GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נירה שפק: כן, אני רוצה לשמוע.
עופר גולן: ככל שאנחנו מבינים, קיימים שני תשלומים.
עופר גולן: הראשון הוא המידור והשני זה עוד מענק חד-פעמי של 150 שקלים שפס"ח משלמת.
עופר גולן: את שני התשלומים הללו אנחנו נדע לשלם.
עופר גולן: ההתניות הן כאלה: אנחנו נדע לשלם את זה לחשבון הבנק של האדם, כל אדם, נעביר את זה לחשבון רגיל או לבנק הדואר.
עופר גולן: ידענו לעשות את זה ואנחנו יודעים לעשות את זה.
עופר גולן: במקרים מיוחדים מאוד נדע גם לתת את המענה בצורת גיפט כארד ודומיו.
עופר גולן: בכל מקרה, תשלום שכזה יועבר לאזרח בתוך שלושה ימים מיום קבלת ההחלטה.
עופר גולן: אנחנו דורשים ומבקשים שיהיה שיפוי, הכסף יעבור אבל שיהיה הליך שבו אנחנו מקבלים בחזרה את הכסף.
עופר גולן: נעשה את זה בהתאם לרשימה שמית שנקבל מגורם מוסמך.
עופר גולן: כרגע, מבחינתי, הגורם המוסמך הוא משרד הפנים (פס"ח), אבל ככל שיוחלט על גורם מוחלט אחר אני אדע להעביר את הכסף.
עופר גולן: כרגע אני לא יודע מי יכול לתת לי את רשימת השמות.
נירה שפק: אני מבהירה שזה נושא שאנחנו בוחנים במסגרת האופציות השונות.
נירה שפק: הדיון לא מתקדם בקצב שאני רוצה מבחינת התוצר, אז יהיה גם דיון ייחודי לגבי זה ונקיים דיונים מקדימים עם הגופים.
נירה שפק: נסביר את התפיסה של זה אחר כך.
ועדת החוץ והביטחון): הוא הציג תפיסה שונה מהתפיסה שזה הולך לראש הרשות.
נירה שפק: לא, התפיסה היא שאנחנו בעד תפיסה קהילתית, זה יוכיח את עצמו גם בחוסן ובחוזק.
נירה שפק: התפיסה אומרת כמה אופציות.
נירה שפק: המציאות מצביעה על 50% מהאנשים שלא קיבלו.
גדי ירקוני: איפה?
נירה שפק: בכל הרשויות.
נירה שפק: אני כבר ביקשתי שתביאו לי רשימה.
גדי ירקוני: לא היו אנשים במועצה שלא קיבלו כסף.
נירה שפק: גם אצלך יש לי אנשים.
גדי ירקוני: אין כזה דבר.
נירה שפק: רגע, אני לא רוצה לפתוח את הדיון הזה עכשיו, היושב-ראש שאל אותי שאלה ואני עונה לו.
נירה שפק: אנחנו בוחנים אופציות לנהל את זה, יכול להיות שזה יהיה ברמת הרשויות.
נירה שפק: עכשיו יבוא מישהו לרשות ויגיד שהוא לא רוצה להיות ביישוב אליו פונה, צריך שהכלי הזה יהיה תקף.
נירה שפק: אז קודם כל, לפני שמציעים את הכלי הזה בודקים עם המשרדים אם זה כלי רלוונטי.
נירה שפק: הכלי הוא רלוונטי, זה כבר טוב, תכף נגיע להמשך.
נירה שפק: עכשיו נדבר עם עמירם מלכא, רז"ר עורף, בבקשה.
עמירם מלכא: בוקר טוב, גבירתי ואדוני.
עמירם מלכא: אתייחס לגבי הצד האזרחי.
עמירם מלכא: עופר ואלי דיברו על התוכנית הצבאית אבל אתקן אמירה שעלתה כאן:
עמירם מלכא: אין שום החלטה צבאית על פינוי אלא אם כן קודמת לה החלטת דרג מדיני.
עמירם מלכא: הצבא לא יכול להחליט על הפעלת "מרחק בטוח" באופן עצמאי.
עמירם מלכא: הצבא צריך לעלות לדרג מדיני ולבקש את הפעלת התוכנית מטעמי חופש פעולה או הצלת חיים.
עמירם מלכא: כמו שאמרה היושבת-ראש, אין פה שום עניין להתייחס לתוכנית הדחק.
עמירם מלכא: אני מקבל את מה שאמרת, גבירתי, על ההבדל בייעדי הפינוי.
עמירם מלכא: הצבא הוא אופרטור בהקשר הזה, הצבא יפנה לאן שיוגדר לו לפנות את התושבים.
עמירם מלכא: הצד של התוכנית שאנחנו מתכננים אותה בתוכנית מטכ"לית, אנחנו בונים תוכנית איך מפנים והגופים האזרחיים אומרים לנו לאן.
עמירם מלכא: אחננו לא קובעים את יעדי הפינוי ולכן אנחנו תוצאתיים בהקשר הזה.
עמירם מלכא: כאיש התנהגות אוכלוסייה בעברי אני מבין את האמירה לפיה בהפעלת "מלון אורחים" או תוכנית אזרחית היעד צריך להיות אותו היעד אבל לצבא אין צד בעניין, אנחנו נפנה לאן שתגידו.
עמירם מלכא: התוכנית הצבאית, כמו שנאמר קודם, אושרה על ידי הרמטכ"ל, אושרה על ידי שר הביטחון.
