GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אדם אביאן: נקודה חשובה שצריך להבהיר, כי זה עלה בדיון ובשיח, חיבור למים או לתשתיות כאלה ואחרות בשטחי C יכול להתבצע רק למקומות מוסדרים וחוקיים, בין אם זה מבנה מגורים ובין אם זה גידולים חקלאיים.
גבי לסקי: איך מאחזים מחוברים למקורות?
אדם אביאן: אני אתייחס גם לזה, וגם זה נאמר וגם ברקע לדיון.
אדם אביאן: ככל שישנן נקודות התיישבות או מקבצי מגורים פלסטינים או ישראלים שמחוברים לתשתיות מים וחשמל, ככל שזה נעשה, זה נעשה באופן פיראטי, לא חוקי וללא קבלת האישורים - - -
גבי לסקי: לא נכון, יש צינורות של מקורות למאחזים, כשהכפר הפלסטיני פה ליד והמאחז פה, ועובר פה הצינור.
אדם אביאן: נקודת התיישבות שהיא לא חוקית, בין אם היא פלסטינית או ישראלית, לא מחוברת באופן רשמי לתשתית המים והחשמל.
גבי לסקי: אז למה אתם לא הורסים?
אדם אביאן: זו סוגיה אחרת.
אדם אביאן: כל חריגה - - -
אורית סטרוק: המאחזים הפלסטינים שייכים לאויב, גבי, תביני את זה, הם חלק מתוכנית - - -
רם בן ברק: אורית, אני מבקש.
אורית סטרוק: היא יכולה להתפרץ ואני לא?
רם בן ברק: אני רוצה - - -
אוסאמה סעדי: אין כזה מושג כזה מאחזים פלסטינים.
אורית סטרוק: הם חלק מתוכנית להקים שם מדינה פלסטינית, זה התפקיד שלהם.
אוסאמה סעדי: אין כזה מושג מאחזים פלסטינים, אלו יישובים שקמו לפני המדינה.
אוסאמה סעדי: מה זה מאחזים פלסטינים?
אורית סטרוק: קינלי, חבל שלא היית פה כשדיברנו על הסרט של אפרים קישון, אתה בתפקיד השוטר שייקה אופיר.
משה טור פז: שמעתי היטב, תאמיני לי.
רם בן ברק: אני רוצה להבין את מה שאמרת וגם את מה שאמרת בין המילים.
רם בן ברק: זאת אומרת, אם יש עכשיו חבורה של צעירים שהחליטה להקים איזשהו מאחז – תקרא לזה איך שאתה רוצה – והתחברה באופן פיראטי לצינור מים, אתה תסגור להם את זה?
רם בן ברק: תענה ביושר.
אדם אביאן: אנחנו נטפל - - -
רם בן ברק: תענה ביושר, אתה תסגור להם את זה?
אדם אביאן: כל מקרה נבחן לגופו, ככל שהחיבור - - -
רם בן ברק: אתה תסגור להם את זה?
אדם אביאן: ככל שהחיבור נעשה באופן לא חוקי, לא תקין - -
רם בן ברק: הוא לא חוקי, ההתיישבות לא חוקית.
אדם אביאן: - - אז הוא יטופל, כן, בערוצי הפיקוח והאכיפה.
גבי לסקי: יטופל.
גבי לסקי: טופל בעבר?
אדם אביאן: לא מעט ניתוקי מים פיראטיים בהתיישבות היהודית ובמקבצים הלא חוקיים הפלסטיניים מתבצעים באופן שוטף.
גבי לסקי: תן לי דוגמה לאיזה מאחז סגרתם את המים.
אדם אביאן: יש לא מעט מקרים כאלה.
גבי לסקי: תן דוגמה.
גבי לסקי: אם יש לא מעט, תן דוגמה.
עמיחי שיקלי: אל תתקפי אותו.
גבי לסקי: אני לא תוקפת, אני מאוד מכבדת אותו.
אדם אביאן: אני לא חושב שזה נושא הדיון.
גבי לסקי: זה בדיוק נושא הדיון, המים.
אורית סטרוק: היא לא רוצה מים לערבים, היא רוצה להצמיא את המתנחלים.
גבי לסקי: אני רוצה לדעת באיזה מקום ניתקתם מים.
אדם אביאן: אני יכול להגיד לך שאנחנו המינהל האזרחי, פועלים גם במגזר הישראלי וגם - - - ככל שיש חיבורים לא חוקיים.
אדם אביאן: אני רוצה - - -
גבי לסקי: אז דוגמה, תן לנו דוגמה.
רם בן ברק: גבי, אל תעזרי לי לנהל את הדיון.
אדם אביאן: אני אוסיף על כך ואומר שיש לא מעט מקרים, המון מקרים, של גניבות מים והתחברות לא חוקית לרשת המים שמשבשת את אספקת המים גם לפלסטינים וגם ליהודים, אנשים שחיים באופן חוקי במרחב הזה, וזו תופעה שהיא מטרידה, וזה גם משהו שצריך להידרש אליו.
אדם אביאן: בשורה התחתונה אני אומר, וזה באוויר בדיון, ואני מניח שאתם תגיעו לזה באיזשהו שלב, ההחלטה אם לקדם אסדרה למקבץ בינוי כזה או אחר, או לחילופין לקדם תיקון חקיקה שמאפשר פטור כזה או אחר לחיבור לתשתיות, היא החלטה של הדרג המדיני, וככל שהיא תתקבל, אנחנו מבצעים.
אדם אביאן: למיטב ידיעתנו והבנתנו, יש עיסוק בסוגיה הזאת בתקופה הנוכחית במסגרת אותו חוק החשמל והניסיון לקדם משהו זהה ביהודה ושומרון, שאגב, הולך להיות שוויוני לחלוטין.
אדם אביאן: ככל שנקודת התיישבות או בינוי כזו או אחרת תעמוד בקריטריונים - - -
אורית סטרוק: הבה נשווה בין אויב לאוהב.
אדם אביאן: אני לא משווה, אני רק אומר שזה יהיה שוויוני לכלל האוכלוסיות.
גבי לסקי: אבל לדרג המדיני אין כוח החלטה בשטחים, אין לו ריבונות שם.
אדם אביאן: כמובן שיש לו.
רם בן ברק: יש לו.
אדם אביאן: - - - החלטה של הדרג המדיני.
אדם אביאן: דבר אחרון, מבחינת פעילות לטיפול בעניין הזה, גם כאן יש פעילות שוטפת, אנחנו מאשרים נקודות מילוי מים במקומות כאלה ואחרים.
אדם אביאן: רק בשנה האחרונה שבע נקודות כאלה באזור בנימין ושומרון לתושבי כפרים בסביבה, מקדמים תוכניות מתאר.
אדם אביאן: אז זה לא שלא נעשה שום דבר.
גבי לסקי: והמים עולים אותו דבר לפלסטיני ולישראלי בשטחים?
אדם אביאן: יתייחס לזה רשות המים.
אדם אביאן: אני אסיים בזה שאני אומר שככל שנקודת התיישבות כזו או אחרת היא לא חוקית, אין שום דרך חוקית ומסודרת לחבר אותה לתשתיות, וככל שהם כן מחוברים – ולא משנה מי הם – זה נעשה באופן שהוא לא חוקי וללא האישורים הנדרשים.
רם בן ברק: יש כאן נציג של איזו עמותת ימין?
מאיר דויטש: כבר נאמרו הדברים בדבר הקמת מדינה פלסטינית דה פקטו בשטחי C, השתלטות מאורגנת ומסודרת על ידי הרשות הפלסטינית, מתוקצבת על ידי מדינות אירופה.
מאיר דויטש: הצגתי בפני חברי הוועדה את המסמך בנייר העמדה.
מאיר דויטש: אתם יכולים לראות את הגרפים, אני מפנה אתכם לגרף השלישי שמראה את הגידול בשטח הבנוי גם במגזר היהודי וגם במגזר הערבי בשטחי C בעשור האחרון.
מאיר דויטש: אפשר לראות באופן מאוד ברור איך השטח הישראלי החוקי, וגם בכלל השטח הבנוי, עלה מ-44,000 ל-63,000 דונם.
רם בן ברק: רגע, מה אנחנו רואים פה?
מאיר דויטש: הגרף השלישי הוא השטח הבנוי.
מאיר דויטש: הציר הכחול הוא הבנייה היהודית – חוקית ולא חוקית.
רם בן ברק: שנייה אחת, שלפחות נהיה ישרים עם עצמנו.
רם בן ברק: הגרף הזה מראה את ההתיישבות הפלסטינית הלא חוקית בשטחי C, ומה הוא מראה בשטח היהודי?
מאיר דויטש: כל הבנייה היא ישראלית, חוקי ולא חוקי.
מאיר דויטש: כל הבנייה היא ישראלית.
מאיר דויטש: כל היישובים – אריאל, גושי ההתיישבות, היישובים, השטח הבנוי.
רם בן ברק: מה אומר 92?
רם בן ברק: זה 92,000 תושבים?
מאיר דויטש: דונם.
מאיר דויטש: הגרף הזה מדבר בדונם.
מאיר דויטש: השטח הבנוי הוא שטח בדונם, ואת המספרים של התושבים היהודים והפלסטינים בשטחי C אדוני מכיר.
מאיר דויטש: יש גם את המפה שחברי הכנסת מכירים בדבר הכוונות האלה.
מאיר דויטש: אנחנו לא ממציאים את זה, הרשות הפלסטינית אומרת את זה מעל כל במה, האיחוד האירופאי מודיע את זה מעל כל במה.
מאיר דויטש: אם אני אתכנס לשורה התחתונה, אין צורך שהפרלמנט הישראלי ידון באספקת המים, הפלסטינית כבר עושים את זה.
רם בן ברק: הפרלמנט הישראלי ידון במה שהוא רוצה.
מאיר דויטש: הפרלמנט הפלסטיני כבר מספק מים במימון של האיחוד האירופאי לפלסטינים שמשתלטים על שטחים בשטחי C.
מאיר דויטש: בעשור האחרון מדינת ישראל נכשלה בהצבת אסטרטגיה נגדית לאסטרטגיה הפלסטינית.
מאיר דויטש: ואם אפשר משפט אחרון, וקשה לי להגיד אותו, אבל אני חושב שזה המקום שחייבים להגיד אותו כי כשיפתחו את הפרוטוקולים בעוד עשור ויחקרו איך מדינת ישראל אפשרה לפלסטינים להשתלט על שטחי C, אני חושב בצער ואני אומר את זה בכאב כי גם אני חלק מצה"ל במילואים – שטחי C הופקדו בידי צה"ל, והאמת היא שב-15 השנים האחרונות פיקוד מרכז נכשל במשימה הצבאית היסודית שלו של הגנה על מרחב הפיקוד, ועל זה צריך לדבר.
רם בן ברק: ומי מהשמאל פה?
תולי עמית פלינט: לי קוראים תולי, אני מתנועת לוחמים לשלום, שהיא תנועה פלסטינית ישראלית לסיום הסכסוך וליצירת שוויון.
עמיחי שיקלי: טוב שהתחלת עם הפלסטינית.
תולי עמית פלינט: כן, אני אתחיל ב - - -
רם בן ברק: ואתה היית לוחם בצה"ל?
תולי עמית פלינט: אני מג"ד באלכסנדרוני במילואים, קב"ן אוגדה 98, במילואים פעילים כרגע ומ"פ בגולני בין השנים 1994-1990.
רם בן ברק: כבוד גדול.
תולי עמית פלינט: תודה.
תולי עמית פלינט: אני רוצה להתחיל בהקראת רשימת שמות.
תולי עמית פלינט: חברת הכנסת לסקי שאלה איפה ניתקו מים לפלסטינים, כי להתיישבות הצעירה, כפי שהיא נקראת, הפשט, לא מנתקים את המים, אבל חיילי צה"ל מצולמים הורסים בורות מים בח'ירבת מכחול כאשר עובר שם צינור מים להתיישבות חמדת, הורסים ומונעים מפלסטינים להגיע למעיין של כפר מאליכ, עין סמיה, כאשר תושבי כוכב השחר בנו סביבו גדר בלתי חוקית.
תולי עמית פלינט: בח'ירבת אל-מופקרה, שבצו אלוף היא מוחרגת ואנשים גרים שם, מותר להביא מים במכלים ב-2,500 שקל בחודש רק פעם בשבוע, וכאשר הם מביאים מים לא ביום הזה אז מחרימים להם את המכלים והורסים את המכלים.
תולי עמית פלינט: אנחנו בלוחמים לשלום צופים במחזות המזעזעים של חיילים במדי צה"ל תחת דגל ישראל הורסים צינורות מים של אוכלוסייה ענייה ביותר באזור – בדרום הר חברון, בבקעת הירדן ובכל המקומות האלה, אני יכול להמשיך ברשימה.
רם בן ברק: אבל תקן אותי אם אני טועה, מדובר על - - -
תולי עמית פלינט: ישובים חוקיים, אני מציין.
רם בן ברק: אבל מדובר על שטח אש, לא?
תולי עמית פלינט: יש צו החרגה לח'ירבת אל-מופקרה, כולל הבטחה של אלוף הפיקוד שיחוברו למים לפני שנה וחצי לאחר הפוגרום שתושבי אביגיל וחוות יעל עשו שם.
רם בן ברק: וזה לא קרה עדיין?
תולי עמית פלינט: לא קרה.
תולי עמית פלינט: לא חוברו למים, עדיין מביאים מים במכלים, עדיין יום אחד בשבוע.
תולי עמית פלינט: וכשאנחנו ניסינו להביא, הותקפנו על ידי חיילי צה"ל שבו שירתנו.
תולי עמית פלינט: למעשה, מדינת ישראל נמצאת בפני סכנה קיומית על כך שהיא לא מחברת את הקהילות האלה למים, כי בסופו של דבר מה שאנחנו רואים זה את חיילי צה"ל עושים את הדבר ההפוך מה שהם אמורים לעשות, וזה הגנה על תושבים.
תולי עמית פלינט: התמונות האלה של דחפורים שהורסים בורות מים, חלקם בורות מים עתיקים, ערכי טבע ונוף שאנחנו אמורים להגן עליהם, הן תמונות מזעזעות שאנחנו רואים אותן כל הזמן.
תולי עמית פלינט: מה שאנחנו מזמינים את הוועדה לעשות זה קודם כל לקרוא לשר הביטחון להורות לצבא להפסיק את הרס צינורות המים לקהילות האלה, לאפשר לתושבים האלה שגרים שם כבר עשרות שנים – גם בתצלומי אוויר מלפני שנת 1967, מלפני שנת 1948 – להביא לעצמם מים.
תולי עמית פלינט: קודם כל להפסיק את ההרס, אחר כך לברר ולחבר את התושבים האלה למים, כי מדובר במצב ההזוי שבו מסביב לחוות אביגיל, שתושביה מקבלים 240 ליטר מים לנפש ליום – 240 ליטר מים לנפש ליום – ממקורות, כולל המאחזים הבלתי חוקיים שם, נמצאים תושבים שיש להם 10 ו-20 ליטר ליום, וגם זה במקרה הטוב במידה שלא מנעו מהם להגיע למים.
תולי עמית פלינט: זאת אומרת, אנחנו חושבים שהחובה של מדינת ישראל כמדינה שמנסה להיות מדינה חוקית ומוסרית היא קודם כל לספק את המים לתושבים שגרים שם.
תולי עמית פלינט: וגם, אני תומך במה שנציג המתפ"ש כאן אמר, לנתק את המים מהמאחזים הבלתי חוקיים והמקומות האלה.
תולי עמית פלינט: אנחנו מדברים על מקומות שבהם אנשים מתגוררים עשרות שנים, ואין להם את המים.
אורית סטרוק: בג"ץ לא חשב כמוך.
אורית סטרוק: בג"ץ חשב שהם לא שם עשרות שנים.
רם בן ברק: חברת הכנסת סטרוק, אני מבקש ממך.
רם בן ברק: שמענו כולנו אותך בסבלנות רבה קודם.
רם בן ברק: סיימת?
אורית סטרוק: רק ציינתי שבג"ץ פסק שהם לא גרים שם עשרות שנים.
רם בן ברק: אני רוצה לפנות לאיתי, ראש מינהלת המים, ואחרי זה חברי הכנסת.
תולי עמית פלינט: הדבר האחרון, שאנחנו מזמינים את הוועדה לקרוא לשר הביטחון לעשות הוא קודם כל להפסיק את ההרס, להפסיק לשלוח חיילים להרוס בורות מים ולקטוע צינורות ולחתוך להם צינורות.
עמיחי שיקלי: דובר ממשלת גרמניה, לא ייאמן.
תולי עמית פלינט: בסופו של דבר לפרק את הגדרות - - -
רם בן ברק: מה שמעודד אותי קצת זה שיש טענות לשר הביטחון גם מימין וגם משמאל, אז סימן שהוא בסדר.
תולי עמית פלינט: יתכן.
אורית סטרוק: זה ממש לא סימן שהוא בסדר, זה סימן שהשמאל עובד חזק ויודע גם למה, כי בסוף הכול תלוי בו.
רם בן ברק: איתי, בבקשה.
איתי קוברסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.
איתי קוברסקי: אני אגיד כמה משפטים, זה יהיה קצר, בעיקר נתונים.
איתי קוברסקי: אני אתחיל במה שאדם אמר עוד לפניי, מי שאחראי על אספקת המים לפלסטינים על פי ההסכם זו רשות המים הפלסטינית, לא מדינת ישראל.
איתי קוברסקי: אין שום נקודה היום ביהודה ושומרון שבה מקורות מספקת ישירות לבית פלסטיני מים.
איתי קוברסקי: יש חיבורי מים שמשם הרשות אמורה למשוך את המים.
איתי קוברסקי: זה עניין של דיון אחר, מה עושים עם ריכוזי האוכלוסייה שדנים בהם פה, אבל צריך לשים את הדברים - - -
אוסאמה סעדי: אבל זו השאלה, סלח לי.
אוסאמה סעדי: אנחנו יודעים שרשות המים הפלסטינית היא שמספקת, היא לוקחת מכם את המים ומוכרים במחיר שגבי דיברה עליו והיא צריכה לספק את זה לתושבים הפלסטינים בכל האזורים.
אוסאמה סעדי: אבל הבעיה היא שאתם מונעים מהם לספק ליישובים האלה ולמקבצים האלה בטענה שהם מקבצים, ישובים, קהילות לא חוקיים.
אוסאמה סעדי: זו הסוגיה.
רם בן ברק: זו השאלה.
רם בן ברק: אין צנרת פלסטינית בשטחי C, או שיש?
איתי קוברסקי: בוודאי שיש.
רם בן ברק: אז למה - - -
איתי קוברסקי: כל עוד היא הונחה באישור, יש.
רם בן ברק: זאת אומרת, אם פלסטיני רוצה להתחבר למים, הוא פונה לרשות המים הפלסטינית?
איתי קוברסקי: בוודאי.
רם בן ברק: אבל רשות המים הפלסטינית צריכה לקבל אישור מהמתפ"ש?
איתי קוברסקי: מהמינהל האזרחי ורשות המים.
רם בן ברק: אז זאת אומרת שאנחנו אחראיים.
איתי קוברסקי: לא, יש לנו ועדת מים משותפת שמתעסקת בזה.
רם בן ברק: מי מאשר להם?
גבי לסקי: מתי היא התכנסה לאחרונה?
איתי קוברסקי: בינואר.
גבי לסקי: בינואר?
איתי קוברסקי: מפתיע, אבל בינואר, כן.
איתי קוברסקי: לפני זה היא לא התכנסה כמה שנים, נכון.
גבי לסקי: כמה שנים.
איתי קוברסקי: רגע, גם פה צריך לציין, אין רק צד אחד במעמד הזה, יש גם צד שני, שהצד השני הרבה פעמים תוקע המון מקלות בגלגלים.
איתי קוברסקי: גם כשהפרה רוצה להיניק, לא תמיד העגל רוצה לינוק.
איתי קוברסקי: כמה נתונים.
איתי קוברסקי: קודם כל, מאז ההסכם והכמויות שנחתמו בהסכם, ישראל הכפילה את כמות המים שהיא מספקת לרשות הפלסטינית.
איתי קוברסקי: אנחנו דיברנו בזמנו על 30 מיליון קו"ב בשנה, והיום אנחנו מספקים 76 מיליון קו"ב בשנה.
איתי קוברסקי: דבר נוסף שצריך להגיד, בזמן שחבר הכנסת שטייניץ היה שר התשתיות, הוא הנחה לבנות תוכנית אב למשק המים ביהודה ושומרון בלי הבדלי אוכלוסייה, ובעתיד הקרוב – בעתיד הקרוב בטווחים של מים – ישראל תספק לרשות הפלסטינית כמות של 240 מיליון קו"ב שאמורה לפתור את כל הבעיות שקיימות היום.
איתי קוברסקי: הדבר האחרון שאני אדבר עליו, שאתה התעכבת עליו במשפט או שניים, לגבי ריכוזי אוכלוסייה מאושרים, חוקיים, צריך להגיד ש-97% מבתי האב הפלסטינים ביהודה ושומרון מחוברים לרשת המים, אם למישהו פה היו ספקות.
גבי לסקי: כמה?
איתי קוברסקי: 97%.
איתי קוברסקי: הנתון הוא נתון פלסטיני, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.
איתי קוברסקי: כך שבערים הפלסטיניות הבתים מחוברים.
איתי קוברסקי: למה בית אב פלסטיני לא מקבל מים 24 שעות ביממה כמו שאנחנו רגילים?
איתי קוברסקי: גם פה יש המון תשובות, בחלקן האחריות היא לא על הצד הישראלי.
איתי קוברסקי: זה מתחיל מכך שבונים מאגרים על גגות של בתים ולא מאגר מרכזי, תשתיות שלא מתאימות, חוסר יכולת לקבל כמויות מים יותר גדולות ממדינת ישראל מבחינת התשתיות, ועוד ועוד.
אימאן ח'טיב יאסין: הבעיה בתשתיות ולא משהו - - -
איתי קוברסקי: לא שמעתי את השאלה.
אימאן ח'טיב יאסין: רק שאלה, ברשותך, כבוד היו"ר.
אימאן ח'טיב יאסין: מהדברים שלך אני שומעת כאילו הבעיה היא בעיה של תשתיות שנמצאת בצד השני ולא בעיה מובנית שהיא באחריות הצד הישראלי.
איתי קוברסקי: מה שאני ניסיתי לומר, שחלק מהבעיות הן גם בעיות של תשתיות.
עמיחי שיקלי: אני חייב רגע התייחסות ללוחמים לשלום.
עמיחי שיקלי: צריך להכיר מי עומד מאחורי הארגון, 80% מהתקציב הוא תקציב שמקורו במדינות זרות.
רם בן ברק: מי שעומד מאחוריו, כמו שאני הבנתי, הוא בחור ששירת בגולני - - -
עמיחי שיקלי: רגע, אני יכול לדבר?
עמיחי שיקלי: רם, אתה יכול לפתוח גיידסטאר, אתר משרד המשפטים, יש לך רישום מסודר של הכסף שעומד מאחורי הבחור החביב.
עמיחי שיקלי: הבחור הזה, ב13 בפברואר 2021 תיעד בפייסבוק איך הוא יוצא וקורע גדרות של חוואים בבקעת הירדן.
תולי עמית פלינט: שנבנו באופן לא חוקי.
תולי עמית פלינט: שנבנו באופן לא חוקי, מה זה קשור?
עמיחי שיקלי: יכול להיות שאתה, רם בן ברק, תומך בפגיעה בחקלאים בבקעת הירדן, אבל זה מה שהוא עשה.
עמיחי שיקלי: הוא תיעד את עצמו חותך, פוגע בגדרות, גדר האפרטהייד – הוא קורא לגדרות בקר של חקלאים יהודים בבקעת הירדן.
עמיחי שיקלי: זה דבר ראשון.
תולי עמית פלינט: שמונעים מפלסטינים להגיע למעיין שלהם.
עמיחי שיקלי: דבר שני, כפי שאמרתי קודם, 80% מתקציב הארגון מקורו בתרומות שמגיעות מחוץ לארץ ממדינות זרות.
עמיחי שיקלי: אנחנו מדברים למשל על – וזה מתוך אתר קרן רוזה לוקסמבורג - -
קריאה: זה הופך אותנו לפחות - - -
עמיחי שיקלי: - - ארגון - - - ו-Bread for the World.
עמיחי שיקלי: זה אומר שיש פה כסף גדול של ממשלת גרמניה שמשלם לו משכורת.
תולי עמית פלינט: אני לא מקבל משכורת, אני מתנדב.
עמיחי שיקלי: הוא שכיר של הממשלה הגרמנית.
תולי עמית פלינט: תבדוק את הנתונים שלך, אני מתנדב.
עמיחי שיקלי: לכן אני אומר ככה אני מתייחס אליך, אתה לא מייצג שום דבר ישראלי, אתה מייצג כסף אירופי, כסף גרמני, ואינטרסים שהם אינטרסים עוינים למדינת ישראל.
עמיחי שיקלי: אתה, וכמוך גם יתר הארגונים מהסוג הזה.
קריאה: זה עצוב, כי שירתי עם אנשים - - -
תולי עמית פלינט: אני מודאג למדינת ישראל מאנשים כמוך.
אוסאמה סעדי: תפסיק להסית.
אוסאמה סעדי: שיקלי, תפסיק להסית נגד הארגונים, ותתרכז בסוגיה.
תולי עמית פלינט: אני מודאג לעתיד מדינת ישראל הרבה יותר ממך.
עמיחי שיקלי: קודם כל, כשבא לפה בן אדם שמתפרנס ממשלת גרמניה ומדבר בשם אינטרסים ציוניים, וגם אדם אלים שפוגע בחוואים ועוד מתגאה בזה, אין מה לעשות, למרות שזה בכלל לא מה שרציתי לומר, אבל אי אפשר.
קריאה: יש עמדה לגבי המים?
רם בן ברק: חברים - - -
קריאה: לא ראית את הכותרת של הדיון?
רם בן ברק: חברים, אל תהפכו את הדיון הזה לשוק.
רם בן ברק: חבר הכנסת שיקלי, קדימה.
עמיחי שיקלי: אני מתייחס ומפריעים לי, אז הם מעכבים אותנו.
עמיחי שיקלי: עכשיו ברמה הרחבה של הדיון – היום במחוזות השמאל יש איזשהו קונצנזוס שכביש 6 צריך להיות גבול מדינת ישראל וצריך להקים מחדש חומה בכביש 1 בירושלים ולחזור לקווי 48'.
עמיחי שיקלי: זו העמדה בשמאל הפוסט-ציוני.
רם בן ברק: מה קשור עכשיו השמאל?
עמיחי שיקלי: זה קשור.
עמיחי שיקלי: אם תיתן לי לדבר ולא תזלזל ולא תתנשא, זה מאוד יועיל.
רם בן ברק: אני גם לא מזלזל וגם לא מתנשא, רק יש דיון על מים, דבר על הדיון, ולא על השמאל הפוסט ציוני.
רם בן ברק: אני שייך לשמאל הפוסט ציוני?
עמיחי שיקלי: תן לי להשלים את דבריי.
עמיחי שיקלי: לא דיברתי עליך.
עמיחי שיקלי: אני מדבר על השמאל הפוסט ציוני.
עמיחי שיקלי: לשיטתו צריך לחזור לגבולות 48'.
עמיחי שיקלי: עם השמאל הפוסט ציוני אין לי סיג ושיח, בטח שלא עם נציגי אש"ף בכנסת, אבל עם כל מי ששם את עצמו במרחב הציוני – ולהבנתי, זה כולל גם אותך – חשוב לי מאוד לדבר על הדברים האלה בצורה רצינית.
עמיחי שיקלי: גם אם יש לנו ויכוחים איך בדיוק יהיו הקווים הסופיים, אנחנו רוצים לראות את יישובי בקעת הירדן פורחים.
עמיחי שיקלי: אנחנו רוצים לראות את גושי ההתיישבות עומדים בצורה איתנה.
עמיחי שיקלי: אנחנו רוצים לראות את מדבר יהודה שמור ומוגן.
עמיחי שיקלי: אנחנו רוצים לראות את אתרי המורשת שיש לנו באזורים האלה שמורים ומוגנים.
עמיחי שיקלי: זו לא עמדה של הימין, זו עמדה של רוב מוחלט של מי שרואה את עצמו כציוני.
עמיחי שיקלי: ולמול העמדה הציונית המאוד בסיסית הזאת יש התנגשות חזיתית עם המאמצים של הרשות הפלסטינית והאיחוד האירופי, אגב, כולל בדיוק המופע של מלח הארץ שראינו פה קודם, שהם משקיעים את כל מרצם ותקציבי עתק – אנחנו מדברים על מאות מיליוני אירו בשנה – לא כדי לקדם את ההתיישבות הפלסטינית בשטחי A ו-B, אלא נקודתית כדי לסכל את האפשרות שלנו ליישב את בקעת הירדן, לכתר את גושי ההתיישבות.
עמיחי שיקלי: בשטחי C ממוקד כל המאמץ שלהם.
עמיחי שיקלי: כדי לתת דוגמה, אנחנו מדברים הרבה על ח'אן אל-אח'מר, אבל יש אלפי ח'אן אל-אח'מר, ובכל ח'אן אל-אח'מר כזה האיחוד האירופי משקיע תשתיות סולריות, של חשמל בחלק מהמקרים, של מים, של אין סוף דברים, העיקר שהשטח הזה ייצא מידי מדינת ישראל.
עמיחי שיקלי: ולכן מה שאני אומר לך, אתה צריך להסתכל על הדבר הזה בראיה של מערכה.
עמיחי שיקלי: יש פה מערכה שמתנהלת למול מדינת ישראל לנשל אותה מהאחיזה בשטחי C.
עמיחי שיקלי: זה הדבר וככה צריך להתייחס לזה.
עמיחי שיקלי: לכן אני קורא לאנשים של המינהל האזרחי להיות הרבה יותר אפקטיביים באכיפה כנגד ההשתלטות על הקרקע, כולל גם השתלטות על משאבי מים, בהרבה מאוד מקרים הם ממש מתחברים בצורה פיראטית וגוזלים מאתנו מים, והדבר הזה גם כן קשור לתמונה הרחבה.
רם בן ברק: רצית להעיר הערה, בבקשה.
אוריה לוברבום: אוריה לוברבום, יושב-ראש פורום ההתיישבות הצעירה.
אוריה לוברבום: הדיון פה מסביב, אני מקשיב לו.
אוריה לוברבום: כמו שהיושב-ראש, אני מנסה להימנע מכל מיני הערות מסביב, אבל אני באמת רואה את הצדדים, אני רואה בן אדם שאומר החברה הכי טובה שלכם אל מול האנשים.
אוריה לוברבום: קשה לי עם ההשוואה שלי לבן אדם שהוא עדיין האויב שלי.
אוריה לוברבום: מדברים על כיבוש ודברים, אז זה אויב מול אויב.
אוריה לוברבום: אני רוצה להגיד בפשטות, אנחנו חיים במקום – אני מבין מה זה מחסור במים.
אוריה לוברבום: גם אצלנו נשרף בית ולעמוד עם עשרה צינורות כיבוי מול בית שנשרף כשילדים בפנים, זה קשה.
אוריה לוברבום: כשאין מים זה קשה.
אוריה לוברבום: כשהפיצוצים נעשים וכל מיני דברים, זה קשה.
אוריה לוברבום: בחוות הקושי ברור, ואני מבין את הקושי שלך.
אוריה לוברבום: אבל אני רוצה להגיד משהו בשם הפורום ובשם היישובים שהוקמו על ידי המדינה באידיאולוגיה ציונית לאומית, ואני מסתכל על האנשים שרואים אותנו, שלכם והפוך, ואני אומר, אם תהיה החלטה רוחבית כזו שתשרת אותנו ומה שעכשיו מציעים פה יקרה, אנחנו מוותרים.
אוריה לוברבום: אנחנו מוותרים, כי אנחנו נפסיד במלחמה.
אוריה לוברבום: אנחנו ננצח בזה שיהיו מים בברז, אבל אנחנו נפסיד במערכה הרבה הרבה יותר גדולה.
אוריה לוברבום: אני אומר את זה, ואני מאמין שאני אומר את זה בשם כל – אתם מדברים על אלפים, אני מדבר אתכם על עשרות אלפים שחיים היום במקומות שנקראים ההתיישבות הצעירה.
אוריה לוברבום: אומרים: חברים יקרים, הקמת ארץ ישראל, ארץ ישראל, המדינה היחידה של היהודים חשובה יותר אם יהיו לי מים בברז בצורה הכי נאותה, או לא תהיה בכלל.
אוריה לוברבום: תודה.
רם בן ברק: עוד מישהו?
רוני פלי: שלום, רוני פלי מהאגודה לזכויות האזרח.
רוני פלי: ראשית, אני רוצה להודות לך על הדיון הזה, הוא מאוד מאוד חשוב.
רוני פלי: אני חושבת שהוא לא התקיים כאן שנים.
רוני פלי: אני רוצה לומר גם לחבריי במתפ"ש, וביועמ"ש איו"ש, שאנחנו מכירים הרבה שנים, הצורך במים הוא אנושי.
רוני פלי: הוא לא תלוי היתר בנייה.
רוני פלי: הוא בוודאי לא תלוי הכרה של המינהל האזרחי או שלכם ביישוב עצמו.
רוני פלי: אם נסתכל על כמות ההיתרים שניתנים בשטחי C, מבחינת המינהל האזרחי, אנשים צמאים יש בערך 21 בשנה, או 21 בתי אב.
רוני פלי: אני רוצה לומר גם שאף שמציגים את הבעיה כעניין מאוד מאוד סבוך, זה עניין מאוד פשוט בעיקרון לפתרון.
רוני פלי: זה עניין של החלטה.
רוני פלי: בהתיישבות הצעירה מוותרים, אבל אין התיישבות צעירה שלא מחוברת לרשת המים, אין אף אחד שמוביל במכליות או בסכומים - -
אוריה לוברבום: את טועה.
אוריה לוברבום: רק חשוב שתהיי מדויקת.
אוריה לוברבום: את טועה, ויש לפחות 17 שאני יודע עליהם - - - ואני שמח מאוד שבאת בתור הזכות להגנת האזרח, כי אני מחכה שתבואי לדיונים שלי כבר עשרות דיונים.
עמיחי שיקלי: היא מתכוונת רק לאזרחים פלסטינים ולמחבלים.
אוריה לוברבום: אני מאוד שמח לפגוש אותך פעם ראשונה, נעים להכיר.
עמיחי שיקלי: האגודה לזכויות האזרח לא רואה ביהודים אזרחים.
רם בן ברק: חברים, בואו נגיד שלהתיישבות הצעירה יש לובי מאוד מאוד חזק בכנסת, היא לא צריכה אותה בשביל לייצג אתכם.
עמיחי שיקלי: אגב, זה מימון של נורבגיה, האגודה לזכויות האזרח.
אימאן ח'טיב יאסין: מומחה.
רם בן ברק: גם ארגוני הימין ממומנים על ידי - - -
עמיחי שיקלי: כן, על ידי ממשלות זרות?
עמיחי שיקלי: לא, זה שטויות במיץ עגבניות, אין דבר כזה.
עמיחי שיקלי: אין ארגונים ימניים שמתוקצבים על ידי ממשלות זרות.
עמיחי שיקלי: תלמד את שיעורי הבית.
רם בן ברק: חבר הכנסת שיקלי, זכות הדיבור לא שלך.
עמיחי שיקלי: שאלה, אתם כן ממומנים על ידי ממשלת נורבגיה או לא? זה חשוב.
רם בן ברק: אבל שיקלי – חבר הכנסת שיקלי, אבל אתה לא מנהל את הדיון.
עמיחי שיקלי: או שמשרד המשפטים משקר.
רוני פלי: אני לא זוכרת את החוזים שנגמרו עכשיו, אבל הכול מופיע בגיידסטאר, לכן - - -
עמיחי שיקלי: נכון, Norwegian Refugee Council.
עמיחי שיקלי: פעילות בנושא שירותי תשתית בסיסיים לפלסטיניים.
רם בן ברק: חבר הכנסת שיקלי, אני מבקש ממך לא להפריע.
עמיחי שיקלי: לא חשוב, שתכיר את זה.
רם בן ברק: אוקיי, אני מכיר את זה מצוין.
עמיחי שיקלי: להראות לך?
רוני פלי: אני כן אשמח להתחבר לזה, כי הסיבה שמדינות העולם מגלות עניין בסיפור הזה הוא כי מדובר בסכסוך בינלאומי שנמצא באחריות - - -
עמיחי שיקלי: אז תגידי: אני מדברת בשם ממשלת נורבגיה.
רוני פלי: אני מדברת בשם האגודה לזכויות האזרח בישראל.
אימאן ח'טיב יאסין: בשם האזרחים המקופחים בשטח הכבוש.
רוני פלי: החובות ההומניטריות שמוטלות על הצבא מתוקף הדין הבינלאומי לא תלויות בזה שהצבא ימלא חובות קודמות לתכנון.
רוני פלי: אני לא מצפה מהצבא לספק מים, אני מצפה מהצבא להפסיק למנוע את אספקת המים, שזה מה שקורה עכשיו.
רוני פלי: אנחנו מדברים על הרס של תשתיות באופן קבוע, אנחנו מדברים על אי מתן היתרים.
רוני פלי: אף אחד מאתנו פה לא רוצה שאף אחד יניח צינור לאותן קהילות.
רוני פלי: תולי דיבר על הקהילה באל-מופקרה, יש מספר קהילות כאלה שהוכרו הן על ידי שר הביטחון, הן על ידי בית המשפט העליון שהם יושבים במקום שלהם.
רוני פלי: האם המינהל האזרחי מאפשר להם להתחבר למים?
רוני פלי: לא.
רוני פלי: ח'ירבת זנוטה למשל בדרום הר חברון, הם שם.
רוני פלי: זה ברור שהם שם, הייתה עתירה, העתירה נמחקה בגלל שהמינהל אמר אנחנו עובדים על אפשרות קריטריונים לאסדרה.
רוני פלי: ברור לכולם שעד אז הם במקומם.
רוני פלי: האם מאפשרים להם להתחבר למים?
רוני פלי: לא רק שלא, גם אומרים להם יכול להיות שאנחנו נקרב לכם את נקודת המילוי, אבל זה תלוי מתי נשדרג את הקו להתנחלויות הסמוכות.
רוני פלי: זה לא הגיוני.
רוני פלי: האנשים האלה הם עדיין בני אדם, הם עדיין צריכים לשתות.
רוני פלי: הם צריכים לשתות בלי קשר אם יש להם היתר בנייה לבית או אין להם היתר בנייה לבית, הם צריכים לשתות בלי קשר לזה אם מישהו פה בונה איזושהי תיאוריה יפה על השתלטות מכוונת או משהו כזה, שאני מבינה מה היא משרתת, היא פשוט לא כל כך מתיישבת עם העובדות לגבי זה שרובן ככולן של הקהילות האלה היו שם הרבה לפני הרשות הפלסטינית.
עמיחי שיקלי: רוב המאחזים האלה חדשים לחלוטין, זה ממש שטויות במיץ עגבניות מה שאת אומרת.
אוסאמה סעדי: זה שאתה מדבר ומביא נתונים זה לא אומר שהם אמת, הם שקר גמור.
עמיחי שיקלי: יש מלא מאחזים חדשים, הכול בתצ"אות.
אוסאמה סעדי: אין מאחזים פלסטינים.
רם בן ברק: חברים, אני מבקש, הרי אתם לא תסכימו, אז אין מה להתווכח.
רוני פלי: ולכן כאשר אנחנו מדברים על חיבור למים, האמירה של המינהל האזרחי שהאחריות על חיבור למים יושבת על הרשות הפלסטינית אינה רלוונטית.
רוני פלי: האחריות לא למנוע חיבור למים יושבת אצלם, ולזה הם צריכים לדאוג.
רם בן ברק: אני מבין שכולם סיימו לדבר.
עמיחי שיקלי: תודה לממשלת נורבגיה.
קריאה: לא, אני עוד רשום.
רם בן ברק: אני החלטתי שזה מספיק.
רם בן ברק: כבר אמרו את הכול, אף אחד לא יחדש לנו כלום.
יואב וינברג: יואב וינברג, אני מנהל מחלקת - - -
רם בן ברק: אתה רוצה להגיד לנו משהו שלא שמענו עד עכשיו?
יואב וינברג: כן.
יואב וינברג: אני מנהל מחלקת קרקעות במועצה האזורית בנימין.
יואב וינברג: אני נמצא בעיקר בשטח.
יואב וינברג: קודם כל, כותרת הסיפור של ההשתלטות על שטחי C – אצלנו במועצה שטחי A ו-B עצומים, ריקים לגמרי, עם פוטנציאל בנייה מטורף.
יואב וינברג: כל הבנייה היא כמעט אך ורק בשטחי C, אני רואה את זה יום-יום בעיניים.
יואב וינברג: לגבי החיבור למים, וזה מבחינתי הכי חשוב, אולי בשביל זה שווה שאני אדבר – דיברתם על זה שאם אפשר לפנות, שיפנו.
יואב וינברג: לפנות זה מצוין, אם נגיע לזה, זה הכי טוב.
יואב וינברג: כרגע בפועל יש פלישות שקיימות בשטח וממשיכות וגדלות, והסיבה היחידה שהן גדלות היא שיש להן יכולת, זאת אומרת, יש להן תשתיות.