GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נירה שפק: אבל צריך לראות – אני עכשיו מדברת גם מהכובע הכספי – שבאמת השקל מגיע למקום הנכון.
נירה שפק: והשקל מגיע למקום הנכון זה גם בחליפיות, האם הוא באמת נדרש, וגם לתגמל את אלה שכן, ואני חושבת שיש לנו עוד הרבה מה לעשות בתגמול מערך המילואים.
נירה שפק: לפני שאני אגע בעקרונות, יש לי שני נתונים שלא מתחברים.
נירה שפק: הצגתם בהתחלה, במגמות שילוב נשים, במערך המילואים הצגתם שנשים הן 17%, הראיתם את ההתפתחות מבחינתי הקשה, מבחינתי זו נקודה שמחייבת טיפול.
נירה שפק: בחשבון שאני עשיתי, במשך 12 שנה עלינו מ-13% ל-17%, זה אומר שעלינו ב-0.333% בכל שנה בממוצע, שזה נתון מאוד נמוך – 12 שנה, 4%, זה נתון שלכם – בטח אל מול המגמות בחברה הישראלית.
נירה שפק: אני יודעת שלא הכול זה הצבא, וגם תהליכים לוקח להם זמן, אבל הנתון כנתון הוא לא טוב.
נירה שפק: הוא לא טוב.
תא"ל אמיר ודמני: ברשותך.
נירה שפק: אני רק אחבר אותו לשקף אחר ואז תגיב.
נירה שפק: אני לוקחת את השקף של נשים בשירות פעיל – אני מצריחה שקפים בין מצגות שלכם – מסך כול הגברים והנשים שעושים שירות, פה אני רואה שיש עלייה של נשים.
תא"ל אמיר ודמני: כי זה מתוך הפעילים.
נירה שפק: אני יודעת, הבנתי שזה מתוך הפעילים.
נירה שפק: אני אומרת, המצב מראה שגם כשיש לנו את הנבחרת, לא רק את אלה שמוצבים, הרי כולנו מתמודדים - -
משה טור פז: גם שם יש פחות נשים.
נירה שפק: - - עם המצבות, גם יש פחות נשים.
תא"ל אמיר ודמני: דווקא שם בנתונים רואים שאנחנו עולים מ-13% ב-2016 ל-20% ב-2021.
נירה שפק: חסכת לי.
נירה שפק: אמרתי, הקצב הוא יותר טוב, אבל עדיין הוא לא מספיק טוב.
נירה שפק: הוא לא מספיק טוב.
נירה שפק: וכשאני לוקחת את זה בסוף לשקף שהציג את מספר המגמות שילוב נשים – כשמראים לי אחוזים אני ישר נדרכת, אני רוצה מספרים.
נירה שפק: כשאתה מציג לי שקצינים בכירים, רב סרן, סא"ל, עלה מ-4% ל-8%, כמה סך הכול?
תא"ל אמיר ודמני: אני יכול להציג לך מספרים.
תא"ל אמיר ודמני: פשוט זאת שיטת ההצגה כשאני בפורומים.
נירה שפק: אני חושבת שדווקא בנושא הסקטוריאלי הזה או המגדרי הזה, זה מאוד חשוב כי אין סיבה שבדש"בים – ואנחנו עוקבים, אני באופן אישי כועחו"ב, ואני לא היחידה, עוקבים אחרי הדש"בים שלכם, גם בסדיר וגם במילואים.
נירה שפק: וזה קידום ויש לזה סמל סטטוס ויש לזה השלכה כלכלית כי כשאתה בא להתמודד על תפקידים במגזר הציבורי, ולא רק, אז אומרים: סא"ל ומעלה זה קריטריון להיכנס לוועדת איתור.
נירה שפק: אם נשים לא נכנסות לסא"ל, אל"מ, זה אפליה, ואין סיבה שלא.
נירה שפק: ולכן, פה יש לצה"ל עוד משהו.
נירה שפק: כשמדברים על צה"ל כצבא העם, ככור היתוך או כמגמה למוביליות, יש כאן פער שהוא לא מוסבר ולא מובן.
משה טור פז: נקודה חשובה.
נירה שפק: זה קודם כול, דבר ראשון.
משה טור פז: אני רוצה שנירה תסיים, אני רוצה לשמוע את אנשי המילואים.
נירה שפק: זה דבר אחד שהיה מאוד חשוב לי בהיבט של המגדר.
נירה שפק: לא קיבלתי נתונים על ממוצע שמ"פ לתומכי לחימה ולמנהלה, ואני חייבת לחבר את זה.
נירה שפק: אני קראתי את המחקרים של המכון למחקרי ביטחון לאומי, שווה לקרוא אותם וללמוד.
