתמש בכספים האלה לשפות את מדינת ישראל ואת אזרחיה על הנזקים שהם עשו, לפי פסקי דין
בועז קוקיא:  הכול לפי פסקי דין מאושרים וכתובים
בועז קוקיא:  להרחיב את מה שדובר פה
בועז קוקיא:  הדבר הזה הוא דבר אחד שנדרש
בועז קוקיא:      דבר שני, להעמיד את הרשות הפלסטינית – אני לא נכנס כאן לדיון האסטרטגי, שאת זה כמובן הקבינט מקיים, על עתידה של הרשות הפלסטינית – אבל להעמיד את הרשות הפלסטינית בדילמה קשה האם לשלם לפקידים שלה לחיי היום-יום או לשלם משכורות למחבלים
בועז קוקיא:  הם משלמים בסביבות, הערכות, כמיליארד שקל בשנה
בועז קוקיא:  ואם אנחנו נקזז עמוק יותר ונחלט את הכספים ונבהיר שהכספים, למשל, אחרי שנה-שנתיים, הכספים המוקפאים האלה עוברים לחילוט ועוברים למימוש פסקי דין, הדבר הזה יעמיד אותם יותר בדילמה
בועז קוקיא:  והם יצטרכו להחליט
בועז קוקיא:  הרשות הפלסטינית ממילא היום לא שולטת ברצועת עזה, למרות שהיא ממשיכה להעביר לשם כספים
בועז קוקיא:  הרשות הפלסטינית לא שולטת במה שקורה ביהודה ושומרון
בועז קוקיא:  אנחנו רואים את גל הטרור האחרון של השנה וחצי, על איבוד השליטה שלהם
בועז קוקיא:  ולכן זה לא צריך להיות שיקול עיקרי או שיקול משתק מלנקוט בפעולות נוספות על ידי גם הרשות המבצעת, אבל גם הרשות המחוקקת שפשוט תכתוב את זה בחוק, כמו הערה אחת שנאמרה פה, למשל, שהקיזוז יתבצע סוף רבעון ראשון ולא משנה מה קורה ולא משאיר פתח למריחת הזמן
בועז קוקיא:      מוריס הירש הדגיש בפניי גם שאת המשכורות של המחבלים מהבנקים הפלסטינים העבירו
בועז קוקיא:  אז ה-PMW – המבט לתקשורת הפלסטינית – כתב להם מכתבים והזהיר אותם שהם עוברים על החוק הבין-לאומי
בועז קוקיא:  והבנקים האלה נבהלו, סגרו את החשבונות
בועז קוקיא:  היו הפגנות סוערות מאוד נגד הדבר הזה
בועז קוקיא:  והרשות הפלסטינית מצאה את הפטנט להעביר את זה לכספומטים ועם כרטיסים כאלה שמושכים
בועז קוקיא:  זו נקודה למחשבה איך אפשר באמת גם לטפל לא רק במניעה ובקיזוז, אלא גם בדברים נוספים בהמשך
בועז קוקיא:      אנחנו כאן צריכים, הכנסת וכל מדינת ישראל, שלושת הרשויות שלה צריכות להגיד אמירה ברורה וחד-משמעית, שלא ייתכן שמדינת ישראל תממן רשות שמחוללת לטרור, תומכת טרור ומסיתה לטרור
בועז קוקיא:  לא ייתכן שמדינת ישראל, באמצעות כספים שהיא גובה, בפעילות של המכסים והסכמי פריז, אנחנו מאפשרים לרשות הפלסטינית להתקיים
בועז קוקיא:  אנחנו גובים כספים עבורה, אבל לא ייתכן שהכספים האלה יועברו, ואני הייתי בהחלט שוקל להרחיב, כמו שחבר הכנסת אלקין אמר, להרחיב את זה מעבר לכספי קיזוז ולעבור לחילוט, באמת לקזז כספים נוספים מכספים נוספים שלהם
בועז קוקיא:  ונכון, שצריך לקחת את זה בחשבון בדיונים בקבינט על ההשלכות שיכולות להיות, על הרשות שמתפוררת, היא בתהליך התפוררות
בועז קוקיא:  זה לא סוד
בועז קוקיא:  זה דבר גלוי לתקשורת
בועז קוקיא:  וכמובן ליום שאחרי אבו מאזן
בועז קוקיא:  הדברים האלה ממילא יקרו
בועז קוקיא:  אנחנו לא מצפים שמישהו יחיה עד 120 הרי
בועז קוקיא:       ולכן מה שצריך לעשות עושים כיום תוך כדי הערכות מצב מה זה יכול לגרום ולהיערך לזה
בועז קוקיא:  אבל המוסר והצדק מחייבים להעמיק ולהרחיב את החוק הזה ולטפל ברשות הפלסטינית ביד הרבה יותר קשה כפי שנדרש
בועז קוקיא:  תודה רבה
ינון אזולאי:  משרד החוץ, יש לכם להוסיף?
שמעון גולובנציץ: אני רק אגיד מילה אחת, אם אפשר
ינון אזולאי: רק רגע
ינון אזולאי:  רק שנייה
ינון אזולאי:  אני אתן לך
ינון אזולאי:  משרד החוץ רוצים להתייחס?
