GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רם בן ברק: אני כן מתחבר - - - בעניין של העובדים הזרים, בחקלאות, בכל אופן, הגענו למצב שהם מאוד-מאוד יקרים.
רם בן ברק: בהתחלה רצינו שהעובדים יבואו גם בגלל שהם יותר זולים מישראלים וגם בגלל שהם עושים את העבודות האלה, ולאט-לאט הוספנו להם תנאים כאלה ואחרים, ופנסיות, ובסופו של דבר, הם נעשו יותר יקרים מהישראלים.
רם בן ברק: אז גם על זה צריך לחשוב, שלא האסדרה הזאת תעשה את העובדים כל כך יקרים, שכבר לא יהיה כלכלי להעסיק אותם.
רם בן ברק: עוד מישהו רוצה להתייחס לפני שנסכם?
חגי אטקס: אם אפשר רק להמשיך את מה שאמרת.
חגי אטקס: בקורונה העלו את עלויות ההעסקה החוקיות של עובדים.
חגי אטקס: מעסיקים שעובדים עם פלסטינים היו צריכים לתת להם גם ביטוח וגם מקום לינה.
חגי אטקס: ואז יצא שכרנו בהפסדנו, ומספר השב"חים גדל.
רם בן ברק: כן, ברור.
רם בן ברק: יש כאן מישהו מהאוצר?
אבינועם סגל: אני אבינועם סגל אלעד, ממשרד המשפטים.
אבינועם סגל: אין לי הרבה מה להוסיף.
אבינועם סגל: אנחנו כמובן שותפים לכל היוזמות, גם של מנכ"ל רשות האוכלוסין, גם של מתפ"ש, הם נמצאים בצוותים והיו אצלנו כמה ישיבות להסיר חסמים משפטיים.
אבינועם סגל: אנחנו רואים בעניין הזה חשיבות אדירה לטפל בתופעה הפסולה הזו.
אבינועם סגל: ולכן, גם מבחינת המעטפת המשפטית, ככל שתידרשנה התאמות, אז אנחנו כמובן נהיה לעזר.
אבינועם סגל: אנחנו גם חברים בצוותים האחרונים שהוקמו, ואנחנו שותפים למאמצים ולחשיבות של קיום הדיון.
אלי אסייג: אני אלי אסייג, מקרן לעידוד ופיתוח ענף הבנייה.
אלי אסייג: נאמרו פה עיקרי הדברים, ואני רוצה לחדד רק שני דברים מעולם הבניין.
אלי אסייג: בנינו מנגנון של הכשרה, בתי ספר, ורועי נמצא פה ומלווה את זה.
אלי אסייג: וברגע שאין פיקוח ואין בקרה, והעסק לא מתנהל כמו שצריך, מצד אחד, זה מגדיל את כמות השב"חים ומעודד את זה.
אלי אסייג: מצד שני, זה מונע מאיתנו להעביר את ההכשרות המתבקשות, הבסיסיות, בענף הבנייה, דבר שגורם ללא מעט תאונות עבודה והרוגים מדי שנה, כמו שאתם יודעים.
רם בן ברק: אני רוצה לסכם, ברשותכם.
רם בן ברק: אני אתחיל בזה שזה אינטרס ישראלי ואינטרס פלסטיני שפלסטינים יבואו לעבוד בישראל.
רם בן ברק: בעניין הזה יש זהות אינטרסים.
רם בן ברק: אנחנו רוצים שהם ישתכרו טוב ושיביאו את הכסף הזה לכלכלה הפלסטינית, וזה יעודד גם את הכלכלה הפלסטינית, וזה כמובן עוזר גם לכלכלה הישראלית.
רם בן ברק: אנחנו גם מודעים לזה שהרבה מאוד שנים נתנו לתופעת השב"חים להתפתח כאן ולא עצרנו אותה, כי זה היה נוח לכולם.
רם בן ברק: מצד אחד, הגבילו את העובדים מכל מיני סיבות, ומצד שני, השוק היה צריך הרבה יותר עובדים, אז היה נוח שהשב"חים ייכנסו.
רם בן ברק: ואני מקווה שאת העניין הזה עכשיו יסדירו.
רם בן ברק: אז בשלב ראשון הוספנו עוד 20,000 אישורי כניסה מאושרים.
רם בן ברק: ולדעתי, צריך לתת כמה שצריך ולא לעשות יותר מדי הגבלות.
רם בן ברק: אין לי משהו שאני יכול להגיד, בואו נעשה 1, 2, 3, 4, ונפתור את הבעיה מפני שאין לי את הידע המספיק.
רם בן ברק: אבל אני כן חושב שהקמת הצוות, תומר, שלכם ושל המתפ"ש, ואני מציע לצרף את כל הגורמים לתוך אותו צוות - -
תומר מוסקוביץ': נשמע את כל הגורמים.
רם בן ברק: - - ולבוא עם איזושהי תוכנית כוללת לכל פתרון הבעיה הזאת.
רם בן ברק: ואני אשמח אם נקבע לעוד חודש וחצי או חודשיים מהיום ישיבת עדכון, לראות איך מתקדמים בעניין הזה, כי האינטרס שלנו הוא שאנשים שבאים לעבוד יקבלו את מלוא שכרם ולא יצטרכו לשלם בדרך.
רם בן ברק: גם ככה החיים שלהם קשים - - -
תומר מוסקוביץ': והכול כסף שחור שמסתובב.
רם בן ברק: והכול כסף שחור.
תומר מוסקוביץ': יש פה זהות אינטרסים מלאה.
תומר מוסקוביץ': אין פה אף אחד שחושב אחרת.
מירי פרנקל-שור: תומר, כמה זמן אתה חושב שהצוות?
תומר מוסקוביץ': שלושה חודשים.
תומר מוסקוביץ': המטרה שלנו היא שאם הצוות באמת ילך על זה, אנחנו נתחיל את זה בתחילת השנה הבאה.
רם בן ברק: אז בוא נקבע, מנהל הוועדה, עדכון בעוד חודש וחצי לראות איך הדברים מתקדמים.
אוסאמה סעדי: לפני סיום המושב.
רם בן ברק: לפני סיום המושב.
תומר מוסקוביץ': אוקיי.
תומר מוסקוביץ': אנחנו נשמח.
רם בן ברק: אחרת זה נדחה ביותר.
רם בן ברק: אני חושב שזה היה דיון מאוד חשוב.
רם בן ברק: אני חושב שיש כאן רצון כל הגורמים – אין כאן גורם אחד שלא רוצה שהעסק הזה יוסדר.
רם בן ברק: כולם מבינים את החשיבות, ולכן אני חושב שגם נגיע לפתרון בסוף.
רם בן ברק: אז אם לא הבנת, תומר, המשימה מוטלת על כתפיך.
תומר מוסקוביץ': הבנו, הבנו.
תומר מוסקוביץ': עם כל השחקנים האחרים.
תומר מוסקוביץ': גם המתפ"ש מכוון.
רם בן ברק: אז תודה רבה לכולם, גם מי שבזום וגם מי שפה.
רם בן ברק: חברים, אחר הצוהריים טובים.
רם בן ברק: אולם מלא מפה לפה, אז אני מקווה שנשמור על תרבות דיון.
רם בן ברק: נשמור על תרבות דיון נאותה כדי שכולם יוכלו להתבטא ולהשמיע את דעתם.
רם בן ברק: מטרת הדיון היא לשמוע ממקור ראשון על פרטי ההסכם המתגבש כדי שאנשים, בעיקר חברי הכנסת, יוכלו לשמוע, להבין יותר טוב ולגבש כל אחד לעצמו את השקפת עולמו אם הוא בעד או נגד או כל דבר אחר.
אמיר אוחנה: תהיה הצבעה בעד או נגד?
רם בן ברק: לא, לא תהיה הצבעה.
אמיר אוחנה: אז מה זה משנה?
אופיר סופר: זה לא רלוונטי בכל מקרה לחברי כנסת מיש עתיד.
רם בן ברק: אני אקפיד מאוד שתהיה הצגה מסודרת ללא הפרעות לאנשי המקצוע.
רם בן ברק: אם יש מישהו שרוצה לשאול שאלת הבהרה על נושא מסוים, כמובן שאפשר, אבל אנחנו נגמור את ההצגה בצורה מסודרת, ולאחר מכן אנחנו נעבור לשמוע הערות מפי הנוכחים – גם גורמי חוץ ובראש ובראשונה חברי הכנסת.
רם בן ברק: אז אני מציע שנתחיל – ראש המל"ל, בבקשה.
איל חולתא: תודה, אדוני היושב-ראש.
איל חולתא: חברי הכנסת, שלום.
איל חולתא: אנחנו נציג בפניכם את ההסכם שהתגבש בעניין של המחלוקת על הקו הימי בין ישראל ללבנון.
איל חולתא: אני אתחיל בהצגה של מסגרת ההסכם, את השתלשלות העניינים ואת העיקרים של ההסכם ושל ההישגים שלו.
איל חולתא: מערכת הביטחון תציג את עמדתה, מנכ"ל משרד האנרגיה יציג את המרכיבים הכלכליים שיש בהסכם, מנכ"ל משרד החוץ יציג את המרכיבים המדיניים שיש בהסכם.
איל חולתא: נשמח לענות על שאלות ולהבהיר את הדברים ככל שתרצו, ואחר כך היושב-ראש, אתה תפתח את זה לדיון ולהתייחסויות.
אמיר אוחנה: אתה תדבר גם על הדחיפות, מדוע?
איל חולתא: אנחנו בהחלט נדבר גם על הדחיפות בתוך הדבר הזה, זאת הסיבה המרכזית שבגללה עשינו את זה באופן הזה.
איל חולתא: בהחלט.
איל חולתא: אנחנו נתחיל – ברקע הדברים: המחלוקת הימית בין ישראל ללבנון היא מחלוקת של למעלה מעשור.
איל חולתא: צריך לומר עוד לפני זה, כפי שיתואר בהמשך, היא מתחילה כשצה"ל פורש קו של מצופים בשנת 2000 כחלק מתהליך הקיבוע הישראלי החד צדדי של הגבול היבשתי ביבשתי והימי בימי.
איל חולתא: ב-2010 לבנון מפקידה באופן חד צדדי מטעמה, את איך שהיא שחושבת שצריך להיראות הקו הימי בין לבנון לישראל, קו שמכונה 23, עוד מעט נראה את זה במפה.
איל חולתא: מספר חודשים אחר כך ישראל מפקידה את הקו כפי שהיא חושבת שהוא צריך להיראות, מה שמכונה קו 1.
איל חולתא: הקו הזה מתחיל לאורך קו המצופים כפי שקבע צה"ל בשנת 2000, כעשור קודם, ושני הקווים האלה נמשכים עד קצה המים הכלכליים, אחר כך המים הכלכליים של קפריסין.
איל חולתא: ב-2011 התחיל ניסיון ראשון של הסדרה של אזור המחלוקת.
איל חולתא: צריך להגיד שבשלב הזה עוד לא היה מיפוי של מאגרי הגז האפשריים באזור – לא מאגר כריש היה מוכר אז, ולא מאגר צידון, שחוצה את אזור המחלוקת, היה מוכר אז.
איל חולתא: מתווך בשם הוף ניסה ראשון להסדיר את העניין הזה וקבע איזשהו קו שחוצה את אזור המחלוקת, פחות או יותר באמצעו.
איל חולתא: עם הקו הזה של הוף היו מספר בעיות – קודם כל, הוא לא התקבל על ידי הלבנוניים כקו לעניין.
איל חולתא: הוא לא ניסה לפתור את אזור המחלוקת הביטחוני, שמבחינתנו נמצא גבוה בסדר העדיפויות, כפי שיוצג אחר כך, אלא התחיל רק אחריו ולתוך המים הכלכליים.
איל חולתא: הוא גם לא סידר איזשהו מנגנון איך מסדירים מאגר חוצה של אזור המחלוקת בשלב הזה.
איל חולתא: יחד עם זאת, הקווקוו הזה הוסכם על ידי הצדדים, כולל ישראל, כקו פתיחה למשאים ומתנים עתידיים, וב-2020, כשהתחדש המשא ומתן באוקטובר באל-נאקורה, הקווקוו הזה היה הבסיס של נקודת הפתיחה למשא ומתן.
איל חולתא: המשא ומתן באל-נאקורה לא הבשיל, מספר חודשים אחר כך המשא ומתן הזה נפסק, לבנון הציגה קו או דרומי יותר לקו 23 שלה, קו שמכונה 29, וישראל מצדה הציגה קו עוד יותר צפונה לקו 1, והמשא ומתן הזה הסתיים בלא כלום.
איל חולתא: הסיבוב הנוסף של המשא ומתן מתחיל אחרי שנכנס מתווך חדש – עמוס הוכשטיין נכנס לתפקידו איפשהו בתחילת 2021 והמשא ומתן מתחיל בחצי הראשון של 2021 וממשיך.
איל חולתא: המשא ומתן הזה מואץ במהלך השנה האחרונה תחת הבנה של ראש הממשלה דאז, בנט, שאנחנו הולכים לקראת חלון הזדמנות שצריך למצות את הסיכויים בו, ומכאן התהליך הזה הואץ עד ההגעה.
איל חולתא: הדברים שמאפשרים לנו להגיע עם הסכם בסופו של דבר הם שני שינויים שקורים בלבנון בחודשים האחרונים – הראשון, אחרי שנים - - -
יריב לוין: אין שינויים בעמדה הישראלית, רק שינויים בלבנון?
יריב לוין: אני שואל.
יריב לוין: העמדה הישראלית נשארה קבועה, מה שהשתנה זה רק בלבנון.
איל חולתא: הקווים כפי שהקבינט הגדיר למשא ומתן לא השתנו מאז – אני התחלתי לטפל בדבר הזה יחסית בסמוך לכניסתי לתפקיד.
יריב לוין: אני לא שואל מה הקווים שהקבינט הגדיר, אני שואל מה הקווים שהוסכמו.
איל חולתא: אני בעוד רגע אציג אותם.
יריב לוין: אבל אני שואל – השינוי הוא בגלל לבנון או שהשינוי הוא בגלל שישראל שינתה את עמדתה לעומת הקווים שהקבינט הגדיר בשעתו - - -
איל חולתא: ישראל לא שינתה - - -
מיכל מרים וולדיגר: מ-2020 ל-2021 היה שינוי?
מיכל מרים וולדיגר: האם זה בגלל לבנון או האם בגלל ישראל?
איל חולתא: אני לא הייתי בישיבות הקבינט ב-2020.
איל חולתא: למיטב הבנתי - - -
יריב לוין: הלבנונים קיבלו את עמדתנו לשיטתך, או שעמדתנו השתנתה וכתוצאה מזה - - -
איל חולתא: אני אענה על זה.
איל חולתא: הלבנונים שינו באופן יסודי את עמדתם בשתי סוגיות שבלעדיהן לא ניתן היה להגיע להסכם – הראשונה היא שלישראל יש זכויות במאגר צידון ולוותר על התביעה ש-100% ממאגר צידון צריך להיות בידיים לבנוניות.
איל חולתא: לדבר הזה יש מרכיבים – הראשון הוא ויתור על כך שהקווים צריכים להיות דרומית לקו 23.
איל חולתא: לא רק 29 שמוכר מ-2020, אלא גם קו שעד מספר חודשים עוד הייתה עמדה לבנונית – אני בעוד רגע אציג את המפה, ואפשר לראות את זה שם.
יריב לוין: הפקידו עמדה של קו 23.
איל חולתא: 29.
איל חולתא: את קו 23 הם הפקידו ב-2010.
יריב לוין: ואז הם המציאו תביעה - - -
רם בן ברק: חברים, זה לא ילך ככה.
רם בן ברק: זה לא ילך ככה.
רם בן ברק: אפשרתי להעיר הערה אחת, זה בסדר, אבל בואו נמשיך לשמוע, אחר כך אם יהיו שאלות והסגות, תמשיכו.
מיכל רוזין: כבר החלטתם ואז באתם.
מיכל רוזין: הם לא באו לשמוע, הם באו כבר עם הידע.
יואב קיש: אנחנו רוצים להבין אם היה שינוי בעמדה הישראלית, זו שאלה לגיטימית.
רם בן ברק: בסדר גמור, יענו על כל השאלות.
רם בן ברק: יענו על כל השאלות.
איל חולתא: אני אשמח לענות על כל השאלות, ובעוד רגע אני גם אציג מפה ואז אני אוכל להסביר איפה לבנון שינתה את עמדתה, ואני אומר בצורה ברורה: אלמלא לבנון שינתה את עמדתה בשני מרכיבים שאותם הגדיר הקבינט כקווים שבלעדיהם אי אפשר לעשות הסכם – הראשון הוא שאנחנו לא נסכים לשום פשרה מחוץ לאזור המחלוקת ולא נוותר על החלקים שלנו במאגר קאנא.
יריב לוין: מחוץ לאזור המחלוקת – כלומר הוא לא מתפשר על מה שלא במחלוקת.
יריב לוין: אתה שומע מה אתה אומר?
יריב לוין: תשמע - - -
רם בן ברק: חבר הכנסת לוין, הרי אפשר לפוצץ את הדיון ברגע אם רוצים, השאלה אם - - -
יריב לוין: מקבל.
יואב קיש: והדבר השני לשיטתך?
רם בן ברק: קיש, כשדיברתי ללוין – אתה רוצה שאני אגיד: חבר הכנסת לוין, אחרי זה חבר הכנסת קיש?
יואב קיש: אני עזרתי להתקדם, רציתי להמשיך.
איל חולתא: עמדת לבנון הייתה שהקו שמגיע מחוץ לאזור המחלוקת – זה היה עד לפני שבועות, זה המצב.
איל חולתא: הדבר השני הוא הכרה בקו הביטחוני הישראלי, במים הקרובים, מה שמכונה קו המצופים, באופן שמשמר ואף מחזק את האינטרס הביטחוני כפי שהוא הוגדר.
איל חולתא: שני הדברים האלה - - -
יואב קיש: יש הכרה לבנונית בקו המצופים?
איל חולתא: כן.
מיכל מרים וולדיגר: רשמית?
יואב קיש: זאת אומרת זה הגבול.
איל חולתא: יש הכרה לבנונית שקו המצופים הוא הקו המוסכם על ידי שתי המדינות, בהחלט, וכך הוא גם הופקד באו"ם.
מירב בן ארי: - - - כי גם לי יש שאלות.
מירב בן ארי: אם זה דו-שיח, תגיד.
איל חולתא: הדירקטיבה של הדרג המדיני כפי שקיבלנו אותה ביציאה לדרך תחת בנט כראש ממשלה היא שההסכם הזה צריך לעמוד במרכיבים הבאים: הוא צריך לשמר את מלוא האינטרסים הביטחוניים של מדינת ישראל באופן שיאפשר למנוע הדרדרות להסלמה לא רצויה ושגרת חיכוך.
איל חולתא: ההסכם צריך להבטיח את ביטחון תשתיות האנרגיה הלאומיות והרציפות האנרגטית של ישראל.
איל חולתא: הדירקטיבה שקיבלנו ושגם ממומשת הלכה למעשה היא שלא תהיה הפרעה למימוש של הפקת הגז בכריש כתוצאה מהמהלכים השונים בעניין.
איל חולתא: הוגדר שיש דחיפות וחשיבות להגיע להסכמה בנושא של הקו הימי בתוך חלון ההזדמנויות שאנחנו נתאר אותו עוד מעט, שיש צורך לעשות את הדבר הזה תוך כדי שאנחנו משמרים את הגיבוי הבינלאומי לעמדה הישראלית.
איל חולתא: הסעיף האחרון שמופיע כאן הוא שלכל אורך התהליך, מתוך הבנה שהדבר הזה יכול להצליח, אם נצליח, אבל יכול גם לא, לקדם את המוכנות של צה"ל ושל מערכת הביטחון להסלמה שיכולה להתפתח בתרחישים השונים של העניין.
איל חולתא: עם הדירקטיבה הזאת יצאנו לדרך.
איל חולתא: להסכם יש ארבעה נדבכים עיקריים: התוצרים האסטרטגיים שמקופלים בהסכם, מדיניים, ביטחוניים וכלכליים.
איל חולתא: אנחנו נעבור עליהם, נפרט אותם, נפתח את הדברים.
איל חולתא: תוך כדי כך אני גם אציג את התוצאות של ההסכם.
איל חולתא: הראשון שמופיע כאן – ההסכם הזה מהווה הסכם מדיני עם לבנון.
איל חולתא: לבנון הוא מדינת אויב.
יואב קיש: חותמת על הסכם, לבנון – איתך?
יואב קיש: הסכם שלך עם לבנון?
יואב קיש: זה מה שאתה כותב:
יואב קיש: הסכם מדיני עם לבנון.
איל חולתא: יש כאן הסכם מדיני עם לבנון.
איל חולתא: זה איננו הסכם שלום.
איל חולתא: הפרקטיקה שבה הוא מבטא - - -
יואב קיש: אתה חותם עם ארצות הברית והם חותמים עם ארצות הברית.
איל חולתא: מסמך משותף וזהה - - -
יואב קיש: לקרוא לזה הסכם מדיני – הייתי נמנע מההגדרה הזאת.
רם בן ברק: ההערה נשמעה.
רם בן ברק: כן, תמשיך.
איל חולתא: שמסכם ומקבע את קו הגבול הימי של ישראל עם - - -
שמחה רוטמן: הם מכירים בקו המצופים כקו הגבול – כן או לא?
איל חולתא: אבל אני עניתי על הדבר הזה כבר בעבר.
איל חולתא: אני יכול לענות על זה שוב שכן.
שמחה רוטמן: הם מכירים בקו המצופים כקו הגבול של מדינת ישראל.
רם בן ברק: חברים, אני אומר לכם בשיא הרצינות, אתם צריכים לקבל החלטה אם באתם לשמוע ולגבש דעה, או באתם מראש עם דעה.
רם בן ברק: תחליטו.
שמחה רוטמן: מותר לשאול שאלת הבהרה?
מירב בן ארי: האמת היא שלא.
מירב בן ארי: האמת היא שזה לא יעבוד.
מירב בן ארי: ככה בדיוק מנהלים דיון.
שמחה רוטמן: לא, ממש לא.
יואב קיש: היו"ר, אפשר לענות לך על הדברים בקצרה?
יואב קיש: נאמרו פה שני דברים שהם מהותית שונים ממה שאנחנו מכירים: אחד, שיש פה הסכם עם לבנון, את זה הוא כותב פה.
יואב קיש: אנחנו מכירים שיש מכתב לארצות הברית שלנו עם הסכמות עם ארצות הברית ומכתב לארצות הברית של לבנון, וחידדתי את הנקודה.
יואב קיש: הוא טוען בפירוש שיש הסכם עם לבנון, נושא מהותי שנאמר.
יואב קיש: נושא שני מהותי שנאמר, הוא טוען שקו המצופים הוכר על ידי לבנון כקו גבול, שעוד פעם, אני מכיר שהוגדר שזה קו סטטוס קוו והוויכוח נשאר פתוח.
יואב קיש: אז אלו שני נושאים מהותיים על ההתחלה שהיה שווה להבין אותם.
מיכל רוזין: אבל זה מה שהוא אמר.
מירב בן ארי: אבל הוא אמר את זה.
מירב בן ארי: זה בדיוק מה שהוא אמר.
איל חולתא: בהחלט שווה להסביר אותם.
איל חולתא: בהחלט שווה להבהיר אותם, ואני גם אשמח לעשות את זה.
איל חולתא: מדובר בהסכם מדיני, הגם שהביטוי שלו הוא מכתב של ישראל לארצות הברית ומכתב של לבנון לארצות הברית, על נוסח זהה של מכתב שמופקד באו"ם.
איל חולתא: זה הסכם מדיני.
יואב קיש: אבל לא עם לבנון, בגלל זה אתה לא יכול לכתוב את הדבר הזה.
רם בן ברק: הסכם בין ישראל ללבנון על ידי ארצות הברית.
משה טור פז: בין ישראל ללבנון, מה יותר עם לבנון מזה?
רם בן ברק: חבר'ה, בואו נמשיך.
רם בן ברק: חבר הכנסת קיש ושמחה, הבנו, אתם לא חושבים שזה הסכם מדיני.
איל חולתא: לגבי קו המצופים, לבנון מקבלת - - -
איל חולתא: רגע, אני אענה כי זו בהחלט סוגיה שעלתה ועולה, והמושג סטטוס קוו אכן כתוב במסמך, ואני אסביר.
איל חולתא: לבנון מקבלת את קו המצופים כקו מוסכם בינינו לבין לבנון במעמד של סטטוס קוו עד אשר – ובעוד רגע אני אסביר מתי יהיה העד אשר הזה; וגם מקבלת על עצמה שההסכם הזה הוא הסכם קבוע וצודק שמסיים את התביעות מבחינת לבנון כמובן, גם מבחינת ישראל, בסכסוך הימי ביניהן.
איל חולתא: הקו הזה מוסכם כקו סטטוס קוו עד אשר – ורק עד אשר – תהיה הסכמה בינינו לבינם על קו גבול יבשתי שיכול להשליך גם על הקו הימי.
איל חולתא: ולכן לבנון מקבלת את הקו הזה כקו הגבול במעמד של סטטוס קוו - - -
אמיר אוחנה: איל, אתה מדבר על הקו המכונה אזימוט 291, זה מה שאתה קורא לו קו המצופים?
אמיר אוחנה: אני חושב שכן.
איל חולתא: כן, אני רק רוצה להציג את זה – אני אסביר.
איל חולתא: קו 1, שזה הקו הישראלי שהפקדנו באו"ם, הולך פחות או יותר לאורך קו 291.
אמיר אוחנה: וזה הקו שאתה מדבר עליו.
איל חולתא: תחילת הקו הזה – אני מסביר.
איל חולתא: אני מסביר.
איל חולתא: הקו הזה מתחיל פה, בראש הנקרה.
איל חולתא: במשך 12 מייל, או 22 ק"מ זה המרחב הטריטוריאלי ואחר כך הוא ממשיך במרחב הכלכלי עד סופו שנמצא איפשהו פה.
איל חולתא: צה"ל פרש מצופים לאורך 7.5 ק"מ, חמישה מתוכם לאורך אזימוט 291.
איל חולתא: אגב, השניים האחרונים הם לאורך – כך יצא, אף אחד לא הכיר את קו 23 דאז, אבל שני המצופים האחרונים נמצאים על הקו הלבנוני.
איל חולתא: אין סיבה גדולה לתמוה על הדבר הזה, המרחב בין הקווים האלה במכלול הטריטוריאלי הוא עשרות מטרים עד 500 מטר לכל היותר בסוף הקו הטריטוריאלי.
איל חולתא: הקווים האלה מאוד מאוד קרובים במונחים ימיים.
איל חולתא: כשצה"ל פרש את המצופים אז בשנת 2000, חמשת הק"מ הראשונים הם לאורך אזימוט 291 – אגב, חלקם צפונה ממנו, זה פחות משנה – ושני המצופים האחרונים, אחרי הק"מ ה-50 מערבה, הם לאורך האזימוט שיושב אחר כך בדיעבד על הקו הלבנוני 23.
איל חולתא: קו המצופים, חמשת הק"מ שאותם הגדיר צה"ל עוד ב-2020 בתור המרחב הביטחוני שאותו צריך להבטיח בהסכמות ושבעתיו אי אפשר היה להסכים גם לקו הוף כי הוא התחיל רק אחרי המרחב הזה של הקילומטרים הראשונים, מוסכם ומוגדר על ידי הלבנוניים במסמך משותף שהופקד באו"ם כקו קבוע וצודק.
יואב קיש: סטטוס קוו - -
איל חולתא: סטטוס קוו.
יואב קיש: - - שיש עליו ויכוח.
איל חולתא: על הקו הזה אין ויכוח, יש סעיף סיום סכסוך, לכן אני מדגיש את זה.
איל חולתא: כתוב שההסכמה הזאת היא קבועה וצודקת ל-maritime dispute.
איל חולתא: ההסכם קובע – אני יכול להגיד לכם, אני גם זוכר את זה באנגלית אם תרצו, זה סעיף1b בהסכם, הוא קובע שהמעמד הזה הוא במעמד של סטטוס קוו עד אשר יהיה דיון בקו הגבול היבשתי.
איל חולתא: זאת הסיבה שלבנון מתעקשת על העניין הזה, כי יש מחלוקת, כמו שאתם יודעים, קשה וארוכת שנים, שעוד בשנת 2020 נקבע שלא נדון בה ולא נפתח אותה ולא ננסה לפתור אותה בתוך המסגרת הזאת; ולכן לבנון אכן התעקשה להשאיר את ההפקדה של נקודות המחלוקת 19-18 באו"ם, אבל באותה נשימה קובעת וחותמת על נייר שכתוב בו שקו המצופים כפי שהוא מוגדר הוא סטטוס קוו עם סעיף שקובע שההסכם הזה הוא סופי וצודק ומסיים את התביעות והמחלוקת של הקו - - -
יוסף טייב: אולי צריך להוסיף, איל, ואת זה צריך לזכור – רק מילה אחת - - -
רם בן ברק: מילה אחת כן, אבל - - -
יוסף טייב: אני חושב שצריך להסביר, יש פה קהל רחב וצריך להסביר: כשמדובר בקווי גבול, מדובר בקווי גבול קרקע.
יוסף טייב: כשמדובר בקווי גבול ים – צריך לקרוא את הדברים האלה אצל יורם דינשטיין – מדובר בקווי גבול שהם לפי הסכמות ולכן יש הרבה סכסוכים בכל העולם לגבי הסכמה.
יוסף טייב: הקו הוא לעולם לא קו ישר במובן הזה, ולכן יש תביעות טריטוריאליות במובנים האלה, לרבות עומקים של ים שמשנים את הקו.
יוסף טייב: לכן את זה צריך להבין.
רם בן ברק: אני מבין, אבל תמשיך, אני לא רוצה לפתוח את זה לדיון.
יוסף טייב: אני חושב שלכל הקהל הרחב הזה – להבין.
יוסף טייב: לכן אתה יכול לטעון למה זה צפונית לקפריסין והוא יכול לטעון ככה.
יוסף טייב: יש טענות.
יוסף טייב: אפילו בין קנדה לארצות הברית קו הגבול אף פעם לא הוכרע, יש טענות לגבי איפה עובר הקו.
יריב לוין: ההערה שלך נכונה, ואני רק מבקש לשאול אותך, מאחר שיש לך את הידע: האם אי פעם ב-80 סכסוכים כאלה שקיימים בעולם היה הסכם שבו בנושא השטח שבמחלוקת מדינה אחת קיבלה את כל השטח והשנייה ויתרה על כל השטח?
יוסף טייב: זו שאלה פרובוקטיבית.
מירב בן ארי: אתה לא מבין שהוא עושה פה - - - כבר עשר פעמים אנחנו אומרים את זה.
רם בן ברק: חברים, אני לא אאפשר את זה.
רם בן ברק: חברים, אני לא אאפשר את הדיון הזה.
רם בן ברק: אני לא אאפשר - - -
מירב בן ארי: הם באו עם אידיאולוגיה ברורה והם - - -
יוסף טייב: אם אתה רוצה לקבל אינסטנציות שמבינות, או לא סתם לשאול - - -
מירב בן ארי: תגיד לי, למה אתה מנסה להסביר לו, יוסי?
מירב בן ארי: לא הבנת שהאמת היא בכלל לא הסיפור?
מירב בן ארי: יש פה אידיאולוגיה של - - -
מיכל רוזין: ראש המל"ל הסביר וזה לא מעניין אותו.
מיכל רוזין: העובדות לא מעניינות.
מיכל רוזין: פייק ניוז.
מיכל רוזין: מה זה משנה העובדות?
מיכל רוזין: העיקר הקמפיין והפייק ניוז.
רם בן ברק: חבר הכנסת יריב לוין, אני מבקש מכם, תהיו - - -
יריב לוין: - - -
מירב בן ארי: מספיק, אמרו את זה בכל רשת חברתית.
רם בן ברק: חברים, אני לא רוצה שהדיון הזה יהפוך להיות דיון שאני מתחיל להוציא חברי כנסת, נכון?
רם בן ברק: קדימה, תמשיך איל.
איל חולתא: תודה.
איל חולתא: זה לגבי המרחב הביטחוני.
איל חולתא: אני עובר למרחב הכלכלי.
איל חולתא: במרחב הכלכלי משורטט כאן יחסית במדויק קו 29 שאותו לבנון שמה ב-2020 כשהתפוצץ הדיאלוג באל-נאקורה.
יואב קיש: סליחה, תרגום – אפשר לדבר על הסעיף שהוא דיבר עליו?
יואב קיש: זה סופר קריטי, קו המצופים.
יואב קיש: אני יכול להקריא ולהגיד לך שאני פשוט מבין אנגלית, קצת, לגמרי הפוך ממה שאתה אומר.
יואב קיש: אני מקריא בכוונה מהאנגלית: 1b.
יואב קיש: Until such time this area is defined until such time אומר עד שיהיה הסכם על היבשה.
יואב קיש: זאת אומרת, נכון לעכשיו, שעל זה זה מדבר, until such time לא קרה ולכן אנחנו נמצאים ש:the Parties agree that the status quo near the shore, including along and as defined by the current buoy line – זו ההתייחסות למצופים שתיארת – remains the same – remains the same status quo –notwithstanding the differing legal positions of the Parties in this area, which remains undelimited.
יואב קיש: זאת אומרת - - -
יוסף טייב: אבל זה ברור כי זה derivative.
יוסף טייב: לא, לא, אתה לא הבנת מה כתוב.
יואב קיש: אני אומר לך מה לי ברור.
קריאה: זה לא מה שהוא אמר.
יואב קיש: אומר לי מאוד ברור שעד שלא יהיה הסדר יבשתי – בזה אתה צודק – הסטטוס קוו הימי יישאר, בזה אתה צודק, אבל אין שום ויתור על שום תביעה ואין שום אמירה שזה שלך.
שמחה רוטמן: אין שום אמירה שהוא צודק וזה נכון.
רם בן ברק: תודה רבה, אנחנו גם מאוד התרשמנו מהאנגלית.
יואב קיש: לא, זו האמת, זה לא אנגלית.
רם בן ברק: אוקיי, בסדר, זה בדיוק מה שהוא אמר.
רם בן ברק: אתם אומרים את אותו הדבר.
יואב קיש: אל תבלבל.
יואב קיש: אתה אמרת יש פה אנשים, אל תבלבלו.
שמחה רוטמן: הוא אמר שהם מכירים שזה קו צודק.
מיכל מרים וולדיגר: אני רשמתי מה הוא אמר, הוא אמר הכרה.
מיכל מרים וולדיגר: רם, הוא אמר הכרה.
משה טור פז: זה בסדר, אם זה תלוי בו, התלמידים לא ילמדו לימודי ליבה והכול יהיה בסדר.
מיכל מרים וולדיגר: אני רשמתי הכרה בקו הביטחוני הישראלי.
יואב קיש: אין כזה דבר.
משה טור פז: אם זה תלוי בקיש, אז לא ילמדו פה לימודי ליבה והכול בסדר, אפשר להשאיר אנגלית לאחרים.
איל חולתא: אני לא באתי להתנצח, באתי להסביר.
משה טור פז: היה פה דיון לפני כן של שעתיים, רק לא טרחת לבוא אליו, יריב.
יריב לוין: אני לא יכול לבוא - - -
מירב בן ארי: הוא לא יכול לבוא כי הוא לא חבר – הוא חבר?
מירב בן ארי: הם לא חברים בכלל בוועדה.
רם בן ברק: בבקשה, איל.
רם בן ברק: המשמעות של ההסכם היא שקו המצופים, כמו שאני הבנתי את זה, יהיה הקו שימשיך להיות עד אשר תהיה הסדרה בקו היבשתי, ואז יהיה משא ומתן לגביו.
רם בן ברק: זו המשמעות.
יואב קיש: סטטוס קוו ללא - - -
מיכל מרים וולדיגר: זו לא הכרה.
יוסף טייב: כמו שהיה בטאבה.
יוסף טייב: כמו ההסכם בטאבה, זה היה בדיוק ככה.
מיכל מרים וולדיגר: אבל זו לא הכרה בקו.
יואב קיש: ובסוף בטאבה הפסדת את הכול, בדיוק.
יוסף טייב: כי הלכת לבוררות.
יוסף טייב: אם תלך לבוררות, תפסיד גם פה.
יואב קיש: ברור, כשאתה נותן את הכול, אז - - -
יוסף טייב: לא - - -
רם בן ברק: חברים, נותן את הכול, נותן את הכול.
יואב קיש: ברור שזה מה שיקרה.
מיכל רוזין: איזה פופוליזם זול.
מיכל רוזין: לפחות תשמעו, תלמדו, אז יהיה לכם מה להגיד.
מיכל מרים וולדיגר: איפה יש פה הכרה?
מיכל מרים וולדיגר: איפה יש פה הכרה, מיכל?
מיכל מרים וולדיגר: מה זה פופוליזם, איפה יש פה הכרה?
משה טור פז: בואו ניתן לראש המל"ל לדבר.
מיכל מרים וולדיגר: אין פה שום הכרה בקו.
נירה שפק: מיכל, עוד לא הקשבתם.
נירה שפק: ישבנו פה - - -
מיכל מרים וולדיגר: הקשבנו.
יואב קיש: הקשבנו, הוא אמר שיש הכרה בקו.
יואב קיש: איפה יש?
רם בן ברק: יש הכרה.
נירה שפק: תנו לסיים עד הסוף ותשאלו, אבל הוא לא מצליח לסיים משפט.
מיכל מרים וולדיגר: אבל הוא אמר משפט, אז על משפט כזה - - -
איל חולתא: רק כדי להשלים את העניין, אני אקריא גם סעיף 1e שמסיים את סעיף 1, ובו כתוב: E.
איל חולתא: The Parties agree that this Agreement, including as described in Section 1(B), establishes a permanent and equitable resolution of their maritime dispute.
איל חולתא: כלומר, שני הצדדים מקבלים על עצמם - - -
מיכל רוזין: קיבלתם תשובה או לתרגם לכם?
רם בן ברק: חבר'ה, אני מזכיר לכם שאנחנו משודרים החוצה, אז תשמרו על איזושהי מכובדות בדיון הזה.
מיכל רוזין: אין להם.
שמחה רוטמן: שואלים שאלה, הבן אדם עונה, מה הבעיה שלך?
שמחה רוטמן: תני לו לדבר.
מיכל מרים וולדיגר: מיכל, את שומעת את זה שעתיים, אנחנו שומעים את זה עכשיו, ומותר לנו לשאול שאלות.
מיכל מרים וולדיגר: תפסיקו לסתום לנו את הפיות.
מיכל רוזין: אני שומעת כבר חמש שעות, ואני הקשבתי, בהבדל ממך.
מיכל רוזין: ישבתי והקשבתי ורק אז שאלתי שאלות.
יוסף טייב: - - - למה שהוא קרא עכשיו?
יוסף טייב: הקשבת לסעיף שהוא קרא?
מיכל מרים וולדיגר: הקשבתי גם הקשבתי.
יואב קיש: וגם הסעיף הזה אומר מה - - - זה מה שיקרה.
רם בן ברק: חברים, קיש, אני מבקש ממך.
מיכל רוזין: אל תיתנו לעובדות לבלבל אתכם.
איל חולתא: החלק השני בהסכם קשור למאגר.
איל חולתא: עוד מעט מנכ"ל משרד האנרגיה יציג את המרכיבים בו.
איל חולתא: אני רוצה לדבר על המרכיבים שקשורים לקווים ולקואורדינטות שקשורות בו.
איל חולתא: כאמור, קו 1, קו 23, מאגר צידון כפי שהוא משוער נמצא כאן, לא מופיע כאן על השרטוט, אבל קו הוף שעליו דובר קודם חוצה את אזור המחלוקת פחות או יותר באמצעו.
איל חולתא: קו 29 מופיע כאן, זאת הדרישה הלבנונית כפי שהסתיימה באל-נאקורה, שאותה הם לא הפקידו באו"ם.
איל חולתא: הדרישות הלבנוניות מולנו – אפרופו מה שאמרתי קודם – אחת מהן הייתה לא להסכים להגדרות של הקו שהיה קודם, לזה התייחסתי קודם.
איל חולתא: השנייה הייתה תביעה בהתחלה בקו ואחר כך בזכויות שמלוא מאגר קאנא יהיה בשליטה לבנונית.
איל חולתא: עד שהדבר הזה לא השתנה אי אפשר היה להגיע להסכמות בעניין.
איל חולתא: מפות שהם הגישו למתווך לאורך הדרך בחודשים האחרונים בעניין הזה אומנם לא ירדו ל-29, אבל ירדו דרומה לקו 23, ובוורסיות האחרונות – אפילו ביום חמישי לפני כשבועיים כשראש הממשלה הודיע שאנחנו לא יכולים לקבל את ההערות הלבנוניות ולא נגיע להסכם – דרשו שללא קשר איפה נמצא הקו המוסכם, הזכויות במאגר יוענקו כולן ללבנון והגדירו מסגרת זמנים בלתי אפשרית להגיע להסכמות האלה.
איל חולתא: לכל זה אי אפשר היה להסכים, כמובן.
איל חולתא: אני אתן לליאור להציג את הפתרון שאליו הגענו בנושא המאגר ואז נמשיך.
ליאור שילת: שלום לכולם, אחר צוהריים טובים.