נירה שפק: אחד המחקרים מ-2018 מציג איך אנשי המילואים רואים את זה, לא רק איך אנחנו – הינה ברח לי הצבא אבל אני כבר לא, בכל אופן לא בסדיר – אבל מילואים בשלבי החיים השונים, שירות מילואים מבעד לעיני המשרתים, וזה חסר לי.
נירה שפק: חסר לי סקר כזה גם של צה"ל.
נירה שפק: וכאן יש שתי אמירות שמתחברות למה שאמרתי קודם.
משה טור פז: נירה, תקצרי כי אני רוצה לשמוע עוד אנשים.
נירה שפק: אני אנסה.
נירה שפק: אחד, מה ההשפעה של האנשים שמתגייסים אל מול ההכנסה שלהם?
נירה שפק: כמה אנשים הם עם התמחות?
נירה שפק: אתה רואה את החיבור בין הכלכלי למילואים, אנחנו מכירים את זה.
נירה שפק: אנחנו מכירים מי פנו יותר, מי פחות, והממוצע מראה לי ששירות המילואים מוביל אותך למעלה בגילאי 35 ומעלה.
נירה שפק: זאת אומרת, חייבים לעשות תוכנית מיקוד לגילאים 22 עד 30–34.
נירה שפק: תתקפו לי את הנתונים האלה, הנתונים האלה לא מתוקפים אצלכם –אני לא כתבתי את המצע אבל אני מבקשת לראות את זה כי אני רוצה לראות את המגמות אצלנו.
תא"ל אמיר ודמני: אני לא יודע כמה אנשים מרוויחים.
תא"ל אמיר ודמני: את יודעת שאני לא יודע.
נירה שפק: לא, אבל ביטוח לאומי, אפשר לעשות עבודה.
נירה שפק: אם צריך שאנחנו נעשה אותה עם הממ"מ, לחבר בין ביטוח לאומי לזה, להציג מגמות, אבל אני מאמינה שגם אתם יודעים.
נירה שפק: בסוף, איך אמרת, המפקדים מכירים טוב את החיילים שלהם.
נירה שפק: לגבי תוכנית הטבות, נגעת במ"פים, מג"דים והלאה.
נירה שפק: המערך שמבחינתי גם בסדיר וגם במילואים הוא המערך הכי קריטי זה מערך המ"מים.
נירה שפק: אני רואה מה המ"מים עושים.
נירה שפק: בסוף לא המ"פ והמג"ד מתקשרים לחייל כל יום, הולכים לעשות ביקורי בית, גם בסדיר וגם במילואים.
נירה שפק: תפקיד המ"מ הוא התפקיד הכי שוחק בסדיר ובמילואים ואני חושבת שחשוב לחזק אותם, אני אשמח לדעת אם יש תוכנית לדבר הזה.
משה טור פז: נירה, את חייבת לסיים.
נירה שפק: אני אבחר נושא אחד מכל מה שאמרתי – יש לי הרבה, אני אעביר את השאלות.
משה טור פז: יש פה עוד הרבה שמחכים.
נירה שפק: נכון, אבל אתה יודע, עד שאנחנו באים לדיון על זה.
משה טור פז: יהיו עוד, אני מבטיח.
נירה שפק: כן, אני אשמח.
נירה שפק: אני אשמח גם שתתייחס לנושא של התגמול המזערי, דיברת עליו בשנייה, אבל בסוף אנחנו רואים, גם אנשים שלא עובדים, בין אם זה פורשי צה"ל שאחרי זה מגיעים – מה שנקרא לא שכיר, לא עצמאי – מגיעים לימי מילואים רבים, וגם אנשים מה שנקרא שלא עובדים, הם לא סטודנטים.
נירה שפק: שני דברים בהקשר הזה.
נירה שפק: פעם אחת, מי שעובד בחצי משרה – ובדקתי את זה – זה מחולק לו לגבי החלקיות, וזה לא פייר כי אם הוא יומיים עובד ויומיים לא עובד, צריך לסגור את זה.
נירה שפק: אז לגבי התגמול המזערי אני מבקשת לקבל תשובה.
משה טור פז: נירה, תעבירי את השאלות.
נירה שפק: אין סיבה להעביר שאלות, את היתר אני אעביר.
משה טור פז: אופיר, בבקשה, פורום המילואים.
אופיר כהן: בוקר טוב.
אופיר כהן: אופיר מהעמותה למען משרתי המילואים, זה השם הרשמי, על שם אל"מ אבי סייג זיכרונו לברכה, שהקים את העמותה.
אופיר כהן: קודם כול, אני רוצה להגיד תודה על הדיון הזה.
אופיר כהן: זה דיון מאוד חשוב, חשוב שיתקיימו עוד דיונים כאלה, אז אני מודה לך קודם כול באופן אישי על זה שדחפת וקיימת את הדיון הזה, ותודה לחברי הוועדה שמשתתפים בו.