עמירם מלכא: פיקוד העורף הוא המפקדה המשימתית לעשות את הפינוי.
עמירם מלכא: מתוכנן בשיתוף פעולה על ידי אוטובוסים של אט"ל, לא ארד לפרטים.
נירה שפק: אל תרד.
נירה שפק: אתה אומר שיש לך תוכנית ומאגר סיוע אזרחי, צבאי, רשות הובלה וניתוח צירים.
נירה שפק: נסגור את זה ככה?
עמירם מלכא: מדויק.
נירה שפק: שאלה אחרונה אליך: אם בשבוע הבא קורה משהו, יש לך תיאום מול הרשויות?
נירה שפק: אם עכשיו אומרים "פעל", לאן אתה שולח את האוטובוס?
נירה שפק: יש לך סטטוס יישובים מי מפונה לאן או שלא קיים עדיין?
עמירם מלכא: התשובה היא כן, - - - 1ב.
נירה שפק: התוכנית קיימת.
נירה שפק: אתה יודע היום לכל יישוב, 0–4, מפקד המחוז יודע כל מחוז לאן הוא הולך?
גדי ירקוני: לא דיברו עם הרשויות.
נירה שפק: אז זה מוזר וזה שונה מהנתון שאני מכירה.
נירה שפק: אני מבקשת לקבל את הנתון הזה.
גדי ירקוני: עם אשכול לא תואם שום דבר.
עמירם מלכא: גבירתי, בדיוק לפי מה שאמרת, אני מפנה לפי מה שמוגדר לי בתוכנית שזה היעדים הצבאיים.
עמירם מלכא: אם יגידו לי לפנות למקום אחר אני יכול לעשות זאת, זה בסך הכול לקחת את האוטובוס ולהגיד לו להחליף כתובת.
נירה שפק: וכרגע יש אצלך טבלה של כל היישובים 0–4.
נירה שפק: אני מבקשת לקבל אותה.
נירה שפק: נעברו לראשי הרשויות.
נירה שפק: איתמר רביבו ממועצת חוף אשקלון, בבקשה.
איתמר רביבו: שלום לכולם, אני מכיר את השיח על התוכנית כבר מאז שנכנסתי לתפקידי לפני כשלוש שנים.
איתמר רביבו: כל סבב מחדש, למעט הסבב האחרון שבו זה עבד בצורה סבירה, הבנו שזה הכיוון שבו הפרויקט הזה אמור להתבצע.
איתמר רביבו: שאלת שאלה לגבי מה קורה בטווח זמן, לצורך העניין, אם מחר מגיע סבב אז מה קורה.
איתמר רביבו: אני לא יודע מה קורה ואני לא יודע איך אני אמור להתנהל.
איתמר רביבו: גם היישובים והתושבים פונים אלי ולי אין תשובות לתת להם.
איתמר רביבו: לי אין את היכולת להתחייב כלפי המלונות.
איתמר רביבו: איך אנחנו נותנים התחייבות עכשיו ליישובים כדי לתת להם רוגע נפשי שהם יודעים ברגע שיש סבב, שיש להם פתרון מיידי.
איתמר רביבו: לי אין תשובות לתת.
איתמר רביבו: ראינו פה דוגמה של קיבוץ זיקים ושדות ים, זו דוגמה טובה לזה שבעצם המענה לא ניתן באופן מלא.
איתמר רביבו: בזמן שומר החומות נתנו מענה לתושבים שפנו אלינו או שאנחנו הצלחנו לאתר, אבל יש קבוצה לא קטנה שיוצאת לשדות ים כל סבב באופן מוסדר ולנו לא הייתה היכולת לתת את המענה.
איתמר רביבו: זה לא שנשאר לנו תקציב שלא נעשה בו שימוש.
איתמר רביבו: אנחנו מימשנו את מלוא התקציב בהתאם לפניות שהיו אלינו ושדות ים ניצבת בפני שוקת שבורה ולנו אין יכולת לתת מענה.
איתמר רביבו: אני חושב שבעצם השאלה מתחילה משאלת התקציב, איך מגדירים תקציב מראש, כרגע אני לא מכיר שיש תקציב לטובת הפרויקט.
איתמר רביבו: ברגע שיהיה תקציב אני חושב שיהיה מענה.
איתמר רביבו: עד שזה לא קורה דוחים אותנו מישיבה לישיבה ולפחות מבחינתנו המענה לא נראה באופק.
נירה שפק: לאיתמר יש מועצה שמחולקת ליישובים צמודי גדר וחלק לא.
נירה שפק: איתמר, יש איתנו תושבים מכל המועצות על הקו, אני רוצה לשאול שתי שאלות:
נירה שפק: האם בשומר החומות אתה יודע להגיד שניתן תקציב לכל הזכאים במועצה שלך?
נירה שפק: האם כל אזרח שלך קיבל את השיפוי לנפש כפי שהובטח?
איתמר רביבו: אני לא מכיר שכל אזרח קיבל, אני מכיר שמי שקיבל אלו האזרחים שיצאו במסגרת המועצה, מי שאנחנו פנינו אליהם או שהם פנו אלינו באופן קבוצתי ונתנו להם מענה.
איתמר רביבו: מעבר לקבוצת התושבים הזו לא ניתן מענה.
נירה שפק: שאלה שנייה: האם ברמת המועצה, אל מול כל יישוב, יש יעד להתקשרות לפינוי?
איתמר רביבו: מהניסיון שלנו, בפעם הקודמת התקשרנו מול אכסניית אנ"א והדבר עבד בצורה טובה.
איתמר רביבו: אני לא יודע להגיד אם בכל זמן נתון הדבר הזה באמת יכול לקרות.
איתמר רביבו: אם יבוא סבב בחוד אוגוסט והמקומות יהיו מלאים, אנחנו נצטרך לאתר מקומות שיוכלו לתת מענה.
איתמר רביבו: אני לא בטוח שכל מקום יגיד שהוא מפנה את האורחים שלו כי יש לו הסכם עם יישוב, אני לא בטוח שזו תהיה הסיטואציה.
איתמר רביבו: אנחנו צריכים לדעת שיש לנו סוג של וואוצ'ר שניתן להפעיל אותו בזמן אמת בכל רגע נתון.
איתמר רביבו: יש מקומות שאנחנו איתם בקשר ואנחנו יכולים להגיע לסוג של הסכם.
איתמר רביבו: אני לא יודע אם הסכם שכזה יתממש בזמן אמת, כבר היינו בסבב אחד בחודש אוגוסט וראינו איך זה עבד, זה לא כזה פשוט.
איתמר רביבו: ברגע שיש לנו את הוואוצ'ר בין עם להעניק אותו לתושב ובין אם זה שאנחנו נגיע להסכם מוסדר מול אנ"א או מול חברה אחרת – הדבר הזה אפשר ולדעתי זה הפיתרון המיטבי שאמור להיות, תודה.
נירה שפק: גדי, לשתי השאלות, נתחיל איתן, האם אתה יודע להגיד שכל תושב, אני בכוונה מדגישה כי אני שומרת עליכם בהקשר הזה.
נירה שפק: בבדיקות שלי ראיתי שמי שפנה קיבל, אבל היו אנשים שבטראומה הזאת גם לא פנו אליהם, לא ידעו, והם גילו בדיעבד שיש.
קריאה: הם באו בדיעבד וקיבלו בדיעבד.
גדי ירקוני: שקט.
נירה שפק: גדי, אצלי בוועדה לא אומרים לאישה שקט, ואני מזכירה לך שאתה מוקף בנשים ואני מכירה אותן.
נירה שפק: תיזהר שלא יעשו עליך.
גדי ירקוני: נשים חזקות זה כיף וזה מה שיש אצלי.
גדי ירקוני: תשובות לשאלות: אחרי שלא היה כלום בשומר החומות, לפני ששר הביטחון - - - נתתי הוראה שכל מי שרוצה יעזוב וילך למקום אחר ואם תהיה בעיה תקציבית המועצה תשפה.
גדי ירקוני: ברגע ששר הביטחון נתן את ההוראה אחרי לחץ שלנו, גם מי שהלך לבד והיו הרבה כאלו – קיבלנו כספים להחזיר לכולם.
גדי ירקוני: המועצה נשארה בחוב של 20,000 שקלים זה הכול.
ועדת החוץ והביטחון): רגע, מאצלך לא הלכו לחוף ים.
גדי ירקוני: לא, איפה שהיו מקומות מרוכזים גם שילמנו.
ועדת החוץ והביטחון): מה שמפריע לי בעניין הזה, אני לא מבין משהו, אם ההחלטה היא לתקצב כל - - - ב-320 שקלים אז אותם - - - לאדם - - -
גדי ירקוני: נכון, ברור, ברור.
ועדת החוץ והביטחון): זה כך היה, אני לא יודע מה קרה, אני לא נכנס עכשיו.
ועדת החוץ והביטחון): אצלי, כשהיה מכל הכיוונים, כולם קיבלו את הכסף.
ועדת החוץ והביטחון): אתם יודעים שקרה דבר אחד שאני מקווה שיתוקן כלפי כל המועצות.
ועדת החוץ והביטחון): המדינה לא ידעה איך לגייס את הכסף באותו רגע.
ועדת החוץ והביטחון): חלק הפנו למשרד הפנים וחלק למשרד הביטחון.
ועדת החוץ והביטחון): שר הפנים דאז, דרעי, לקח את זה מהמשרד לנגב והגליל, מתוכניות שהיו לנו, חלק מהכסף, לפחות באשכול מדובר ב-200,000 מתוכניות פיתוח עבור המועצה שנקבעו בתוכנית הממשלה.
נירה שפק: מתוך החלטת ממשלה 566?
נירה שפק: החזירו לך את הכסף?
גדי ירקוני: לא, עכשיו אנחנו עובדים מול המשרד שיחזירו לכל המועצות, לא רק לנו.
גדי ירקוני: אצל כל המועצות מדובר בסכום דומה, כ-200,000 שקלים, חצי מהסכום שהיה לנו שם.
גדי ירקוני: אנחנו עובדים עם המשרד לפיתוח הנגב והגליל ואני מקווה שיחזירו לנו את הכסף.
גדי ירקוני: לאשכול, פר תושב, הצלחנו לתת.
נירה שפק: תענה לשאלה השנייה.
גדי ירקוני: אנחנו באשכול גמרנו מכרז.
גדי ירקוני: יש לנו חברה שמנהלת את זה אצלנו והיא תסגור לנו את כל המקומות לאנשים ב-0–4 עד 75% באירוע הבא.
גדי ירקוני: ההתחייבות שלנו היא שיהיה קשר בין המלון הקולט לבין היישוב המתפנה, החלטנו שזה יהיה מלונות, עד 320 שקלים.
גדי ירקוני: פה אני רוצה לשים כוכבית שסכום זה צריך להיות צמוד למשהו.
גדי ירקוני: אם עוד חמש שנים תהיה עוד מלחמה אז לא יישארו על אותו הסכום.
נירה שפק: תקשיב, שווה לך, גדי, ממאי לעכשיו זה למעלה - - - במאי זה היה 250 ובדצמבר זה הפך ל-320.
גדי ירקוני: זה עבד טוב הפעם.
גדי ירקוני: עשינו תוכנית, יש חברה שעכשיו תוך תקופה מאוד קצרה כל יישוב ידע לאן הוא מתפנה.
גדי ירקוני: לכל קבוצת יישובים יש איש קשר עם החברה.
גדי ירקוני: מה אנחנו צריכים מהמדינה?
ועדת החוץ והביטחון): שאלה בין לבין: גם אם עכשיו מתחיל עימות ועוד לא התקבלה החלטת פינוי.
ועדת החוץ והביטחון): אם מישהו נוסע אתה מכווין אותו למקום שסגרת איתו ולא לאן שהוא רוצה.
גדי ירקוני: נכון, אנחנו חושבים שזה יגרום בלגן ויש למנוע זאת בעזרת פינוי קהילתי.
גדי ירקוני: גם כשכל הקהילה ביחד, את צודקת, לפעמים כל אחד והמשפחה והלחץ שלו, אז בכל מלון כל משפחה יכולה למצוא את הפינה שלה, גם בשביל לא ליצור יותר מדי בלגן עם כספים פרטיים ואז זה יכול להיות דרך המועצה.
גדי ירקוני: מה שמאוד חשוב לנו, לא בגלל שאנחנו גיבורים, אני חושב שאנחנו הכי מקושרים ליישובים, אנחנו יודעים מה טוב להם ואיך טוב להם להתפנות.
גדי ירקוני: מה שכן חשוב זה הכסף שייסגר בכספת או הבטחה שישולם.
גדי ירקוני: בנוסף, זמן ההחלטה הוא קריטי.
גדי ירקוני: אני לא רציתי שהקבינט יקבל את ההחלטה הגורפת.
גדי ירקוני: מדובר בהחלטה מדינית קשה בזמן שיש כבר אירוע.
גדי ירקוני: מצד שני, הבנתי שבמדינת ישראל כנראה שאי-אפשר אחרת.
גדי ירקוני: ביישובים שלנו יש כאלו שדקה אחרי שמתחיל האירוע הם כבר רוצים להתפנות.
גדי ירקוני: ב-72 שעות או תוך כמה זמן שייקח למדינה לקבל את ההחלטה זה יהיה בבחינת "אחרינו המבול" כי לא יהיה כבר את מי לפנות.
נירה שפק: אחד הדברים שגדי העלה בפגישה שעשיתי איתם הוא שיוגדר אחוז מסוים שייתן גישה לראש המועצה ומרכזי החוסן.
נירה שפק: סומכים על ראש המועצה שיקבל החלטה להוציא מעין "פינוי דחק אזרחי".
נירה שפק: אני מקווה שהרעיון הזה עולה בוועדת השרים.
גדי ירקוני: התזמון חשוב מאוד.
גדי ירקוני: האנשים הללו בפאניקה כפי שאמרה היושבת-ראש.
גדי ירקוני: הם בפאניקה בצדק.
גדי ירקוני: לילדים הקטנים הללו יש הורים שחוששים כבר לפני הטיל הראשון.
גדי ירקוני: הם רוצים לגור באזור שלנו שהוא גן עדן ואנחנו צריכים לאפשר להם את השקט הנפשי, שהם יידעו שאם גן העדן הופך רגע לגיהינום אז יש להם לאן לנסוע.
גדי ירקוני: - - - עם החברה התחייבנו, הם התחייבו כלפינו שב-24 השעות הראשונות הם מחויבים לכ-10% שהם מחויבים שיהיה להם מקום, זו אחריות שלהם.
גדי ירקוני: ככה זה עולה לאט-לאט עד שזה מגיע ל-75% מקסימום.
גדי ירקוני: אנחנו יודעים שלא יהיה צורך ביותר.
גדי ירקוני: זה דבר שאנחנו חייבים ויש לנו את האישור התקציבי.
גדי ירקוני: מהרגע שהאלוף הסכים עם ראש המועצה שהאירוע הולך להתגלגל יותר מיומיים או שלושה ייתנו לנו אישר של עד 15%.
ועדת החוץ והביטחון): מכלל התושבים.
גדי ירקוני: מכלל התושבים ב-0–4, מאלו שאמורים בכלל להתפנות.
ועדת החוץ והביטחון): אתה אומר בעצם שגם אם יסתבר בסוף שזה לא היה כצעקתה, אתם זקוקים לגמישות בשביל השקט הנפשי של התושבים, בשביל הטראומות שהם חוו, זה מקסימום יעלה למדינה עוד קצת כסף אבל שנשמור - - -
נירה שפק: הטיפול לאחר האירוע יעלה יותר כסף.
גדי ירקוני: נכון, נירה צודקת במאת האחוזים.
גדי ירקוני: הדבר הנוסף הוא משך ההתחייבות הראשונית.
גדי ירקוני: אנחנו צריכים להבין כולנו שהמלונות לוקחים התחייבות, הם גם חותמים מול החברות שלנו.
גדי ירקוני: אם כבר הבאתי מישהו אז אני לא יכול להגיד לו: "נגמרה המלחמה ואני משלם לך רק עבור יום אחד".
גדי ירקוני: ההסכם הוא לשלושה לילות.
גדי ירקוני: אנחנו חייבים שהם ירצו לקלוט אותנו גם בפעם הבאה.
גדי ירקוני: אם יענו לנו על הדברים הללו, נושא ההתרעננות פתור ולא צריך יותר.
גדי ירקוני: מדינת ישראל לא יודעת לעשות את זה יותר טוב מהמועצות, האמינו לי.
ועדת החוץ והביטחון): אמרנו שהכסף הולך לתושבים, אתה אומר שהכסף ילך למועצה.
גדי ירקוני: פה היא אמרה: "גם וגם".
גדי ירקוני: ההצעה של נירה מצוינת אבל - - - .
גדי ירקוני: כשאתה רוצה להיות טוב מדי אתה יוצר בלגאן.
גדי ירקוני: אני חושש שזה מה שיקרה.
גדי ירקוני: אני אומר שאולי מכוון לנושא שדרות שיש שם גם כמה שכונות שצריכים להזיז בזמן מלחמה, אני לא יודע אם קיבלו שם החלטות, אולי זה נכון אליהם.
גדי ירקוני: אצלנו במועצות אני חושב שזה לא טוב.
נירה שפק: עכשיו אתה במועצה ואתה מול יישוב, יש לך משפחה שבחוסן וברווחה אומרים לך שלא טוב לה פה.
נירה שפק: בואו נוציא אותה להתאוורר ונחזיר אותה בשליטה של היישוב, בשליטה של המועצה.
נירה שפק: אין לך את הכלי הזה היום.
נירה שפק: אתה יכול להגיד להם שדרך אותו תקציב ואנחנו נשב על זה בנפרד.
גדי ירקוני: בסדר, אני בטוח שרח"ל ידעו לקרוא את המהלך הזה.
גדי ירקוני: . ב.
גדי ירקוני: אני אומר לך פה שמדובר ב-10 משפחות מקסימום שזה קורה.
גדי ירקוני: אני, בתור מועצה, יודע להכיל אותן.
נירה שפק: אנחנו נעבור על כל הכללים, אין בעיה, אנחנו נשב על זה.
נירה שפק: רק רציתי לבדוק שזה אפשרי.
גדי ירקוני: בסדר, אני לא מתנגד, רק אומר שלפעמים אנחנו מנסים לעשות יותר מדי טוב ויוצרים את המהלכים ההפוכים.
נירה שפק: את המהלכים הללו אנחנו נעשה יחדיו.
גדי ירקוני: חייבים לזכור שמדובר בעבודה תחת לחץ - - - 50%, אל תיתן לי 100% וכל מיני קומבינות שאני לא רוצה להיכנס.
גדי ירקוני: זה גם ייתן תשובה לפינוי עם צה"ל.
גדי ירקוני: לא שאני מפחד, חברים, ברגע שצה"ל אמר לפנות יישוב העולם נשרף.
גדי ירקוני: אני אומר, עזבו את זה, צה"ל יגיד לנו לפנות יישוב אז הוא ייתן את הילטון אם צריך.
גדי ירקוני: צריכים לעצור בכל פעם כי ברגע שמתחילים לדבר מתברברים.
גדי ירקוני: אנחנו מדברים רק על - - - מה שצריך לעשות עם האלוף, מפקד האוגדה והמח"ט – אנחנו סומכים עליהם.
גדי ירקוני: אנחנו נהיה שם החיילים הכי טובים שלהם.
נירה שפק: קיבלנו את התשובות ממך, אשמח לקבל גם את הטבלה הסטטיסטית.
גדי ירקוני: תקבלו.
נירה שפק: אופיר ליבשטיין, ראש מועצת שער הנגב.
ועדת החוץ והביטחון): המועצה שלך.
נירה שפק: אופיר, מה קורה עם פינוי התושבים משומר החומות, האם המועצה יכולה להגיד שכל התושבים ב-0–4 קיבלו.
נירה שפק: השאלה השנייה היא לגבי התוכנית.
אופיר ליבשטיין: אנצל את ההזדמנות להגיד תודה לעופר ששון ולרח"ל.
אופיר ליבשטיין: גם בסבב הקודם, תוך כדי האש, הם פעלו למופת ואך ניהלו הליך של למידה תוך כדי התהליך.
אופיר ליבשטיין: תראו, במבצע האחרון פיתחנו את המודל של שער הנגב תוך כדי המבצע, בדקנו איך נוח ומתאים לעבוד בשער הנגב ונתנו מענה לכל היישובים.
אופיר ליבשטיין: צריכים לזכור שההפוגה היא קהילתית, אנחנו לא נכנסים להפוגה משפחתית או אישית מכיוון שכל בית אב עושה גם את השיקולים שלו.
אופיר ליבשטיין: אנחנו מדברים על קהילה שכחלק מבניית החוסן שלה אנחנו מאפשרים להם לצאת.
אופיר ליבשטיין: בנינו מודל שבנוי משלושה שלבים.
