GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חנן ארליך: זאת שאלה שצריך לבחון אותה.
חנן ארליך: יש מדדים, תבחינים שפחות או יותר מכוונים אותנו לתשובה בהרבה מקרים.
איתי אלימלך: זה באמת אחלה, רק שאנחנו יכולים לבחון את זה כבר שנה וחודשיים ונראה לי שזה - - -מה שבחנתם עד עכשיו זה אחלה.
חנן ארליך: אם משרד הביטחון ירצה לעבור למסלול של רכש אז הדבר ייבחן.
אייל בן שושן: אנחנו לא צריכים לבחון כלום כי יש כבר משהו קיים.
אייל בן שושן: יש את חוק המכינות שמתאר בדיוק את אותו מסלול ממבחני התמיכות לחוק ספציפי - - -
מיכל רוזין: זה לא נכון, כי מכינות יש יותר מאחת.
אייל בן שושן: את זה באתי להגיד.
אייל בן שושן: זה לא טיעון משפטי שבגלל שיש רק אחד לא לעשות חוק.
מיכל רוזין: אבל השאלה היא האם נכון לעשות העתק-הדבק לחוק המכינות, או שצריך דרך אחרת.
מיכל רוזין: יש דוגמאות אחרות בחוק הישראלי.
רם בן ברק: אני חושב שמשרד המשפטים השתכנע שצריך לחשוב כאן טיפה מחוץ לקופסה, ולראות איך לחוקק את זה בחוק.
רם בן ברק: זה ברור לחלוטין.
רם בן ברק: כך אני הבנתי גם אם אתה לא מספיק.
חנן ארליך: אמרתי שאפשר לבחון את זה, ואני לא מתחייב על שום דבר.
יוסף טייב: אם אני מבין נכון – וגם מהמסמך שהפצתם לנו, רק 16% מתקציב הארגון ממומן על ידי המדינה באמצעות כספי תמיכות, נכון?
חנן ארליך: זה היה בעבר.
חנן ארליך: היום התקציב הוגדל ל-75 מיליון שקל שהם - - -
אייל בן שושן: התקציב לא הוגדל – התקציב לא מומש.
אייל בן שושן: היום אנחנו בשנת 2022 ועומדים על 30 מיליון, כרגע?
דן נימני: בבסיס תקציב משרד הביטחון יש 75 מיליון.
דן נימני: היה בעבר 25 מיליון והגדילו את זה ל-75.
יוסף טייב: וכמה זה מבסיס התקציב בכלל?
יוסף טייב: מבסיס הארגון?
איתי אלימלך: עלינו מ-15% ל-20%.
אייל בן שושן: התקציב שולש בעולם שלך.
אייל בן שושן: בדפים שלך זה מופיע, אצלנו ומול משרד הביטחון – כרגע לא.
יוסף טייב: אם אפשר לקבל פשוט תמונה איפה זה עומד.
אייל בן שושן: זה עמד עד שנת 2019 על 16%.
אייל בן שושן: זה עלה כרגע ל-30 מיליון מ-25.
אייל בן שושן: זה מעמיד אותנו בסביבות 20%.
יוסף טייב: 20% כרגע מתקציב הארגון ממומן על ידי המדינה באמצעות כספי תמיכות?
אייל בן שושן: יש אישור תקציבי בהחלטת הממשלה להגדיל את זה ל-70 - - -
יוסף טייב: ממאי 2021.
אייל בן שושן: וזה אושר בבסיס התקציב של משרד הביטחון ב-2022 להעלות את זה מ-25 מיליון ל-75 מיליון.
אייל בן שושן: זה מעמיד אותנו – לו זה יקרה ולו אפשר יהיה לממש את זה על 50% פלוס-מינוס מתקציב הארגון, רעיון ה matching.
יוסף טייב: וזה יהפוך את הארגון לחצי ממומן על ידי המדינה, וחצי מתרומות.
רם בן ברק: ודמי חבר.
יוסף טייב: וזה החזון שלכם?
אייל בן שושן: החזון הוא –כן, matching.
איתי אלימלך: החזון הוא לא מאיפה יבוא הכסף.
איתי אלימלך: החזון הוא איזו פעילות אנחנו מבצעים לשיקומם ורווחתם של נכי צה"ל ובני משפחותיהם.
איתי אלימלך: זה החזון.
יוסף טייב: זה לא חזון, זאת שאלה שאתה מעלה.
רם בן ברק: הוא מתכוון לשאלה מאיפה יגיע הכסף, החזון הכספי.
רם בן ברק: אתה מדבר על החזון הייעודי.
איתי אלימלך: המטרה של החוק – שיהיה פחות או יותר matching, זה יהיה פחות מ-50%?
איתי אלימלך: זאת המטרה.
רם בן ברק: המטרה שלהם היא שזה יהיה חצי-חצי.
רם בן ברק: חצי ממימון המדינה וחצי - - -
יוסף טייב: וזה ייטיב עם הארגון, אתם חושבים?
רם בן ברק: כן, ודאי.
קריאה: עם חברי הארגון.
קריאה: גם עם המנגנון של הארגון.
יוסף טייב: אני רק אומר משפט אחד: אני לא נכנס אתכם לוויכוח, זה לא מקום לוויכוח.
יוסף טייב: האם בדקתם את הדבר הזה?
יוסף טייב: כי ברגע שאתה עובד על matching על fify-fifty, השאלה אם זה מוריד מהעוצמות הפנימיות שלך או מחזק אותן?