וון גלדר: אני פשוט אומר משפט כללי
אסף פרידמן: רק תציגי את עצמך
וון גלדר: שמי שולמית קורזון וון גלדר, מנהלת מחלקת פלסטינים במשרד החוץ
וון גלדר:  המשרד יגבש עמדה בהתאם לדיון שנערך היום, מאחר שידענו עליו רק אתמול
מאיר כהן: לא, הגזמתם
מאיר כהן:  באמת הגזמתם
מאיר כהן:  מה, זה מה שיש למשרד החוץ המהולל להגיד על סוגיה שהיא מדינית ואסטרטגית?
ינון אזולאי: אתם לא מכירים את הסוגיה הזאת?
מאיר כהן: אתם לא מכירים את הסוגיה הזאת? אתם צריכים לגבש עמדה?
וון גלדר: את ההצעות החדשות
ינון אזולאי: אה, הם רוצים לגבי החוק
ינון אזולאי:  הצעות החדשות
מאיר כהן:  אני מצפה לשמוע מה מעכבים? אני מצפה ממשרד החוץ למה בכל זאת גם אנשים ממשרד החוץ שהתנגדו, ויש איזו דילמה מאוד גדולה אם להחליש את הרשות או לחזק אותה, זה נמצא בפתחכם, אתם שומעים את מדינות ה-OECD
מאיר כהן:  אתם שומעים את מדינות אירופה
מאיר כהן:  תתייחסי, בבקשה
וון גלדר: אני יכולה להגיד שפשוט רק הבוקר שמענו מה ההצעה המפורטת
ינון אזולאי:  אבל שואל חבר הכנסת מאיר כהן - - -
וון גלדר: אנחנו יודעים בשיחות של בכירים מה המשמעות של החלשת הרשות
וון גלדר:  אבל אנחנו צריכים לדעת מה הן בדיוק המשמעויות של השינויים שמבקש חבר הכנסת עמית הלוי
מאיר כהן: הוא לא ביקש שינויים
מאיר כהן:  זה דיון - - -
וון גלדר: הוא כן ביקש שינויים
וון גלדר:  אתה נכנסת קצת יותר מאוחר
עמית הלוי: רק אני אומר, מאיר
עמית הלוי:  האוטומציה הזאת להגדיר את זה ישר כהחלשת הרשות, זה שאנחנו מציבים לה, כמו שאמרת, דילמה, אולי  זה החלשת הטרור שברשות? מציבים דילמה
מאיר כהן: עמית, הוויכוח הוא לא בינינו
מאיר כהן:  אני מסכים לגמרי למה שבועז אומר, לגמרי
מאיר כהן:  אבל אני אומר שאני מצפה מנציגים שבאים לוועדה להגיד מה הדילמות שלהם כדי להעשיר את הדיון, לא להגיד שאנחנו נגבש ונבוא מחר
וון גלדר: בדיון סגור
יבגני סובה: שוב, אני חוזר להצעה שלי, אם באמת צריך לקיים דיון סגור
יבגני סובה:  ונשמע את הדברים, כפי שמשרד החוץ, אני מניח, מעביר למל"ל את הדברים
יבגני סובה:  יש לכם עמדה
יבגני סובה:  לא תמיד אתם מסכימים
ינון אזולאי:  רק חבר הכנסת אלקין, שאלה
זאב אלקין: יש לי שאלה קצרה למשרד החוץ
זאב אלקין:  בזמנו, עוד לפני עשור, ב-2013, הונהג נוהג במשרד החוץ שבכל הפגישות רמות דרג להציג לצד השני את כל סוגיה של תשלומי משכורות על ידי הרשות הפלסטינית, כדי לעמת כמובן את האורחים למיניהם, אירופים ואחרים, עם המשמעות של החקיקה הפלסטינית, כולל טבלאות של התשלומים וכן הלאה
זאב אלקין:  האם זה ממשיך גם היום במשרד החוץ או לא?
וון גלדר: ככל הידוע לי, כן
זאב אלקין: אוקיי
זאב אלקין:  בכל הפגישות רמות דרג של שר, סגן שר?
וון גלדר: כן
ינון אזולאי:  בבקשה
שמעון גולובנציץ: הוזכר כאן - - -
ינון אזולאי: רק שם לפרוטוקול, בבקשה
שמעון גולובנציץ: שמי שמעון גולובנציץ, בוחרים בחיים
שמעון גולובנציץ:  הוזכרה כאן איזושהי התליה מטעם המשרד שלכם, שבדיון הקודם ובחוק הקודם דיברו על חילוט ולא על קיזוז
שמעון גולובנציץ:  אז אנחנו, שהיינו שותפים מלאים לחוק, המטרה שלנו הייתה קיזוז, ומטרת החוק הייתה קיזוז
שמעון גולובנציץ:  זה שבסוף עיקרו את החוק ואנחנו החלטנו ש"תפסת מרובה – לא תפסת", אי-אפשר להיתלות בזה
שמעון גולובנציץ:  המטרה היא קיזוז
שמעון גולובנציץ:  ולגבי הרשות הפלסטינית, שיעשו את החשבון שלהם
שמעון גולובנציץ:  הם רוצים לקרוס בגלל שהם רוצים לתמוך בטרור, לא זו ההחלטה שלהם
שמעון גולובנציץ:  זה לא קשור אלינו
שמעון גולובנציץ:  תודה
ינון אזולאי:  רגבים, מישהו פה רוצה להתייחס? רגבים
ינון אזולאי:  יש פה עוד מישהו שמעוניין להתייחס?      טוב
ינון אזולאי:  אז לסיכום, קודם כול, תודה רבה למציעים
אסף פרידמן: דן רוצה להתייחס
ינון אזולאי: דן, בבקשה
ינון אזולאי:  סליחה
דן דייקר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש