GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רותי פרמינגר: כמו שאמר עידן, אם לא נגיע למצב שהממשלה באה ורק היא יושבת, כי כל הסיפורים האלה הם קשים מאוד אבל זה פיליבסטר.
רותי פרמינגר: צריך לעשות את המעשה שלא נעשה.
רותי פרמינגר: הסיפור בו הוא לתת תקציבים.
רותי פרמינגר: הכנסת הולכת להתפזר, זה לא סוד, מיליארדים יישפכו פה.
רותי פרמינגר: אני חושבת שזה ביזוי ורשלנות של כל מי שנוגע בעניין.
רותי פרמינגר: צריך שישבו כל נציגי הממשלה שנוגעים בעניין.
רותי פרמינגר: הכנסת היא הגוף המפקח על הממשלה, יש כבר כמעט ביזוי שכולנו באים לפה, שומעים הבטחות ולא קורה כלום.
רותי פרמינגר: צריך לשים לזה סוף.
רם בן ברק: צודקת ב-100%.
רם בן ברק: סגן אלוף מיטל סמט כהן, בבקשה.
מיטל סמט כהן: שלום לכולם, שמי מיטל סמט כהן, אני ראש הענף לליווי וטיפול בפצועי ונכי צה"ל.
מיטל סמט כהן: מדובר בענף שהוקם בחודשים האחרונים כחלק מרפורמת "נפש אחת".
מיטל סמט כהן: אם אנחנו עוסקים ביישום הרפורמה אז חשוב שתשמעו בכמה משפטים על העשייה שלנו ועל שיתוף הפעולה עם משרד הביטחון, אגף השיקום וארגון נכי צה"ל.
מיטל סמט כהן: הקמנו מרכז טלפוני לפצועים, נכים ובני משפחותיהם, וכן למי שנמצא בתהליך הכרה.
מיטל סמט כהן: המטרה היא לסייע לאנשים בתהליכים שקשורים בצה"ל.
מיטל סמט כהן: אנחנו מקבלים פניות יזומות גם ממשרד הביטחון כשהם מבקשים לסייע לאנשים שמבקשים את ההכרה ובזה אנחנו נותנים את המענה.
מיטל סמט כהן: הקמנו דרג נפרס בחילות ובחטיבות.
מיטל סמט כהן: במדורי הנפגעים יש קציני נפגעים שהתפקיד שלהם, יחד עם המפקדים, הוא ללוות את הפצועים והנכים של כל יחידה ויחידה.
מיטל סמט כהן: הקמנו גוף שהוא גוף מקשר בין משרד הביטחון לצה"ל.
מיטל סמט כהן: המטרה היא לסייע לאנשים בהליך התביעה וההכרה מול משרד הביטחון בכל מה שקשוב בצה"ל.
מיטל סמט כהן: הכוונה היא לאיסוף מסמכים, הוכחת קשר נסיבתי ועוד.
מיטל סמט כהן: הכוונה היא להנגיש את כל המידע שאצלנו לאנשים כדי לסייע בתהליכים האלה.
מיטל סמט כהן: הדרך ארוכה ואנחנו בתחילתה.
מיטל סמט כהן: אני רוצה לציין לחיוב, פתחה לימור וסיפרה על העבודה יחד, אנחנו רואים את עצמנו כגוף משלים שהוא חלק ממשולש של אגף השיקום ושל ארגון נכי צה"ל.
מיטל סמט כהן: אנחנו רואים שככל שהעבודה מתקדמת ושיתוף הפעולה קורם עור וגידים אנחנו מצליחים להגיע לתוצאות טובות יותר.
רם בן ברק: דברי תגובה לראש אגף הסיכום, בבקשה.
רם בן ברק: משרד האוצר לא יכול לחדש לנו כלום.
רם בן ברק: גם לא פה וגם - - -
רותי פרמינגר: זו בדיוק הטרגדיה.
דניאל סער: אפשר להגיד משהו חשוב?
רם בן ברק: לא, כל אחד דיבר ונאמרו דברים חשובים.
דניאל סער: כן הוקם בית חם בשטח, בשבוע הזיכרון.
דניאל סער: אנחנו, הלומי הקרב, עשינו את זה בעצמנו בשיתוף פעולה עם עידן קלימן והעזרה שלו.
רם בן ברק: אני מכיר, אני מכיר.
דניאל סער: אז אפשר לעשות דברים, אפשר לעשות דברים.
דניאל סער: הקמנו אותם אנחנו בעצמנו, לא גוף ממשלתי אלא אנשים פרטיים.
רם בן ברק: אני מכיר, זו יוזמה מבורכת.
דניאל סער: ביום הזיכרון לא היה מקרה אחד של אשפוז ולא של שום דבר יוצא מן הכלל.
דניאל סער: במקרים הקשים ביותר שקיימים במדינה נאספו שם.
דניאל סער: יש לנו את הידע והכלים לתת לכם לתת לנו.
דניאל סער: אם חסרים לכם פתרונות, בואו לשאול אותנו.
רם בן ברק: אנחנו שאלנו אתכם היום ושמענו ואין לנו פקפוק בחשיבות של הבתים החמים והם צריכים להיות מוקמים מהר ככל האפשר.
גל רוטשטיין: חשוב לדעת שגם התשתיות קיימות.
גל רוטשטיין: יש את בית קיי בנהריה, מלון תדמור בהרצליה.
גל רוטשטיין: רק צריך לשפץ ולהפעיל, תוך שבוע המקום יכול להיות קיים, זה סתם מעוכב בירוקרטית.
רם בן ברק: לימור, בבקשה.
לימור לוריא: אגיב בכלליות כי נאמרו פה דברים רבים.
לימור לוריא: אני חושבת שנעשתה עבודה רבה ובאותה נשימה אני יכולה לומר שעבודה רבה לפנינו.
לימור לוריא: חלק במגרש שלנו, ואני לוקחת אחריות על זה, ואנחנו עושים מאמצים לשפר.
לימור לוריא: בחלק מהדברים דרושה הסכמה גם של גופים נוספים.
לימור לוריא: אם אנחנו מדברים על הדיור, הרכב, כוח האדם שיוכל לתת מענה, בנושאים אלה אנחנו זקוקים להתגייסות של כולם.
לימור לוריא: דובר פה על תקצוב בתי הלוחם, אנחנו רואים את העבודה החשובה מבחינתנו.
לימור לוריא: אנחנו משלימים, מבחינתי ההשלמה של בתי הלוחם חשובה וגם זה עלה.
לימור לוריא: הסיוע המשפטי, גם פה אנחנו צריכים התחייבות של משרד המשפטים ותקצוב שלי.
לימור לוריא: אם תרצה, אדוני, נפרט גם את הדברים שבתחום שלנו ושאנחנו עובדים עליהם.
רם בן ברק: רפי כהן צמח, בבקשה.
רפי כהן צמח: יש לי הצעה, כמו שאמרתי בתחילת דבריי, יש דוחות של ועדות שכבר התכנסו, אולי כבוד היושב-ראש יבקש את הדוחות, יראה את ההמלצות והמסקנות ויבין מזה את הפער בין ההמלצות של אנשי מקצוע מהטובים בארץ לבין פקידונים שלא מאשרים.
רם בן ברק: נדב, אתה רוצה להגיד מילה אחרונה?
רם בן ברק: אני מסמפט אותך באופן אישי.
נדב הירש: גם אני אותך.
נדב הירש: הכול ברוח טובה והכול מקצועי, אין לי משהו אישי נגד אף אחד.
נדב הירש: חשוב לי להגיד שאנחנו מאוחדים, כל הנכים, אנחנו קבוצה גדולה של אנשים.
נדב הירש: לימור, אנחנו מאחורייך, אנחנו תומכים בך בכל החלטה שאת עושה.
נדב הירש: תדעי שיש לך צבא שלם מאחורייך.
נדב הירש: כולנו כאן לשם אותה מטרה.
נדב הירש: החלום שלי הוא שתהיה אחדות בעם ישראל אז בוא נתחיל באחדות בין הנכים והחיילים שזה הדבר החשוב ביותר בעיני.
נדב הירש: בשורות טובות ותודה.
רם בן ברק: תודה, אני אפילו שמח מאוד שנתתי לך את זכות הדיבור.
רם בן ברק: אני מודה לכל מי שבא.
רם בן ברק: לפעמים טוב שיש מקום שאפשר לשמוע את האנשים – זה במענה לעידן – זה גם מחזק אותך בקבלת ההחלטות וגם ראוי שבמשכן הכנסת באי הבית ישמעו את המצוקה הקשה שנמצאים בה אנשים, לכן אני שמח שקיימנו את הדיון.
רם בן ברק: אין מנוס מלוודא שהרפורמה יוצאת לפועל, זה התפקיד שלי.
רם בן ברק: יש לוודא שהכספים מגיעים, שהצוותים מוקמים והדברים קורים.
רם בן ברק: אני לא רוצה לפרט בדיוק מה.
רם בן ברק: הבתים החמים הם סופר חשובים וצריך לראות איך אפשר לקדם את זה במרכז, בצפון ובדרום.
רם בן ברק: יש לעשות תוכנית חירום ולקדם את זה.
רם בן ברק: הכלבים הם סופר-חשובים, יש ממש מקרים מצילי חיים.
רם בן ברק: אני לא רוצה להגיד מה עכשיו כי אמרנו מה צריך לעשות.
רם בן ברק: אדבר היום עם מזכיר הממשלה, אכנס בעשרת הימים הקרובים פגישה שלי יחד עם מנכ"ל משרד הביטחון, מנכ"ל משרד האוצר, ראש אגף השיקום, יושב-ראש ארגון נכי צה"ל, מנכ"ל משרד המשפטים, נציבות המדינה.
רם בן ברק: נשב בישיבה מקצועית וסגורה כדי לראות איך אנחנו מתגברים על הבירוקרטיה של משרד האוצר, איך אפשר לקדם את הדברים הללו.
רם בן ברק: נראה איך אנחנו יכולים לתת מזור להרבה מאוד כאב ולעזור לאנשים שבסוף אנחנו חייבים להם המון.
רם בן ברק: שלום לכולם, צהריים טובים, ראשית אני רוצה להתנצל בפני היושבים פה ובפני אלה שרואים אותנו שהממשל בישראל לא מספיק חזק כדי לשמור על רציפות שלטונית ולקדם חוקים ולעשות מה שצריך, כמו שאנחנו כנבחרי ציבור נבחרנו לעשות.
רם בן ברק: אנחנו כל הזמן תקועים במערבולת של מערכות בחירות ואני מתנצל על כך.
רם בן ברק: חבל שזה המצב.
רם בן ברק: בכל מה שקשור לרפורמת נפש אחת – זה לא הדיון היום אבל זה נמצא על סדר היום של הוועדה ואני מתכוון גם בפגרת הבחירות הזאת לקדם את הדברים, כדי שמי שזקוק יוכל לקבל את המענה.
רם בן ברק: תאמינו לי שיש הרבה אנשים שמחכים ליישום הרפורמה במלואה, אני מודע לזה ואנסה לעשות ככל שביכולתי כדי לקדם את זה.
רם בן ברק: כמשהו שהוא צד לרפורמה אנחנו בזמן הקורונה התוודענו לבעיה שבתי הלוחם שמתוקצבים כולם או חלק גדול מהם מתרומות – נפגעה מאוד הפעילות שלהם לתקופה ארוכה.
רם בן ברק: העלינו הצעת חוק פרטית שלי שאחר כך הפכה להיות ממשלתית בהסכמתי כמובן, על מנת לראות איך אנחנו משנים את המשקולות ונותנים תמיכה יותר רחבה לבתי הלוחם מטעם המדינה, ומורידים את הנפח של התרומות – משאירים אותן אך מורידים את הנפח שלהן.
רם בן ברק: אני מבין שבעניין הזה יש בעיות משפטיות שעלו מצד משרד המשפטים, ואנחנו כאן כדי לנסות ולראות איך אפשר להתקדם ולפתור את הבעיות על מנת שבתי הלוחם יוכלו להמשיך ולתת שירות טוב ככל הניתן לכלל פצועי צה"ל.
רם בן ברק: אז אנחנו פותחים את הדיון.
דן נימני: הערה קטנה לגבי התקציב – התקציב לפני נפש אחת עמד על 25 מיליון שקלים, תקציב שבא לבתי הלוחם ולפעילות ארגון נכי צה"ל, ובעקבות נפש אחת הוא שולש ל-75 מיליון שקלים, והוא נמצא כבר בבסיס תקציב משרד הביטחון, אז השיח פה הוא לא על מקור תקציבי או הגדלת תקציב – כי לזה יש כבר אישור, זה בבסיס תקציב משרד הביטחון.
רם בן ברק: אלא על השימוש בתקציב לטובת בתי הלוחם – זה הדיון.
דן נימני: הועלתה טענה בעבר שנתח תקציב המדינה מתוך תקציב ארגון נכי צה"ל הוא יחסית נמוך.
דן נימני: אז בעקבות רפורמת נפש אחת שילשו את התקציב מ-25 מיליון שהועברו בתמיכות ל-75 מיליון, והתקציב הזה כבר נמצא בבסיס תקציב משרד הביטחון.
נירה שפק: והוא צבוע, מסומן ל - - -
דן נימני: הוא צבוע בתוך רפורמת נפש אחת לדברים האלה.
דן נימני: לפעילות ארגון נכי צה"ל.
נירה שפק: זה רשום וצבוע כאשר כתוב – פעילות ארגון נכי צה"ל?
דן נימני: כל התקציב של נפש אחת – התוספת שלו כולה צבועה בתקנות ייעודיות לנפש אחת.
דן נימני: משרד הביטחון לא יכול לעשות שימוש בו לתחומי פעילות אחרים.
דן נימני: לגבי מה יחליטו בתוך משרד הביטחון – האם ארגון נכי צה"ל - - - מה שחשוב זה שהכסף נמצא בבסיס התקציב.
רם בן ברק: תכף נקבל התייחסות של משרד הביטחון.
רם בן ברק: זכות הדיבור לחבר הכנסת מופיד מרעי.
מופיד מרעי: תודה, אדוני היושב-ראש, ואני מסכים אתך שאת הרפורמה אנחנו חייבים לקדם גם פה וגם בוועדות האחרות.
מופיד מרעי: זה חוב מוסרי שיש לנו כחברי כנסת.
מופיד מרעי: אנחנו נהפוך כל אבן כדי להשלים, נעשה הכול – על חשבון הפגרה או לא, בדיונים או לא בדיונים.
מופיד מרעי: ואני חושב שזה מעשה שיש בו מצווה, וצריך להשלים את זה.
מופיד מרעי: יצא לי לבקר גם בבית הלוחם בתל אביב וגם בחיפה.
מופיד מרעי: שמעתי את המצוקות ואני ער להן.
מופיד מרעי: כולנו מטפלים בנכים.
מופיד מרעי: אני תמיד אומר – אני לא שייך לארגון, אני לא נכה לשמחתי, אבל טיפלתי באין ספור נכים, פיניתי אותם, מלווה אותם בחיים, וליוויתי אותם ברגעים הכי קשים שלהם, במצבים הבריאותיים הכי קשים שלהם.
מופיד מרעי: לא יכול להיות שאנחנו, המדינה, הממשלה – כל גוף שאחראי, ואני יודע שמשרד הביטחון בהובלה של גנץ עושה הרבה הרבה היום בנושא הזה, מקדם הרבה רפורמות גם בתחומים אחרים, והא ראייה שהועבר בזמן האחרון חוק אחים שכולים שקודם לא היו מוגדרים בכלל, ואנחנו חייבים להיות עם היד על הדופק.
מופיד מרעי: כואב לשמוע שארגון נכים, בתי הלוחם לא מצליחים להתרומם ולממן את עצמם, צריכים ללכת לעירייה לבדוק אם בכלל יש הטבות ארנונה וכו', ואני חושב שהדברים האלה חייבים להיות מטופלים.
מופיד מרעי: אני מברך על הצעת החוק שתגדיר את התקנות, וגם את התקציב בסופו של דבר, שיהיה תקציב צבוע, הם לא צריכים ללכת ולחפש תרומות.
מופיד מרעי: מה שחסר בתקנה – בית הלוחם הדרוזי.
מופיד מרעי: התחילו לבנות בכסרא-סמיע – בהגדרה הוא לא מופיע כאן – גם, מכספי תרומות, מארצות הברית בעיקר.
רם בן ברק: למה בית לוחם דרוזי?
רם בן ברק: מה רע בבית לוחם רגיל שגם דרוזים נמצאים בו?
רם בן ברק: למה לעשות אבחנה בין דרוזים ללא דרוזים?
מופיד מרעי: קודם כל – לא היה.
מופיד מרעי: הנכים הדרוזים היו שייכים לחיפה – תקנו אותי, משרד הביטחון – בסופו של דבר התחילו לבנות בית המורשת ללוחם הדרוזי בכסרא-סמיע.
מופיד מרעי: זה נחנך בנוכחות שר הביטחון דאז, ליברמן, ובני גנץ כשהיה נספח צבאי יחד עם סבן התחילו את הפרויקט, משרד הביטחון נרתם לזה – התהליך כבר קיים.
מופיד מרעי: כלומר – כבר בונים.
מופיד מרעי: מה תהיה ההגדרה שלו – אולי אפשר לשמוע פה מאנשים פה, האם בכלל הוא נכלל פה?
מופיד מרעי: כן או לא? ובאיזו קטגוריה?
מופיד מרעי: כשגם לנושא צריך באיזשהו מקום למצוא מקור תקציבי ולהפסיק לקבץ נדבות.
מופיד מרעי: אני לא חושב שאנחנו במדינת ישראל – הנכים עצמם, קצינים, בוגרי צה"ל, גמלאי צה"ל, צריכים לקבץ נדבות לטובת בית לוחם.
רם בן ברק: אני רוצה לעשות סדר: בתי הלוחם ופצועי צה"ל – אנחנו לא עושים אבחנה בין לוחמים בדואים, דרוזים, צ'רקסים ויהודים.
רם בן ברק: כל מי שמתגייס לצה"ל ונפגע - - -
נירה שפק: גם לא בין לוחמים ללא-לוחמים, מי שמוגדר נכה צה"ל - - -
רם בן ברק: מי שנפצע בצה"ל הוא חלק מפצועי צה"ל, לא משנה מה עדתו ומה מינו.
מופיד מרעי: ברור לי, אבל זה קיים.
רם בן ברק: לגבי בית מורשת הלוחם הדרוזי, זה סיפור אחר, זה לא הדיון פה כרגע.
מופיד מרעי: זה לא נכלל לקטגוריה הזאת.
רם בן ברק: אני מוכן להיכנס לזה אם צריך, אבל זה לא הדיון שלנו כאן עכשיו.
רם בן ברק: אנחנו דנים עכשיו בבתי הלוחם.
מופיד מרעי: זה לא בהגדרה בית לוחם.
רם בן ברק: איפה הבעיות שלנו – מי רוצה לפתוח?
נירה שפק: אני רוצה לשאול: כשמדברים על התקציב של בית הלוחם – אני מבקשת באמת גם ממשרד הביטחון וגם מהאוצר להסביר האם זה בתוכניות נפרדות מעבר לצביעה?
נירה שפק: אני לא רוצה סלים.
נירה שפק: דבר שני – מה ההגדרות שלכם לגבי FIDF לדוגמה, שנכי צה"ל מגיעים להתרמות שלהם כי הגוף הרשמי שיכול לגייס כספים, ואני בנתונים שלי יודעת שאפס כסף מגיע לבתי הלוחם – זאת אומרת, הפרזנטורים לא מקבלים שקל, סליחה על המילים הגסות.
נירה שפק: ואני רוצה לדעת אם יש גם בהקשר הזה החלטות, תודה.
רם בן ברק: אני רוצה למקד את הדיון: הדיון ממוקד על החלטת המדינה לתקצב את בתי הלוחם ב X אחוזים – עושים שינוי מ-25 מיליון ל-75 מיליון, שזה מהווה בערך 70% מהתקציב.
איתי אלימלך: פחות מ-50.
רם בן ברק: אנחנו רוצים להגיע ל-70% מימון.
רם בן ברק: אמור להיות בתי הלוחם בסביבות 100 מיליון שקל בשנה, פעילות.
רם בן ברק: אני צודק?
איתי אלימלך: אני יושב-ראש מחוז חיפה והצפון.
איתי אלימלך: תקציב ארגון נכי צה"ל – מעל 150 מיליון שקל בשנה.
איתי אלימלך: מה שאנחנו מבקשים בהקשר הזה זה באמת מימון של פחות מ-50% מסך התקציב.
איתי אלימלך: נכון שהתקציב הזה כולל הוצאות שאינן הוצאות ישירות של הפעילות, אז אם מישהו אמר לך 70 אולי הוא התכוון שזה התקצוב הישיר של פעילות נטו.
רם בן ברק: אני רוצה לפשט את הדיון כי על הסכומים אחרי זה גם אפשר לריב, וגם אפשר להרים או להוריד.
רם בן ברק: מדובר פה בעיקרון.
רם בן ברק: אני מבין שנשמעת טענה שיש יותר מארגון אחד: יש ארגון נכי צה"ל ויש ארגונים שהם לא נמצאים.
רם בן ברק: יש פצועים שלא רשומים בתוך הארגון.
רם בן ברק: אני מבין שזה הוויכוח.
רם בן ברק: לכן הייתי רוצה להתייחס לעניין עצמו כדי שאפשר יהיה להגיע לפתרון.
קובי זכאי: אני נכה צה"ל מסמוך לאחר מלחמת יום הכיפורים, הייתי לוחם בצנחנים.
קובי זכאי: אני חבר הארגון בבית הלוחם בתל אביב מאז שהוכרתי כנכה.
קובי זכאי: רק עוד שתי מילים – במקצועותיי אני רואה חשבון ועורך דין.
קובי זכאי: מירב הקריירה שלי הייתה בגופים עסקיים מהגדולים בארץ, ובמקביל עסקתי בהתנדבות – על חשבון זמני וכספי – בהגנה על זכויות נכי צה"ל, בין היתר בעתירות בבתי המשפט, בסיוע לחבר הכנסת ישראל חסון בוועדת המשנה של חוץ וביטחון, בדיוני ועדות של הכנסת, כולל בישיבות ועדת העבודה והרווחה שדנה בחוק הנכים לפני 3-2 כנסות.
קובי זכאי: להשלמת התמונה אציין שבעבר שימשתי גם בארגון נכי צה"ל כיועץ חיצוני בשכר לזכויות נכים, לתקופות קצרות, בשתי קדנציות שונות של יושבי-ראש שונים.
קובי זכאי: נתחיל מהסוף – אני תומך במתן סיוע קבוע ומובטח לבתי הלוחם.
קובי זכאי: הסיוע יכול להיות מעוגן בחקיקה או בהסדר ארוך טווח אחר.
קובי זכאי: למיטב ידיעתי במקביל להליכים בכנסת מנהל הארגון משא ומתן לסוג של הסדר אחר כזה מול משרד האוצר.
קובי זכאי: ההסדר הזה צריך לבוא במקום התמיכות שמקבלים היום בתי הלוחם מתקציב התמיכות של משרד הביטחון, היינו – לא גם וגם.
קובי זכאי: עם זאת, היקף הסיוע לא יכול להיות כנגזרת קבועה מאיזה סכום תקציבי של חמש שנים אחורה, או של שנת 2019, כפי שראיתי בהצעה שארגון נכי צה"ל ניסח בעבר, אלא בהתאם לקריטריונים ותנאים שייקבעו כנגזרת של תכניות ויעדים, ולהיות תחת בקרה שוטפת והדוקה, שבעקבותיה תעשנה גם התאמות כספיות ככל שיידרש.
קובי זכאי: לטעמי יש להקפיד על הפרדה כספית מוחלטת בין פעילות בתי הלוחם לפעילות אחרת של הארגון, וחסימת כל אפשרות לניצול כספים אלה המיועדים לשיקום נכי צה"ל לטובת פעילויות אחרות של הארגון, דבר שלא נעשה כיום או שלא נעשה מספיק כאשר הארגון מקבל תמיכות ממשרד הביטחון עבור בתי הלוחם.
קובי זכאי: וברקע כל אלה יש לזכור – אל"ף, שאוכלוסיית נכי צה"ל הולכת ומתבגרת, בי"ת – שלמרבית נכי צה"ל אין נגישות בכלל או שאין נגישות מספקת לבתי הלוחם.
קובי זכאי: לפיכך, נכים המתגוררים בפריפריה וכן נכים שמתגוררים במרחקים של כמה עשרות קילומטרים מבתי הלוחם אינם נהנים כלל מהפעילות שם.
קובי זכאי: לפיכך, כל הסדר של תמיכה בבתי הלוחם צריך להבטיח שוויוניות והסדרים מתאימים, כך שגם נכים שאינם חברי בית הלוחם יוכלו ליהנות משירותים דומים במקומות מגוריהם.
קובי זכאי: אציין עוד דבר – שלמעלה מ-10% מנכי צה"ל, אלה שמקבלים תגמולים חודשיים ממשרד הביטחון, כלל אינם חברים בארגון ויש להבטיח שגם הם יוכלו להשתמש במתקני בית הלוחם אם הם יחפצו בכך.
קובי זכאי: לסבר את האוזן – מספר נכי צה"ל הוא כ-57 אלף נכים, מספר החברים בארגון הוא כ-50 אלף, מספר החברים בבית בבתי הלוחם – בערך 12 אלף.
קובי זכאי: יתקנו אותי אם אני טועה במספרים.
נירה שפק: ארגון נכי צה"ל לפי הנתונים שלי זה 49 אלף.
קובי זכאי: אמרתי – 50 אלף.
נירה שפק: ומה הנתון השני שאמרת?
קובי זכאי: מספר החברים בבתי הלוחם.
קובי זכאי: זה בערך 12 אלף.
רם בן ברק: היום אם יש נכה צה"ל שלא רשום בבית הלוחם ורוצה להיכנס לפעילות לבית הלוחם, הוא יכול או לא יכול?
קובי זכאי: אני לא יודע מה קורה כיום, בימים אלה.
קובי זכאי: אני יודע שבעבר עד לא מזמן היו נכים שביקשו להתקבל לבית הלוחם ובואו נגיד – עשו להם בעיות.
נירה שפק: זה לא הנתונים שאני מכירה.
קובי זכאי: אני יודע שבעבר, לפחות בקדנציה הקודמת של יושב-ראש אחר, חלקם נתקלו בבעיות.
איתי אלימלך: אם אני אקבל שם של אחד שנתקל בבעיה, נטפל בזה באופן מידי.
איתי אלימלך: אני לא מכיר.
קובי זכאי: אני לא מדבר על עכשיו.
רם בן ברק: השאלה שלי פשוטה, ואני פונה ליועץ המשפטי או למי שמנהל את אחד מבתי הלוחם:
רם בן ברק: האם נכה צה"ל שלא משלם מסים לבית הלוחם - - -
קובי זכאי: לא, שלא משלם מסים לארגון.
קובי זכאי: לבית הלוחם הוא צריך לשלם – על זה אני לא מתווכח.
רם בן ברק: כל נכה צה"ל שרוצה יכול להיכנס לבתי הלוחם?
איתי אלימלך: כל נכה צה"ל שרוצה יכול להיות חבר בארגון.
איתי אלימלך: החברות בארגון היא וולונטרית, היא לא מנדטורית.
איתי אלימלך: בכל זאת – 90% מנכי צה"ל בחרו להיות חברים בארגון, ואחוזים לא מבוטלים בכלל ובני משפחותיהם נהנים יום יום משירותי בית הלוחם.
איתי אלימלך: אנחנו לא מונעים מאף - - -
רם בן ברק: אני שואל כי אני לא יודע: יש 57 אלף נכי צה"ל, מהם 50 אלף רשומים בארגון.
רם בן ברק: כל ה-50 אלף שרשומים בארגון – אם הם רוצים להשתמש בבית הלוחם הם צריכים לשלם משהו נוסף לבית הלוחם?
איתי אלימלך: דמי חבר בית לוחם, כן.
נירה שפק: דמי חבר.
נירה שפק: 49% מהתקציב של בית הלוחם ממומן על ידי דמי חבר.
רם בן ברק: זאת אומרת ש-12 אלף נכים שחברים בארגון נכי צה"ל או שלא חברים - - -
איתי אלימלך: מעל 13 אלף בתי אב - - -
רם בן ברק: בתי אב, הם ומשפחותיהם רשומים כחברים בבית הלוחם, שנותן שירותי ספורט, שיקום וכן הלאה.
קובי זכאי: אני מבקש להמשיך: הרעיון לקבוע בחוק שעל המדינה לממן את פעילות בתי הלוחם הועלה למעשה על ידי במאמר שפורסם בשנת 2016.
קובי זכאי: ולמה אני מדגיש את זה?
קובי זכאי: כי המאמר הזה פורסם בעקבות כתבה עיתונאית בדה מרקר שבה התגלה שבסיכום דברים שבין יושב-ראש קודם של הארגון חיים בר למנכ"ל משרד הביטחון הציע חיים בר שהארגון יוותר על זכויות מהותיות ואישיות של נכי צה"ל בתמורה להגדלת התמיכות של משרד הביטחון.
נירה שפק: למה זה קשור לדיון, סליחה?
קובי זכאי: אני אסביר.
קובי זכאי: תני לי את האשראי שאני אקשור בין הדברים.
רם בן ברק: אתן לך את האשראי אבל קח בחשבון שהזמן מוגבל.
קובי זכאי: או.
קובי זכאי: קיי.
קובי זכאי: וכדי למנוע את המצב שהמשולש הנצחי הזה שבקדקודיו נכי צה"ל פרטניים וארגון נכי צה"ל ומשרד הביטחון מתקיימים יחסים לא מאוזנים, כדי למנוע את המצב שבו יושב-ראש ארגון מסוגל להציע ויתור על זכויות של נכים פרטניים בתמורה לתמיכות כתבתי שיש להבטיח שהכנסת תעגן אז בחקיקה ראשית את חובת המדינה לממן את פעילויות בית הלוחם, שבאמת – הם מרכזים ייחודיים לשיקום ספורט ורווחת נכי צה"ל.
קובי זכאי: עם זאת, כבר אז גם כתבתי שיש לבסס את הסיוע על קריטריונים אובייקטיביים, ולקבוע מנגנוני בקרה ראויים.
קובי זכאי: אני מחזיק מספר הצעות חוק להסדרת מעמדם של - - -
רם בן ברק: ההיסטוריה פחות מעניינת.
קובי זכאי: אני אעבור הלאה.
קובי זכאי: שמענו כרגע שיש תקציב צבוע במשרד הביטחון של 75 מיליון שקל.
קובי זכאי: אחד הדברים שאני הבנתי, לפחות מבין השיטין – שזה בא על חשבון התקציבים שהוקצבו לרפורמת נפש אחת.
קובי זכאי: האם זה נכון, או שזה תקציבים נוספים?
אייל בן שושן: לא, זה תקציב נפרד.
קובי זכאי: דבר נוסף שאני רוצה להתייחס אליו, אדוני העלה את זה קודם, השאלה האם יש ארגונים אחרים וכו' – ארגון נכי צה"ל מרבה להדגיש שהוא הארגון היציג של נכי צה"ל מכוח הכרזת שר הביטחון, אבל המונח "ארגון יציג" עלול להטעות.
קובי זכאי: להבדיל מחומרי משפט אחרים לא מדובר במעמד משפטי מיוחד, בלבדי או מחייב שמעוגן בחקיקה.
קובי זכאי: החקיקה הקיימת הסדירה את פעולתו כארגון יציג בשני נושאים בלבד: הרשאה לקבל סכומים מסוימים מתוך תגמולי הנכים שחברים בו – היינו, שימוש במסלקה של משרד הביטחון, וכן – פרטים אישיים מסוימים על חברי הארגון בהתאם לצו הגנת הפרטיות.
קובי זכאי: מכאן שלפי המצב המשפטי הקיים שאותו מנסים כנראה לשנות בהיחבא דרך - - -
רם בן ברק: אל תקריא, תעשה לי טובה.
רם בן ברק: תסתכל אלי ותגיד מה שאתה רוצה להגיד.
קובי זכאי: מה שאני רוצה לומר שבכל הכבוד, וארגון נכי צה"ל העיד על עצמו כך גם בעבר – הוא ארגון וולונטרי פרטי, ונשאלת השאלה: באבחנה מבתי הלוחם שאותם אכן צריך לממן, למה צריך לממן פעילות של ארגון שהוא וולונטרי פרטי ועוד להקנות לו סוג של מונופול?
קובי זכאי: הצורך בבקרה - - -
רם בן ברק: כמה ארגונים נוספים יש חוץ מהארגון הזה?
קובי זכאי: אין לי מושג.
נירה שפק: יש עמותות, כל מיני עמותות.
קובי זכאי: כל גוף היום לפי המצב המשפטי הקיים יכול לבקש משר הביטחון להכריז עליו כעל ארגון יציג.
רם בן ברק: אני רוצה לתאר את המציאות, ותקנו אותי: יש, לצערנו הרב, מספר גדול מאוד של נכים שנפצעו במהלך שירותם הצבאי – כ-57 אלף ברמות פציעה שונות.
רם בן ברק: יש את ארגון נכי צה"ל שהחליט להתאגד על מנת ליצור כוח פוליטי או מערכתי וכדי לייצג מול גורמים מסוימים – ארגון נכי צה"ל, שבו חברים 90% או למעלה מזה של נכי צה"ל.
רם בן ברק: יש כאלה שבחרו לא להיות, אבל רובם המכריע, כמעט רוב מוחלט נמצא חבר בארגון הזה.
רם בן ברק: יש את בתי הלוחם, שזאת יוזמה שקמה מתי שהוא – אני לא יודע מתי, שבנו מתקנים - - -
נירה שפק: מרכזי שיקום, בתי הלוחם זה מרכזי שיקום.
רם בן ברק: מרכזי שיקום שקמו על מנת לסייע לו ולמשפחתו בשיקום, בספורט, וכן הלאה והלאה – פרויקטים מאוד יפים.
רם בן ברק: ההצטרפות לאותם בתי לוחם פתוחה בפני כל פצועי צה"ל, בין אם הם חברים בארגון ובין אם לא, בתשלום מסובסד.
רם בן ברק: אמרתי נכון עד עכשיו?
רם בן ברק: ולכן באה השאלה האם פרויקט כל כך חשוב שנותן אפשרויות – לא כולם רוצים לממש אותם אבל הוא נותן את האפשרויות למי שרוצה – האם המדינה כחלק מהחובות שלה לאנשים שנפצעו במהלך שירותם הצבאי, האם נכון שתהיה שותפה במימון הפעילות ולא רק תרומות.
רם בן ברק: עד היום היה תקצוב של X כספים לפרויקט הזה, 25 מיליון שקלים.
נירה שפק: של 23%.
קובי זכאי: זה לא מדויק.
קובי זכאי: נכון שהיה תקצוב, אבל אם אתה מסתכל על ההתפתחות לאורך השנים אתה רואה שהיו עליות וירידות - - -
רם בן ברק: מה לא נכון במה שאמרתי?
קובי זכאי: אתה אומר שהיה תקצוב קבוע אבל - - -
רם בן ברק: בשנים האחרונות היה קבוע.
קובי זכאי: הוא עלה וירד לאורך השנים.
רם בן ברק: או.
רם בן ברק: קיי, היה תקציב שעלה וירד, זאת אומרת – המדינה כבר מכירה ברצון שלה או בחובה או בזכות שלה להיות חלק מהפרויקט היפה הזה של בתי הלוחם.
רם בן ברק: באה הצעת חוק שאומרת – אנחנו לא רוצים שיהיה מצב שזה יעלה וירד אלא רוצים למסד את זה שזה יהיה קבוע ומשמעותי, על מנת שהתפקוד שלהם יהיה יותר קל, שלא יהיו סמוכים יותר מדי על תרומות.
קובי זכאי: אז אני אומר:
קובי זכאי: במסגרת כיפופי הידיים בין הארגון למשרד הביטחון לאורך השנים – וההיסטוריה חשובה, כתב מנכ"ל הארגון במרץ 2014 ובאפריל 2015 את המשפט הבא: "כבכול שנה וכריטואל חוזר מעלים יושב-ראש ומנכ"ל הארגון בקשות להגדלת תקציב התמיכה בבתי הלוחם.
קובי זכאי: כאן המקום להדגיש כי תקציב התמיכות הוא תקציב וולונטרי מוגבל וניתן למספר ארגונים לפי שיקולי משאבים קיימים וסדרי עדיפויות.
קובי זכאי: לארגון נכי צה"ל אין זכות קנויה לקבלת תקציב זה או אחר ואל לו להסתמך על כך".
קובי זכאי: זאת אומרת - - -
רם בן ברק: אמר - - -עכשיו – מה?
נירה שפק: יש פה את משרד המשפטים אולי כדאי שנשמע - - -
קובי זכאי: אבל הצורך בקביעת הסדר קבוע – ופה אני תומך בעמדת הארגון בכל הקשור רק לבתי הלוחם, זה שאין שום הבטחה שמחר משרת ציבור כזה או אחר לא יחליט אחרת, כי הוא יושב על הברז.
רם בן ברק: בגלל זה אנחנו עושים את זה בחוק.
רם בן ברק: מה תגובת ארגון נכי צה"ל?
אייל בן שושן: אנחנו חושבים שברמה הפרקטית חשוב להדגיש דבר אחד: ארגון נכי צה"ל הוא הארגון היציג על פי חוק, לפי משרד הביטחון.
אייל בן שושן: אנחנו לא מכירים באבחנה הזאת של הסעיפים של התגמולים.
אייל בן שושן: הדבר לא נעשה בהיחבא אלא על גבי כל גלי התקשורת.
אייל בן שושן: ואם יש איזושהי מחלוקת פרשנית היא תובהר במסגרת תזכיר חוק הנכים ולא תהיה מחלוקת כזאת.
אייל בן שושן: חשוב להדגיש שהארגון – שאלת לגבי ארגונים אחרים?
אייל בן שושן: אין ארגונים אחרים, יש עמותות אחרות, אבל המיוחדות של הארגון – שהארגון לא בוחר את החברים שלו.
אייל בן שושן: מי שמשרד הביטחון מגדיר כנכה צה"ל הוא חבר בארגון אוטומטית.
אייל בן שושן: אנחנו לא עושים הבחנה לשום מגדר, שום סוג נכות ושום סוג פציעה.
אייל בן שושן: אנחנו מכירים בכל מי שהוא מוכר על פי משרד הביטחון, על פי חוק.
אייל בן שושן: לגופם של דברים – החוק הזה נועד כדי להבטיח פעילות קיימת ולאפשר פיתוח של פעילות נוספת, במיוחד בתחום של הפריפריה, ופעולות נוספות שהארגון רוצה וצריך לפתח בעקבות ההתפתחות של השונות של פצועי צה"ל בעשור האחרון – גם בעולם של הלומי הקרב וגם בעולם של ההתמודדות מול הסוגיה של הנכה המתבגר, ואנחנו נמצאים פה בדיון הזה בגלל סוגיה משפטית.
אייל בן שושן: אין שאלה לגבי תקציב, יש שאלה לגבי אופן המימוש שלו.
אייל בן שושן: יש מחלוקת לגבי אופן המימוש שלו.
אייל בן שושן: ההצעה שיושב-ראש הוועדה הניח על השולחן – כרגע, להבנתנו, משרד המשפטים מתנגד אליה וזאת מהות הדיון.
אייל בן שושן: באנו פה לשמוע כי לא ראינו אף נייר עמדה סדור – לא של משרד האוצר, לא של משרד המשפטים בסוגיה הזאת, כדי שנוכל לעמת מול הדברים לפי הווייתם.
רם בן ברק: אבל רק שאלת הבהרה – אנחנו מדברים פה על מימון לא לארגון נכי צה"ל אלא מימון לבתי הלוחם.
אייל בן שושן: בתי הלוחם הם פעילות בתוך ארגון נכי צה"ל.
אייל בן שושן: הם לא ישות משפטית נפרדת.
רם בן ברק: כששלחו אותי מטעם ארגון נכי צה"ל או מטעם בית הלוחם לברזיל לאסוף תרומות – אתה זוכר שנסעתי?
רם בן ברק: אפילו הייתה נסיעה מוצלחת, הבאנו לא מעט.
רם בן ברק: כשתרמנו את הכסף – לאן הוא הלך?
רם בן ברק: הכסף שגויס באותה נסיעה, לאן הוא הלך?
איתי אלימלך: הפלטפורמה המשפטית הזאת שנקראת "ארגון נכי צה"ל זאת עמותה.
איתי אלימלך: בעמותה הזאת יש הרבה פעילויות, וחלק נערכות בתוך המבנים האלה שאנחנו קוראים להם "בתי לוחם", וחלק נערכות גם במקומות אחרים לגמרי בפריפריה הרחוקה, מדן ועד אילת.
רם בן ברק: זאת אומרת שאתה - - -
איתי אלימלך: אני יושב-ראש מחוז חיפה והצפון של ארגון נכי צה"ל.
רם בן ברק: יש כאן מישהו שהוא מנהל בית לוחם?
רם בן ברק: כשאנחנו מדברים על 75 מיליון שקלים, מדובר על 75 מיליון שקלים לארגון נכי צה"ל שממנו ילכו כספים בעיקר לפעילות בבתי הלוחם?
אייל בן שושן: ארגון נכי צה"ל אין לו שום דבר חוץ מבתי לוחם ומחוזות.
אייל בן שושן: זה מה שיש לו.
רם בן ברק: הוא יכול אבל להחליט שהוא עושה יום פעילות לפצועי צה"ל בקרית שמונה למי שגר באזור.
אייל בן שושן: אכן, אבל הפעילות הזאת יוצאת מתוך בית הלוחם שזה השטח שלו.