אופיר ליבשטיין: השלב הראשון הוא של אירועים תכופים וקבועים (חציית גדר וכדומה), השלב השני הוא סבב בטחוני שבו סוגרים צירים ובתי ספר ואז יש שעון חול של 72 שעות עד שכל אחד מהיישובים שלנו יודע לאן הוא צריך להגיע.
אופיר ליבשטיין: זה פורסם בצורה ברורה, מנהלי הקהילות נמצאים בשיח אל מול היישוב הקולט, יש בכל מקום - - -
נירה שפק: בשער הנגב, לדוגמה, יש טבלה מסודרת.
אופיר ליבשטיין: בהחלט.
נירה שפק: כולל כפר הסטודנטים איבים?
אופיר ליבשטיין: גם באיבים יהיה מענה, אנחנו סוגרים את זה סופית בזמן האחרון.
נירה שפק: חוץ מאיבים כל שאר היישובים מסודרים?
אופיר ליבשטיין: כן, כל ה-0–4, לכולם יש יעד קולט, תוכנית מסודרת יש לנו הסכמים עם היישובים הקולטים.
נירה שפק: מצוין, אני מבקשת לקבל את התוכניות.
ועדת החוץ והביטחון): - - - אצל גדי של 10%–15% - - -
אופיר ליבשטיין: לא.
אופיר ליבשטיין: גדי, כל אחד יודע מה טוב לתושבים במועצה שלו.
אופיר ליבשטיין: אני חושב שכשיש אירוע תמיד יש 25% שיוצאים מיד עצמאית, יש 25% שלא יצאו גם אם תיפול פצצת אטום, ויש 50% שלוקח להם זמן.
אופיר ליבשטיין: גם למצוא מקומות ולפנות חדרים בבתי מלון לוקח זמן, אז אסור לייצר גם ציפייה שלא תהיה אמיתית במבחן התוצאה בזמן אמת.
אופיר ליבשטיין: אם התושב יודע, ברגע שסגרו צירים, תוך 72 שעות - - -
ועדת החוץ והביטחון): 72 שעות זה המון זמן.
אופיר ליבשטיין: זה לא הרבה זמן.
ועדת החוץ והביטחון): הדברים כאן קורים במהירות רבה.
ועדת החוץ והביטחון): אנחנו מתעסקים בימים אלו בסיפור שייח ג'ראח ובעוד אנחנו מדברים יכולים ליפול ארבעה טילים על ירושלים מחר בבוקר.
ועדת החוץ והביטחון): לחכות 72 שעות זה - - -
נירה שפק: אופיר, אתה אומר שבעבודת מטה, להבדיל מאצל גדי, התושבים לא צריכים מענה בטווח של 72 שעות, הם יחכו לתוכנית הגדולה.
אופיר ליבשטיין: לא אמרתי את זה.
נירה שפק: אני אומרת לך שאנחנו רוצים לתת לך כלי.
נירה שפק: במקרה הספציפי הזה עשינו עבודה עם המועצה האזורית אשכול והיא נכונה לכולם, שיהיה לך את הכלי - - -
אופיר ליבשטיין: רק תציבי נקודה, שאוכל לענות.
נירה שפק: אופיר, להירגע.
אופיר ליבשטיין: אז תודה רבה.
נירה שפק: בבקשה.
אופיר ליבשטיין: תסתדרו לבד.
ועדת החוץ והביטחון): אופיר, שב.
אופיר ליבשטיין: אנחנו לא באים לשחק פה.
נירה שפק: לא באים לשחק אבל תן לי, אני יושב-ראש הוועדה ואני אשאל את השאלה.
אופיר ליבשטיין: אני עניתי ואני עונה שוב.
אופיר ליבשטיין: אני חושב שזו טעות גם הביטוח הלאומי והכספים לאנשים.
אופיר ליבשטיין: אם רוצים, על הכיפק, זה לא קשור למועצות.
אופיר ליבשטיין: ב-72 שעות אסור לנו ליצור אצל התושבים ציפייה למשהו שאי-אפשר לעמוד בו.
אופיר ליבשטיין: אתה לא יכול לפנות בית מלון תוך 24 שעות.
ועדת החוץ והביטחון): אני רוצה לראות אם הבנתי נכון.
ועדת החוץ והביטחון): אתה אומר שכשמתחיל אירוע אז בתחילה יתפנו לסבתא, לבית מלון וכולי.
ועדת החוץ והביטחון): התהליך שלי כראש מועצה ייקח כ-72 שעות ואני יכול לעשות את זה?
אופיר ליבשטיין: כן, כקהילה, ההגדרה הזו חשובה.
ועדת החוץ והביטחון): האם זה יהיה סידור שנכון לכל המועצות או לתת לכל מועצה לעשות מה שהיא רוצה על פי ראש המועצה.
ועדת החוץ והביטחון): נגיד שאני תושב שלך, ראיתי מה קורה בשייח ג'ראח, ירו טילים, לקחתי את אשתי ואת שלושת ילדיי ונסענו לכפר הנופש במזרע כי שם יש מקום.
ועדת החוץ והביטחון): אני נמצא שם יומיים ואחרי יומיים עובר למקום הקהילתי שהמועצה דאגה לו.
ועדת החוץ והביטחון): האם על היומיים הללו אני אקבל את 320 השקלים ליום?
נירה שפק: התשובה היא כן, ההחלטה היא שכן.
נירה שפק: תעצרו, זו החלטה של הממשלה.
נירה שפק: אני קיבלתי את התשובה הממשלתית שאומרת שכל נפש, כולל תינוק בן חצי שנה, תקבל 320 שקלים אם היא מוגדרת כתושב יישובים סמוכי / צמודי גדר.
נירה שפק: עכשיו השאלה היא, מהרגע שאושר, התשובה שהתקבלה משר הביטחון שמדובר ב-320 שקלים.
נירה שפק: הדבר השני שנאמר שגם אם אנחנו נוסעים לסבתא אנחנו נקבל כי גם שם יש הוצאות.
נירה שפק: עכשיו השאלה היא איך.
עופר ששון: נכון לכרגע התשובה היא לא.
נירה שפק: כי אין כסף?
עופר ששון: לא, כרגע עדיין אין החלטה שכל מפונה גם משופה.
נירה שפק: אני אקריא לך את התשובה.
עופר ששון: רגע.
עופר ששון: כרגע זה אומר שמרגע שיש החלטה של הקבינט אנחנו מתחילים לשפות את המועצות.
ועדת החוץ והביטחון): לא בדיעבד.
עופר ששון: לא בדיעבד.
ועדת החוץ והביטחון): יש כאן הבדלי גישות - - -
עופר ששון: הכיוון הוא כן.
דקלה קצוני: אני דקלה ממועצה אזורית אשכול, אחראית על מכלול הפינוי, מנהלת אגף אסטרטגיה במועצה.
ועדת החוץ והביטחון): הבנו כבר שאת מנהלת את המועצה.
דקלה קצוני: אני רוצה להתייחס להבדלי הגישות, כל פעם זה גם חוזר להבדלים במינוחים.
דקלה קצוני: כרגע התוכנית שכתובה – וכל אחד קורא לה בשם אחר – תוכנית פינוי אזרחית כפי שהיא כתובה, ב-72 שעות הראשונות התוכנית יכולה לתת מענה קיבוצי, מענה ביניים.
דקלה קצוני: אנחנו כמועצה קיבלנו החלטה שזה לא מתאים לנו, ובהסכמים הנצורים שאנחנו עושים מול המלונות אנחנו דורשים שב-24 השעות הראשונות יישוב יידע שאם הוא מתפנה למקום מסוים, כל אלו שתוארו כאן ככאלו ש-"יש להם תיק בתא המטען" יכולים ללכת למקום מסוים שמתחייב ל-10% קליטה ב-24 השעות הראשונות.
דקלה קצוני: התוכנית שהמדינה מציגה רלוונטית ל-72 השעות הראשונות, מענה פרוביזורי ולא לנקודה קהילתית.
דקלה קצוני: אנחנו במועצה מתנגדים לתוכנית הזאת ואני חייבת להגיד שלאחר שיח עם ראש רח"ל ועם אלי מועלם הם מוכנים להכניס את התיקון הזה לתוכנית.
נירה שפק: נכון מאוד, גם אני נפגשתי עם זה.
דקלה קצוני: גדי דיבר על המכרז, היה חשוב לנו לייצר שיח עם בתי ההארחה והמלונות ולייצר מצב שהם מתחייבים ל-10%.
דקלה קצוני: אני חייבת לציין שיש סעיף בחוזה שאם אין להם מענה אז המלון מחויב למצוא נקודת קצה אחרת שתוכל להכיל את הציבור שלנו, 10% ב-24 השעות הראשונות, 30% ב-48 השעות הראשונות, ועד 75% תוך 72 שעות.
גדי ירקוני: ותזכרו שרק עכשיו המדינה החליטה על - - - .
ועדת החוץ והביטחון): גבירתי, אני לא הבנתי.
ועדת החוץ והביטחון): בדיעבד, מי שיצא לפני 72 שעות, האם יקבל שיפוי?
נירה שפק: חברים, תנו למשרד הביטחון לענות.
עופר ששון: נכון לרגע זה, רק מהחלטת קבינט מקבלים כסף.
עופר ששון: לא בדיעבד ולא שום דבר.
עופר ששון: יש כרגע כיוון להפוך כל מפונה למשופה.
ועדת החוץ והביטחון): אבל עדיין לא התקבלה החלטה כזו.
ועדת החוץ והביטחון): גדי אומר שעד שתתקבל החלטה הוא לוקח את זה על עצמו.
עופר ששון: בדיוק.
גדי ירקוני: אני אומר שאני לא כזה גיבור, אני יודע שמדינת ישראל תחזיר לי.
גדי ירקוני: אני לוקח את האחריות אבל לא לוקח אותה לבדי.
גדי ירקוני: אני דורש שאם התחלתי את ה-10% זה כרוך בהתייעצות עם אלוף הפיקוד שיש לו הערכה מודיעינית מה הולך להיות בהמשך.
ועדת החוץ והביטחון): ההבדל בין התוכנית שלך לתוכנית של אופיר זה שאופיר אומר את אותו דבר כמוך אבל הוא אומר שאת ההחלטה של 72 שעות כל אחד יקבל לעצמו, אחרי 72 שעות הם יגיעו למקום של הקהילה - - -
אופיר ליבשטיין: זה הדבר המשמעותי בכל הסיפור הזה.
אופיר ליבשטיין: יש פה מנגנון אוטומטי.
אופיר ליבשטיין: ברגע שיוחלט על סגירת הצירים ישנו שעון חול של 72 שעות שאינו כרוך בקבלת החלטה של אף אחד, זה הדבר המשמעותי, זה בדיוק הסיפור.
אופיר ליבשטיין: קשה לאנשים לקבל החלטות - - -
ועדת החוץ והביטחון): אתה תקבל את ההחלטה עם סגירת צירים.
אופיר ליבשטיין: 72 שעות מסגירת צירים.
אופיר ליבשטיין: מאותו רגע, תוך 72 שעות יש להם חדרים.
ועדת החוץ והביטחון): אבל אם לא חיכיתי לכם והתפניתי אחרי 25 שעות?
אופיר ליבשטיין: זה על אחריותך.
נירה שפק: יש תשובה לזה, בסוף אופיר רוצה את המנגנון של המועצה.
אופיר ליבשטיין: זה מנגנון אוטומטי, זה יותר חשוב.
נירה שפק: שאלת שאלה מהותית, אנחנו פה מייצגים שלושה גופים.
נירה שפק: תפקידנו לראות שמשרדי הממשלה עושים את עבודתם, התפקיד השני הוא לשמוע את התושבים.
נירה שפק: האזרחים בעוטף עזה לא יכולים לחכות ולסכן את עצמם, מצטערת, לא יחכו 72 שעות וגם הדוחות מראים כך.
נירה שפק: גם אצל אופיר וגם אצל גדי, גם אצל תמיר וגם בשדרות (בשדרות הכי פחות, בגלל שאין להם מענה).
נירה שפק: אני עומדת על זה שהמענה יינתן מרמת ההסלמה, מהטיל הראשון, מי שמבין את השפה המשפטית מבין מה המשמעות של זה.
נירה שפק: המענה צריך להינתן לתושבים, זה לא הנושא של הדיון אבל נשב על זה בנפרד.
נירה שפק: יש לנו נציג של האוצר, אני שמחה מאוד שיש נציג של האוצר.
נירה שפק: אתם רואים, איומים מצדיקים.
נירה שפק: אופיר, אתה רוצה לומר עוד משהו?
אופיר ליבשטיין: חשוב להבין, מעבר לכסף, כסף יהיה בסוף הדבר החשוב ביותר הוא המנגנון.
אופיר ליבשטיין: זה הדבר הכי חשוב, מנגנון אוטומטי שלא תלוי בגוף כזה או אחר.
גדי ירקוני: הם לא הבינו אותך.
אופיר ליבשטיין: אז אבהיר.
נירה שפק: תבהיר, אני לא הבנתי למה אתה מתכוון.
אופיר ליבשטיין: מנגנון אוטומטי, ללא החלטת קבינט.
אופיר ליבשטיין: סגרו את הצירים ואת מערכת החינוך, מאותו רגע מתחיל שעון חול.
אופיר ליבשטיין: עדיין נשארנו בסטטוס של צירים סגורים, תוך 72 שעות, בשעה ה-73 יש כבר חדרים מסודרים עם מרכז הפעלה וכל מה שצריך.
אופיר ליבשטיין: זה הדבר הכי חשוב כי הבעיה היא מי מקבל את ההחלטה.
אופיר ליבשטיין: לא צריך שיבוא שר הביטחון ואנחנו ניפול עליו ועוד פעם הוא ייתן את ההנחיה ואחרי יומיים או שלושה, וכן הסכימו ולא הסכימו.
אופיר ליבשטיין: אם סוגרים את הצירים אזי יש פגיעה משמעותית בשגרת החיים.
נירה שפק: על דבר אחד אנחנו מסכימים.
נירה שפק: גם אני מסכימה שלא יחכו לאף אחד שיתכנס.
נירה שפק: יש להפעיל בהתאם לשעת התקפה באופן מיידי.
נירה שפק: בנוסף, שעת ההתקפה היא 24 שעות, מי שמכיר את ההנחיות המשפטיות.
נירה שפק: אני דורשת מענה תוך 24 שעות ולא תוך 72 וזה הפער ביננו.
אופיר ליבשטיין: תיאורטית זה יפה ונחמד.
אופיר ליבשטיין: מעשית זה כמעט בלתי-אפשרי.
אופיר ליבשטיין: אין מקום - - -
ועדת החוץ והביטחון): מה קורה אם אני החלטתי להתפנות אחרי 14 שעות.
ועדת החוץ והביטחון): אני מבין שהמענה הקהילתי עדיין לא פתוח.
ועדת החוץ והביטחון): אני נוסע לצימר במקום מסוים, האם אני יודע שאקבל שיפוי של 320 שקלים?
נירה שפק: תכף יענה לנו האוצר.
נירה שפק: זה לא הוא, זה האוצר.
אופיר ליבשטיין: אני חושב שזה מנגנון מורכב.
אופיר ליבשטיין: כמו שהיו תוכניות יפות ואחרי זה מי זה הבן אדם, איפה החשבונית וכולי וכולי – זה מתחיל לסבך.
ועדת החוץ והביטחון): אתה אומר שב-72 שעות יסתדרו.
אופיר ליבשטיין: 72 שעות, אנשים מסתדרים 20 שנים ורוב האנשים גם לא יוצאים ב-72 השעות הראשונות בגלל, תראו, בשנת 2018 היו לנו 12 סבבים של 24 שעות.
אופיר ליבשטיין: אנשים יודעים ומחכים לראות שהזה מתפתח למערכה, מערכה זה 72 שעות, עד אז זה סבב ורוב האנשים לא יוצאים בסבב אלא מעדיפים להישאר.
אופיר ליבשטיין: רק הנסיעה הזאת היא סיפור מורכב.