יוסף טייב: לדעתי זה מוריד, זה מעניק עוצמות יתר למממן ולא לארגון עצמו, ולכן אני רק אומר לכם ברמה הארגונית עצמה: תבדוק טוב טוב את הדבר הזה, כי לדעתי העובדה שגיוס התרומות וגיוס הכוחות הנוספים בחברה האזרחית רק מחזק את הארגון.
יוסף טייב: המימון?
יוסף טייב: אני לא נכנס כרגע אם הוא צריך להיות 45-55 אבל ברגע שיש מצב שאתה נותן say למממן, המדינה, ב-50% ויותר, אתה מחליש את הארגון לפי כל התיאוריות.
רם בן ברק: אין לנו זמן לפתוח את הסוגיה הזאת.
יוסף טייב: יש פה אנשים שיושבים ומדברים ואני אומר שאם החזון הוא לחזק את מעמדם של נכי צה"ל ואת השירות שניתן להם אז אסור לנו בשום אופן להתחיל לתת – ניתן עוד כסף, ונפגע בשירות הזה כי זה ייצור ביורוקרטיה וגם איכות הארגון, כאשר הוא לא ארגון ציבורי שהחברים חברים בו וכן הלאה, אלא תלוי במנגנונים – יכול להיפגע.
יוסף טייב: לכן אני אומר את מה שאני אומר.
יוסף טייב: החזון הזה יכול להיות הפוך על הפוך, מה שעושים, ואני מזהיר מפני זה בתוך המערכת הזאת.
יוסף טייב: אנחנו יודעים, ופה אני בא מתוך ידע – שארגונים כאלה שהפכו ל fifty-fifty נפגעו.
רם בן ברק: אם יהפכו אותו לארגון סטטוטורי.
רם בן ברק: אבל הבעיה שצריך גם לקבל את זה וגם - - -
רם בן ברק: טוב, חברים, אני צריך לסכם.
רם בן ברק: מישהו מרגיש צורך להגיד מילה לפני הסיכומים?
קובי זכאי: מילה אחת בלבד: אני שב ומדגיש: המימון צריך להיות לפעילות של בתי הלוחם ופעילויות דומות בפריפריה, לא לפי תקציב הארגון, כי אם אתה נותן צ'ק פתוח לפי תקציב הארגון אתה יכול להבין לאן זה יגיע, וזה כבר הגיע למקומות כאלה.
יוסף טייב: תודה רבה, I rest my case.
אייל בן שושן: אין צ'ק פתוח, גם לא בחוק – הארגון מבוקר עם על-ידי מבקר המדינה, החשב הכללי ורשם העמותות.
אייל בן שושן: כל המטרה של החוק זה שקיפות במאה אחוז על כספים שייכנסו.
אייל בן שושן: הרעיון הוא – בוודאי שתהיה שקיפות ובקרה, זה כספי ציבור, בכלל לא צריך להגיד את זה.
אייל בן שושן: ברגע שיש תמיכה, מכוח התמיכה באה הבקרה והשקיפות.
רם בן ברק: אני רוצה לעשות דבר כזה: הצעת החוק הממשלתית הייתה מקובלת על הממשלה, למעט משרד המשפטים.
רם בן ברק: בסופו של דבר הממשלה החליטה לקדם את הצעת החוק הזאת.
חנן ארליך: למיטב ידיעתי ועדת שרים לחקיקה לא קיבלה החלטה לגבי הצעת החוק הזאת.
רם בן ברק: בגלל התנגדות של משרד המשפטים.
חנן ארליך: אני לא יודע מאיזה סיבות.
חנן ארליך: אנחנו התנגדנו, אכן, אבל - - -
יוסף טייב: זה היה בדיוק בזמן שומר חומות – במאי בשנה שעברה.
רם בן ברק: אני מבקש דבר כזה: שהיועצים המשפטיים של משרד המשפטים והיועץ המשפטי של ארגון נכי צה"ל, היועצת המשפטית של הועדה והיועץ המשפטי של משרד הביטחון שינסחו ביחד נוסחה שתאפשר להעביר את החוק הזה.
רם בן ברק: בכנסת יש תמיכה מקיר לקיר בסיפור הזה, גם אופוזיציה וגם קואליציה.
רם בן ברק: לכן החוק הזה יעבור, בצורה כזאת או אחרת.
רם בן ברק: חבל, במקום להגיע להתקוטטות, שזה יעבור בהסכמה בהיוועצות שלכם.
רם בן ברק: קלן את הצעת החוק.
רם בן ברק: אנחנו נוביל את זה מהמשרד שלנו, יארגנו את הפגישה, זאת תהיה פגישה של יועצים משפטיים, לא פוליטיקאים – ותארגנו את הסיפור הזה.
חנן ארליך: לא שמתי לב אם אדוני הזכיר את נציגי משרד האוצר.
רם בן ברק: גם נציגי משרד האוצר.
רם בן ברק: תודה רבה, אני מודה לכולם.
רם בן ברק: בקשר להערה של שביט – נעשה את הדיון, אני מבטיח לך שנעשה אותו.
רם בן ברק: ישיבה זאת נעולה.
רם בן ברק: אנחנו מתחילים את הדיון בהצעת חוק שירות ביטחון (שירות במשטרה ושירות מוכר).
רם בן ברק: מדובר על גיוס של חיילים לשורות המשטרה ולשירות בתי הסוהר ולא למג"ב.
רם בן ברק: מג"ב זה סיפור אחר.
רם בן ברק: אנחנו דנים כאן בהארכת החוק ב-3 שנים נוספות לפי בקשת משרד הביטחון.
רם בן ברק: כל העסק הזה קצת עלה לכותרות בעקבות האירוע שהיה בשירות בתי הסוהר, וזה ברקע, אי-אפשר להתעלם מהעניין הזה, ולכן חברי הכנסת יבקשו לקבל תשובות מהגורמים המוסמכים.
רם בן ברק: בואו נתחיל את הדיון.
רם בן ברק: אני מקווה שיהיה דיון פורה וענייני.
רם בן ברק: אנחנו חברי הכנסת, אנחנו רואים את עצמנו כנציגי ציבור ודואגים לנערים בני 18 שמתגייסים על-פי חוק לצבא הגנה לישראל.
רם בן ברק: חלקם, כמו שאנחנו מבינים ויודעים, נשלחים למשימות בגופים חשובים מאוד אחרים ואנחנו כאן בשביל לדון בזה.
רם בן ברק: אני באמת מאוד מבקש גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה, גם משמאל וגם מימין, מכל החברים כאן שדיון יהיה ענייני ושלא ניקח את זה למקומות פופוליסטים, אלא נתמקד בעיקר ונעשה את מה שצריך, כמה שמתבקש מאיתנו כחברי כנסת.
רם בן ברק: בבקשה, מי ראשון הדוברים?
שלמה קרעי: אדוני אולי יגיד עד מתי אפשר להגיש הסתייגויות לחוקים האלה.
מירי פרנקל-שור: עד לסיום הדיון.
מירי פרנקל-שור: עד לפני הצבעה, עד סיום הדיון.
רם בן ברק: עד לפני הצבעה.
מירי פרנקל-שור: אנחנו צריכים לדון בהסתייגויות ולהצביע עליהן.
רם בן ברק: בוקר טוב, אדוני השר לביטחון הפנים.
רם בן ברק: עוד דבר שלא אמרתי.
רם בן ברק: אנחנו מאחדים את הדיון.
רם בן ברק: הדיון יהיה גם על המשטרה וגם על שירות בתי הסוהר.
רם בן ברק: נעשה דיון מאוחד.
רם בן ברק: אין הבדל בין שני הגופים האלה ולכן הדיון יהיה מאוחד.
מיכל רוזין: אבל לא ממזגים את החוקים.
רם בן ברק: יש גם טעם - - -
מירי פרנקל-שור: צריך את אישור ועדת הכנסת למיזוג חוקים.
רם בן ברק: הדיון יהיה מאוחד.
רם בן ברק: תכף נחליט אם אנחנו רוצים למזג החוקים האלה.
רם בן ברק: אני לא מבין למה הם באים בנפרד, יש הרבה היגיון בלאחד אותם ולא לעשות שני דיונים בנפרד.
רם בן ברק: אם כאן התנגדות לאף אחד, אז אנחנו אולי נבקש מוועדת הכנסת.
שלמה קרעי: בטח שאנחנו מתנגדים, כי כל החוק צריך להיות בנפרד.
רם בן ברק: אבל זה אותו חוק.
שלמה קרעי: אבל במליאה יש דיון על כל חוק בנפרד, יש לנו מה לומר על כל דבר בנפרד.
רם בן ברק: בכל מקרה אנחנו ממזגים אותם.
שלמה קרעי: אתם יכולים לעשות מה שאתם רוצים.
מיכל רוזין: זה אותו רעיון, זה לא אותו חוק.
רם בן ברק: עזבו, חבר'ה, אני בוחר את המריבות שלי.
רם בן ברק: אין שום בעיה, לא ממזגים.
רם בן ברק: הכול בסדר, אין שום בעיה.
רם בן ברק: השר לביטחון הפנים, אתה רוצה להתחיל בבקשה.
עמר בר-לב: ראשית, תודה רבה.
עמר בר-לב: תודה רבה יושב-ראש הוועדה שנענית לבקשתי להופיע בפני הוועדה.
עמר בר-לב: אני רוצה להתחיל ברקע קצר ואחרי זה במה שעומד כאן לדיון.
עמר בר-לב: אז נדבר על נתונים:
עמר בר-לב: ב-1995 הוחלט אז שמספר מצומצם יחסית של צעירים וצעירות שמתגייסים לשירות סדיר, יעברו לשירות במשטרה.
עמר בר-לב: זה התחיל ב-1995.
עמר בר-לב: היום, בחוק הזה, מדובר על 1,161 תקנים שמתוכם 89% מאוישים.
עמר בר-לב: אני לא זוכר את הסיבה שהייתה ב-1995, אבל הייתה סיבה ספציפית.
עמר בר-לב: אני לא זוכר אותה.
מירי פרנקל-שור: היו יותר מדי חיילים בצה"ל.
עמר בר-לב: לא, לא.
עמר בר-לב: אני לא חושב שזאת הסיבה.
עמר בר-לב: לפחות בדיון בממשלה - - -
מירי פרנקל-שור: הוחלט להעביר חיילים למשטרה ולשב"ס.
מירי פרנקל-שור: היה יותר מדי כוח אדם בצה"ל.
עמר בר-לב: אולי רח"ט תומכ"א יודע.
עמר בר-לב: לא משנה.
עמר בר-לב: ב-2006 הוחלט שחיילים וחיילות סדירים יהיו בשב"ס.
עמר בר-לב: שם הייתה עסקת חבילה.
עמר בר-לב: זאת אומרת, עד אז אסירים ביטחוניים, בגדול, לא היו באחריות שב"ס.
עמר בר-לב: אחריות הזאת הועברה לשב"ס ובתמורה כזאת או אחרת הוחלט שחיילים וחיילות סדירים יהיו בשב"ס.
עמר בר-לב: היום זה עומד על 760, התקן או 760 כאשר 84% מהם מנוצל, זאת אומרת, לא כל התקן.
עמר בר-לב: מתוך המשרתים, 35% נשים.
עמר בר-לב: זה הרקע.
עמר בר-לב: מאז 1995 ומאז 2006 החוק מוערך כל 3 שנים, ונשאלת השאלה למה בעצם מדובר כאן בהוראת שעה ל-3 שנים.
עמר בר-לב: אם זה נמשך כל-כך הרבה שנים, למעלה מ-25 שנה בצה"ל ו-15 שנה בשב"ס, למה בכלל נכון לעשות את זה להוראת שעה ולא להפוך את זה להוראת קבע?
עמר בר-לב: זאת לדעתי השאלה העקרונית.
עמר בר-לב: אבל בהנחה שעכשיו אנחנו כרגיל נמצאים כמה ימים לפני הרגע שצריך להאריך את זה, אז הדבר הנכון לעשות זה להאריך את זה ב-3 שנים כפי שהוארכה הוראת השעה עד היום.
עמר בר-לב: כשאני חושב למה מישהו יכול לחשוב אחרת ולחשוב שהוראת השעה צריכה להיות יותר קצרה, אני חושב על 3 סיבות שעלולות להיות.
עמר בר-לב: הסבה הראשונה היא הסיפור עם העדות של מפקד כלא גלבוע בנושא הסוהרות.
עמר בר-לב: הסיפור, כפי שאנחנו יודעים, היה לפני 4 שנים.
עמר בר-לב: פרקליט המדינה נתן הנחיה לחקור מחדש את הנושא, לפתוח את החקירה, לחקור את הנושא וזה בטח לא סיבה שבגללה צריך לחשוב לקצר את זה מ-3 שנים לשנתיים או לשנה או מה שלא יהיה.
עמר בר-לב: וכמו שהיינו אומרים, עכשיו כשהתברר שבצה"ל יש סגן-אלוף שצילם חיילות במקלחות, אז עכשיו צריך לעשות איזה פעולה, לא יודע מה, לסגור את כל המקלחות או לפטר את כל סגני אלופים בצבא, משהו גומה.
עמר בר-לב: לכן אני ממש לא רואה קשר בין האירוע שהיה לפני 4 שנים שנקרא הסרסור בסוהרות לבין השאלה אם להאריך לשנה, לשנתיים או ל-3.
עמר בר-לב: הסבה השנייה שיכולה להיות, כמו ששמעתי, למה שיהיו בסדיר?
עמר בר-לב: אם צריך עוד סוהרות או אם צריך עוד שוטרים, אז שיהיו במה שנקרא בקבע.
עמר בר-לב: במשטרה ובשב"ס זה לא בקבע, אבל שיהיו סוהרים וסוהרות ולא סדירים.
עמר בר-לב: אז השאלה הזאת היא כמובן שאלה במקום, אבל היא מתייחסת בעצם לכל מה שנקרא ימ"לים.
עמר בר-לב: זאת אומרת, כל השירות של סדירים מחוץ לצבא.
עמר בר-לב: שירות לסדירים מחוץ לצבא, אני מניח שרובכם יודעים, אבל אני אחזור על זה עבור הפרוטוקול – זה גם הולך לשב"כ, וגם הולך למוסד וגם הולך למשטרה וגם הולך לשב"ס וגם הולך לרשות שמורות הטבע וזה גם הולך למורות חיילות ובטח יש עוד כל מיני דוגמאות.
עמר בר-לב: יכול להיות שמישהו מכם יגיד: טוב, שב"כ ומוסד, בשביל שמישהו או מישהי תהיה בשב"כ או במוסד, זה גוף שעוסק בביטחון, אז איכשהו זה יותר הגיוני.
עמר בר-לב: אבל גם אם אנחנו הולכים לפי ההיגיון הזה, אז זה שירות בתי הסוהר ומשטרת ישראל הם בהגדרה גופים ביטחוניים ובטח בהשוואה לרשות שמורות הטבע או למשרד החינוך ומורות חיילות.
עמר בר-לב: לכן אני לא חושב שזה טיעון.
עמר בר-לב: כמובן, אם תשאלו את משטרת ישראל או אם תשאלו את השב"ס, נציבת השב"ס שנמצאת כאן –היא תוכל לדבר בעד עצמה – היא מאוד תשמח כמו המפכ"ל לקבל, אם זה במשטרת ישראל, 1,161 תקנים ובשב"ס 760 תקנים, בוודאי שישמחו.
עמר בר-לב: אבל כפי שאתם יודעים, יש עניינים תקציביים ומגבלות תקציביות.
עמר בר-לב: ולכן אני מציע בהקשר הזה לא לשפוך את התינוק עם המים.
עמר בר-לב: אפשר להיות הכי צודקים בעולם, אבל לא רלוונטיים.
מאיר פרוש: הוועדות למיניהן כל הזמן – רשום לי ב-2009, 2010 – תמיד המליצו לצמצם.
מאיר פרוש: הטענה שלך שהיא צודקת, אז למה הם הלכו הפוך?
מאיר פרוש: קיבלנו מסמך שהלשכה המשפטית של ועדת החוץ וביטחון כתבה, והוא מספר על הוועדות שישבו ב-2009 ו-2010 וביקשו לצמצם את הרעיון הזה.
מאיר פרוש: למה הם ביקשו לצמצם אם אתה כל-כך צודק?
עמר בר-לב: תשאל את מי שכתב את חוות הדעת הזאת.
שלמה קרעי: ועדת בן בסט, ועדת ברודט, ועדת לוקר.
רם בן ברק: חברי הכנסת מגיבים אחרי שידבר השר ותדבר רב-גונדר קטי ואחרי זה ידבר תת-אלוף אמיר ודמני.
רם בן ברק: אחרי זה חברי הכנסת, כל אחד בתורו ידבר ולא לפני זה ותוך כדי.
שלמה קרעי: אבל אני רוצה חוות דעת של הייעוץ המשפטי לגבי הדיון המשולב שאתה עושה פה על 4 נושאים שהופיעו בסדר-היום בנפרד.
רם בן ברק: בבקשה, השר.
עמר בר-לב: בכל אופן, אני אתייחס לקריאת הביניים של חבר הכנסת פרוש.
עמר בר-לב: כמו שאמרתי – לא התייעצתי על זה עם הנציבה – אבל אם משרד הביטחון יחליט לקחת בחזרה את האחריות על העצירים הביטחוניים , יש לי הרגשה שנציבה שב"ס תשמח לוותר על 760 התקנים האלה.
עמר בר-לב: והאפשרות השנייה, אם במקום 760 תקנים של סדירים שכידוע העלות שלהם למדינה היא מאוד מאוד נמוכה, אם במקום זה המדינה תקצה 760 תקנים שוטפים לשב"ס, אני גם משוכנע שהארגונים ישמחו לקבל את זה.
עמר בר-לב: אז בעצם התייחסתי לשתי סיבות שלדעתי יכולות להעלות כאן סימן שאלה לגבי ההערכה: האחת, אמרנו לגבי הסיפור עם העדות של מפקד כלא גלבוע; והדבר השני, במקום סדירים שיהיו אנשים בתקן מלא.
עמר בר-לב: הסיבה השלישית, שמעתי אותה מחברים בוועדה, היא הרצון של הוועדה לחוקק את החוק הנרחב לגבי שירות חובה בצה"ל ושירות אזרחי ושירות ביטחוני-אזרחי וכל הדברים האלה.
עמר בר-לב: בתור אחד שישב גם בוועדת שקד בכנסת ה-19 שעסקה בנושאים האלה וגם בוועדת – מי ישב בראש הוועדה בכנסת ה-20?
מירי פרנקל-שור: חבר הכנסת אמסלם.
עמר בר-לב: חבר הכנסת אמסלם.
עמר בר-לב: אז ראשית יש לי ניסיון ארוך והיכרות.
עמר בר-לב: אבל הניסיון שלי אומר שאם מישהו חושב שאם במקום הארכה של 3 שנים תהיה הארכה של שנה ועל-ידי זה משרד הביטחון או מערכת הביטחון תילחץ ולכן היא תזרז את החוק האחר היותר רחב, אז לדעתי הוא פשוט לא חי במציאות הישראלית ולא במציאות שלנו בכנסת.
עמר בר-לב: כל מה שקשור במערכת הביטחון, מערכת הביטחון לא תספור לשנייה ולא מעניין אותה לשנייה אם השירות בשב"ס ובמשטרה יסתיים בעוד שנה או בעוד 3 שנים.
עמר בר-לב: זה לא יהווה שום לחץ.
עמר בר-לב: תיאורטית יכול להיות, אבל זה לא יהווה שום לחץ על מערכת הביטחון.
עמר בר-לב: זה אתגר עצום, אני בהחלט חושב שיש מקום לחקיקת חוק נרחב כזה, אבל זה לא מה שיזרז אותו.
עמר בר-לב: לסיכום, אני יכול לומר כמה דברים: אחד, לעשות כמו שאמרתי קודם, להחזיר את האסירים הביטחוניים לאחריות משרד הביטחון ולשחרר את השב"ס מזה ולוותר על 760 הסוהרים והסוהרות האלה, אני בטוח שמשרד הביטחון יתנגד והשב"ס ישמח.
עמר בר-לב: אני לפחות בתור השר לביטחון הפנים אשמח כי זה מוריד מאיתנו אחריות, אבל אני חושב שמבחינה עניינית, מבחינת מדינת ישראל, שירות בתי הסוהר זה הארגון שצריך לטפל גם באסירים ביטחוניים ולכן צריך את התוספות האלה.
עמר בר-לב: הנקודה השנייה, החלפת סדירים בתקני קבע.
עמר בר-לב: שוב, כולנו נשמח זה לא מחובר לשום מציאות.
עמר בר-לב: והדבר השלישי, דרך זה ללחוץ על מערכת הביטחון שלכן היא תיאלץ תוך שנה או בשנה הקרובה להגיע לחקיקה רחבה.
עמר בר-לב: שוב, מערכת הביטחון, זה לא מה שנלחץ אותם.
עמר בר-לב: דבר אחרון, אני יכול להגיד לכם וזה גם התפרסם בעקבות פגישה שלי עם שר הביטחון ובעקבות האירועים שחווינו, לצערנו, ב"שומר החומות" של התקוממויות, כולל התקוממויות לאומניות כנגד המדינה, בעיקר חווינו את זה בערים המעורבות וכן הלאה.
עמר בר-לב: שר הביטחון ואני חושבים שדווקא נכון להעלות מבין הצעירים והצעירות שמתגייסים לצה"ל את המספר של אלה שישרתו במג"ב ואת אלה שישרתו במשטרה הכחולה.
עמר בר-לב: יותר מזה, גם כפי שאנחנו יודעים מחוז ש"י של משטרת ישראל הוא מחוז שמשווע לשוטרים נוספים, ובשיחה שלי עם שר הביטחון עלה שאם באמת בסופו של דבר יוחלט על תוספת תקני סדיר שילכו למשטרה, חלקם, אלה שילכו למשטרה הכחולה, חלקם ילכו גם לחזק את מחוז ש"י.
עמר בר-לב: אז אני חושב שיש כאן אינטרס לאומי מכל כיוון שאנחנו מסתכלים עליו.
עמר בר-לב: אני חושב שההתלבטות פתאום אחרי 25 שנה או פתאום אחרי 15 שנה בהקשר של השב"ס, לקצר את זה מ-3 שנים לשנה או לשנתיים, אני חושב שזה לא במקום.
עמר בר-לב: מה שנכון לדון זה האם לא להפוך את זה להוראת קבע ולא להוראת שעה.
עמר בר-לב: כמובן שבלוח הזמנים הנוכחי זה בלתי ניתן, אבל בתקווה שהוועדה תחליט לאשר את הוראת שעה ל-3 שנים, בהמשך ייערך דיון ולא תחת לחץ זמנים ולוח זמנים צפוף האם זה לא נכון להפוך את זה להוראת קבע ולא להוראת שעה.
רם בן ברק: תודה רבה, אדוני השר.
רם בן ברק: רב-גונדר קטי, בבקשה.
קטי פרי: בוקר טוב, יושב-הראש, בוקר טוב לכולם.
קטי פרי: ראשית אני אציין שכפי שאמר השר לבט"פ, מאז 2005 כשהועברו אלינו מתקני הכליאה הצבאיים מגידו, עופר וקציעות, מצה"ל לשב"ס ועם זאת הועברה משימת האחריות עליהם והוחלט על שירותם של חיילי סדיר בשירות שב"ס כחיילי חובה.
אורית סטרוק: במקביל?
אורית סטרוק: אלו שתי החלטות מקבילות?
קטי פרי: במקביל בהחלט.
קטי פרי: עם העברת המתקנים, המשימה הועברה עם קביעת תקינת חיילי הסדיר לשירות בשב"ס כחיילי חובה.
קטי פרי: התקינה בראשית הדרך עמדה על כמעט כ-1,000 תקנים.
קטי פרי: עם השנים ובמהלך 5 השנים האחרונות נעשתה עבודת מטה, היום התקינה עומדת על 760.
קטי פרי: אבל לפני כ-5 שנים היא עמדה על 960.
קטי פרי: מעולם לאורך השנים לא אוישו התקנים ב-100% וגם בשנים האחרונות אנחנו עומדים בין 75% ל-84% איוש.
קטי פרי: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם רח"ט תומכ"א ועם ראש אכ"א בצה"ל ואנחנו מקיימים ועדות עתיות ואנחנו מקיימים קשרי עבודה לאורך השנים.
קטי פרי: מבלי להפחית מחומרת האירוע שעלה בציבור ביתר שאת אחרי עדותו של מפקד כלא גלבוע, גנ"מ מפרדי בן שטרית, ומבלי להפחית בחומרתו, אני רואה את האירוע כחמור.
קטי פרי: וכפי שנאמר, פרקליט המדינה הורה על פתיחת התיק מחדש.
קטי פרי: עדיין אני סבורה ואני רוצה לציין כאן שהאירוע ייבחן וייבדק, אבל מדובר במאות סוהרים וסוהרות חיילי חובה, ממוצע של 400 בשנה, שמתגייסים לשב"ס לאורך 15 השנים האחרונות ואנחנו רואים אותם כאנשי הסגל שלנו, כסוהר וסוהרת בקבע.
קטי פרי: כל תהליך הקליטה, החיול, הליווי, החניכה נעשה כאחד הסוהרים שלנו.
קטי פרי: יש מערך ת"ש ומערך חינוך לטובת החיילים ובנוסף הם מקבלים מעטפת וליווי של קציני מש"א ביחידות וקציני הרווחה ביחידות.
קטי פרי: לאורך השנים פיתחנו גם מסלולי קידום לגיוס לקבע.
קטי פרי: הנתונים שאני אציין הן מהשנים האחרונות.
קטי פרי: רק בין 2017 ל-2021, 50% ממסיימי השירות חובה בשב"ס ביקשו להתגייס לקבע.
קטי פרי: ככול והם עברו את הקריטריונים ואת מסלול לגיוס – כשהם מבקשים לעבור מסדיר לקבע יש מסלול גיוס אחר והם אמורים לעבור מספר מבדקים בתחומים שונים.
קטי פרי: אני אציין שבקרב חיילות החובה שסיימו האחוז עומד על למעלה מ-40% רצון להתגייס לקבע.
קטי פרי: המספרים האלה לטעמי מעידים בעד עצמם.
קטי פרי: אנחנו פיתחנו מסלולי עידוד קידום לחיילים בשנים האחרונות.
קטי פרי: רק בקורס הקצינים האחרון סיימו 3 חיילים וחיילות את קורס קצינים ונכנסו למסלולי הקידום בקצונה, בין אם כמפקדי אגפים ובין אם כסגני מפקדי משמורות.
קטי פרי: לאורך השנים יש לנו עוד בעלי תפקידים, מש"קים וקצינים שקודמו מקרב החיילים.
קטי פרי: אני חושבת שבעניין הזה של העסקת חיילים בשירות בתי הסוהר, זה ארגון ביטחוני.
קטי פרי: רק אתמול היה אירוע מאוד קשה בבית סוהר נפחה של תקיפה סוהר.
קטי פרי: החיילים והחיילות מועסקים אך ורק במתקנים הביטחוניים.
קטי פרי: אפשר ואני מזמינה אתכם וחלקכם הייתם בביקורים אצלנו, אפשר לדבר ולשוחח עם החיילים והחיילות על שביעות רצונם ועל מה שהם מקבלים בשירות.
קטי פרי: הם רואים בזה שירות ערכי בשליחות ציבורית ושירות בארגון ביטחוני.
קטי פרי: אני לגמרי מסכימה עם השר שהוראת השעה כל 3 שנים אנחנו מאריכים אותה, היא צריכה באמת לדון סביב השולחן באשר לחקיקה.
קטי פרי: אבל אני סבורה שנדרש להאריך אותה ב-3 שנים נוספות בעת הזו ובוודאי לא לפגוע ברצף השירות החשוב הזה של החיילים והחיילות.
קטי פרי: אני אגיד שבנושא כוח אדם השמיכה תמיד קצרה בכל הגופים, בוודאי וביתר שאת בגופים הביטחוניים.
קטי פרי: כמו שאמרתי, אחוזי האיוש אף פעם לא מלאים ובסוף התקנים של חיילי חובה הם כתקנים של קבע והם משרתים במשרות ברזל.
קטי פרי: זאת אומרת, ביומני זקיפות, בזקיפות באגפים, בכל המעטפת ובכל הצירים באגפים הביטחוניים, בכל נקודות הברזל.
קטי פרי: ובעצם כל תקן כזה הוא תקן לאיוש להוציא את סדר- היום בבתי הסוהר לפועל.
קטי פרי: אני אציין שבשבועות האחרונים עסקנו בנושא הזה ביתר שאת באשר לסביבת העבודה והקמתי ועדה רב-מקצועית בשיתוף של אשת ציבור מתחומי המגדר.
קטי פרי: אנחנו נעסוק בזה ונמשיך להעמיק בשירות של החיילים והחיילות אצלנו.
רם בן ברק: רח"ט תומכ"א.
אמיר ודמני: בוקר טוב.
אמיר ודמני: כפי שהציג פה השר וגם הנציבה, אנחנו מאיישים מכוח החוק את השב"ס והמשטרה.
אמיר ודמני: כרגע הנתונים הם שאנחנו מאיישים 760 תקנים ב-81% איוש בשב"ס, מתוכם כשני שליש הם גברים, ומתוך 1,161 תקנים במשטרה, אנחנו מאיישים 1,079, זה 93%.
אמיר ודמני: שם החלוקה המגדרית היא הפוכה: שני שליש הם נשים ושליש הם גברים.
אמיר ודמני: צריך להגיד שאחוזי האיוש אכן הם לא מלאים, וזאת מפאת העובדה שראשית, אנחנו מתעדפים ראשית כל את היעדים הקריטיים של צה"ל ומאיישים אותם לפני וזו פונקציה של סדר עדיפויות וקדימויות, והיקף הכוח אדם איננו מספק.
אמיר ודמני: והדבר השני והחשוב הוא שאנחנו משפצים בימ"לים ובשב"ס ובמשטרה על פי רצון הפרט, קרי, לצורך העניין, אם מישהו או מישהי אינם מעוניינים להתגייס, הם אינם מתגייסים וגם יש מנגנון - - -
רם בן ברק: שמתגייסים לגופים האלה.
אמיר ודמני: לגופים האלה, בוודאי.
אמיר ודמני: תודה על התיקון.
אמיר ודמני: למעשה, יש גם פרק זמן של 3 חודשים שבמסגרתו החיילים והחיילות יכולים לחזור לשירות לצה"ל וצריך להגיד שגם מעבר לזה, והיו מספר הערות בעניין הזה גם בוועדה לביטחון הפנים לפני כשבועיים-שלושה, ואנחנו נעשה את המקסימום כדי שגם אם חיילים או חיילות יבינו שהם אינם מעוניינים בהמשך, אז אנחנו נקבל אותם חזרה לצה"ל.
אמיר ודמני: צריך להגיד שיש תהליכים מאוד מסודרים לפני הגיוס, בשיתוף עם המשטרה ועם השב"ס, שבהם אנחנו מדובבים ועושים כנסים טרום גיוס ותהליכים שבמסגרתם האנשים שמגיעים בסופו של דבר לשם מקבלים את כל המידע ושואלים את כל השאלות.
אמיר ודמני: כפי שגם אמרה הנציבה, סך הכול, המוטיבציה של האנשים שמגיעים ליעדים האלה, בדרך כלל אלה אנשים שרוצים להיות שם, הרבה מהם בגלל שהם מעוניינים להיכנס שם לקבע - - -
רם בן ברק: אני רוצה לחדד את הנקודה הזאת כי היא נקודה חשובה.
רם בן ברק: כל מי שמגיע למשטרה או לשירות בתי הסוהר, הוא בא על פי רצונו ויש לו 3 חודשים ראשונים בהם הוא יכול להתחרט.
רם בן ברק: וגם אם לוקח יותר זמן להתחרט, אז מאפשרים - - -
אמיר ודמני: ולכן אחוזי האיוש - - -
מירי פרנקל-שור: אדוני היושב-ראש, אני אתייחס לזה בהמשך אבל נציגת קבילות שוטרים וסוהרים התייחסת לזה בדוח.
מירי פרנקל-שור: צריך לקחת את האמירה הזו קצת יותר בזהירות.
מירי פרנקל-שור: לא כל מי שלא רצה – הרי חוק שירות ביטחון מאפשר למי שהוצב בשב"ס או במשטרה במשך תקופת זמן מסוימת, לבקש לחזור לצבא.
מירי פרנקל-שור: אני פירטתי את זה בסקירה ששלחנו לחברי הכנסת, בדוח של שנת 2018 אומרת נציבת קבילות שוטרים וסוהרים שהשב"ס – אני אחפש - - -
מיכל רוזין: עמוד 8 למטה.
מירי פרנקל-שור: אני מזמינה את חברי הכנסת לסעיף 29 בסקירה שלנו: מעיון בדוח נציבות קבילות שוטרים וסוהרים לשנת 2018 עולה כי חיילים המשרתים במשטרת ישראל הגישו מספר רב יותר של קבילות ביחס לחלקם היחסי בקרב השוטרים.
מירי פרנקל-שור: בין הנושאים המרכזיים בעניינם קבלו החיילים, היו נושאי רווחה, יחס המפקדים, טיפול רפואי ואי-כיסוי הוצאות רפואיות, הליכי העמדה לדין משמעתי, מניעה ביקורים במהלך - - - וכו'.
מירי פרנקל-שור: ובסעיף 30, בנוגע לסוהרים - - -
מיכל רוזין: והחזרה לשירות בצה"ל בניגוד לרצון שוטר החובה.
מאיר פרוש: בנוגע לסוהרי החובה, מספר הקבילות תאם את חלקם באוכלוסיית הסוהרים והן היו בעיקר בנושאים של אי-החזרה למרות בקשת סוהר החובה, אי-כיסוי הוצאות וכו'.
רם בן ברק: זה לא סותר את מה - - -
אמיר ודמני: אני חושב שזה ממש לא סותר את מה שאמרתי.
אמיר ודמני: בכל זאת אני אחדד את הדברים ואני אומר את זה עם כל הזהירות, בכל זאת אני עומד מאחורי כל מה שאני אומר:
אמיר ודמני: מנגנון השיבוץ של צה"ל לגופים הימ"לים הוא מנגנון שלפיו אם חייל איננו מעוניין להגיע לשם, הוא לא מגיע לשם.
אמיר ודמני: המנגנון גם אומר שבשלושה חודשים הראשונים החייל יכול לחזור.
שלמה קרעי: האם אתם מביאים את זה לידיעתם בצורה מפורשת?
אמיר ודמני: בוודאי שמביאים.
אמיר ודמני: ואמרתי שגם יש כנסים לפני הגיוס.
אמיר ודמני: אנחנו מנהלים דבב עם כל החיילים, לא רק עם חיילי השב"ס ושח"מ.
אמיר ודמני: במסגרת הכנסים האלה הדברים גם מובאים לידיעתם.
אמיר ודמני: מכיוון שאנשים ממלאים שאלון רצונות לפני שהם מתגייסים, אז אנחנו משתדלים לשים את האנשים שמעוניינים בכך כבר שם, כמובן במגבלות שאם יש לו פרופיל קרבי, אז אני אשים אותו בחיל קרבי.
אמיר ודמני: אבל מי שמעוניין להיות שם והוא מתאים בנתונים, הוא שם.
אמיר ודמני: ולכן מרבית האנשים שמגיעים לשם לכתחילה, הם האנשים שמעוניינים בכך.
אמיר ודמני: ואת זה אני אומר לא בזהירות אלא בוודאות.
אמיר ודמני: אני אמרתי שבוועדת ביטחון הפנים קיבלנו הערה על-כך שאין לנו מנגנון מספיק מסודר בכל מה שנוגע לאנשים שנמצאים שם מעל 3 חודשים.
אמיר ודמני: ואני אמרתי שאנחנו נתקן את העניין הזה על מנת שגם יידעו מעבר לזמן הזה.
משה טור פז: איפה נמצא מג"ב באירוע הזה?
אמיר ודמני: מג"ב לא קשור.
אמיר ודמני: מג"ב הוא חיל קרבי לכל דבר.
אמיר ודמני: גם שם המוטיבציה היא מאוד גדולה.
אמיר ודמני: במג"ב יש אחוזי איוש מלאים, מעל 104% איוש.
אמיר ודמני: ואנחנו גם בתיאום עם המשרד לביטחון הפנים ועם מפקד מג"ב וכל הגורמים הנוספים.
אמיר ודמני: אנחנו חיזקנו את מג"ב בחודשים האחרונים עוד יותר אל מול האתגרים ויש לנו שיתוף פעולה מצוין עם מג"ב בהיבט הזה.
משה טור פז: אדוני היושב-ראש, אני לא שואל סתם, אני רוצה להבין.