אופיר כהן: תודה לחברים שלי על המדים, שעובדים יומם וליל, בעיקר בליל, עבור כל אנשי המילואים, ואני לא אומר את זה סתם, הם באמת פועלים הרבה ובשנים האחרונות נעשו הרבה מאוד דברים בהקשרי מילואים שלא היו קודם ויש מגמת שיפור מאוד יפה.
אופיר כהן: עם זאת, אנחנו רוצים לומר כמה דברים שאנחנו חושבים שצריכים להתייחס אליהם בהמשך.
אופיר כהן: ברור לכולנו שמערך המילואים הוא מערך קריטי – מערך קריטי לצבא, מערך קריטי למדינה – וברור לכולנו שאנחנו גם חיים בתקופה אחרת.
אופיר כהן: העולם השתנה.
אופיר כהן: היום החיילים או האנשים או כל הפרט, הוא הרבה יותר אינדיבידואלי, הוא מסתכל על עצמו הרבה יותר מאשר הוא הסתכל בעבר, האידיאולוגיה והפטריוטיות עדיין קיימות אבל הן לא אותו דבר כמו שהיה בעבר.
אופיר כהן: ולכן, חייל המילואים דורש עוד איזשהו חיזוק, עוד איזשהו עיטוף, כדי שהוא יוכל להגיע למילואים וחייו לא ייפגעו.
אופיר כהן: משרתי המילואים היום מגיעים בעיקר בגלל החברים שלהם, בגלל המפקדים שלהם, בגלל המדינה, אבל גם בגלל שזה כורח חוקי, ויש הרבה שצריך לעשות כדי שהם ימשיכו להגיע ולעשות את העבודה הנפלאה שהם עושים.
אופיר כהן: היום לא כל כך פשוט, למרות הנתונים שאמרו קודם שהמ"פים והמג"דים, השורות מלאות, לא כל כך פשוט למלא את השורות האלה.
משה טור פז: אתה יודע, תמיד השאלה היא לא הכמות אלא האיכות.
משה טור פז: האם קיבלת את מספר אחד או התפשרת על מספר שלוש?
משה טור פז: זה בסוף השאלה.
אופיר כהן: זה אני יכול לומר בוודאות, שמתפשרים המון כי אתה צריך בסופו של דבר את מי שזמין ומי שיכול לעשות, ומי שמספר אחד, לא תמיד יכול.
אופיר כהן: ואם אנחנו לא עוטפים אותו כמו שצריך, אז הוא גם הולך אחורה, ולמזלנו, השורות עדיין מלאות באנשים מצוינים – שלא ישתמע מכאן שאלה לא אנשים מצוינים.
אופיר כהן: יש הרבה מאוד בעיות-יסוד, אני תיכף אגע בחלקן, שעדיין לא טופלו בצורה טובה, וחייל המילואים לא יכול, אי אפשר להמשיך עם העטיפה החלקית הזאת לחיילי המילואים היום.
אופיר כהן: נגענו פה במודל האימונים.
אופיר כהן: צריך לומר, מודל האימונים שדיבר עליו ודמני זה מודל אימונים דיפרנציאלי.
אופיר כהן: לא כל היחידות מתאמנות אותו דבר, יש הרבה מאוד יחידות שהן לא יחידות חזית בהגדרה שלהן, שמתאמנות מעט מאוד.
אופיר כהן: אני לא מתערב כמובן בשיקולים המבצעיים או בשיקולים של הצבא, זה לא מתחומנו מי צריך להתאמן יותר, מי צריך להתאמן פחות, אבל צריך לומר את זה כדי שזה יהיה מדויק.
אופיר כהן: יש יחידות מילואים שאני מקווה שלא נזדקק להן, שמתאמנות הרבה פחות מפעם, ויש יחידות שמתאמנות המון.
אופיר כהן: העקרונות שאנחנו חושבים שצריך לטפל בחייל, במפקד, אז קודם כול, לספק לו תחושה של עדיפות.
אופיר כהן: אנחנו צריכים לשפות אותו באופן מלא על ההפסדים הכספיים – תיכף אני אדבר איך – אנחנו צריכים להשתמש בזמן שלו בצורה ראויה כשהוא מגיע למילואים ולא לבזבז את הזמן שלו, אנחנו צריכים לטפל בסביבה שלו, במשפחה שלו, שהיא משלמת מחיר יקר כשהוא הולך למילואים, במעסיק שלו, שהוא משלם מכיסו כסף על כל יום מילואים שחייל המילואים הולך ומבצע את שירותו למען המדינה, הגופים האקדמיים שעוטפים את הסטודנטים, והחברים שלו, כדי שהוא לא ירגיש פראייר, שהוא ירגיש שהוא נבחר.
אופיר כהן: בעניין הזה אני אתן הערה לגבי ההטבות המצוינות שעברו בהחלטת הממשלה לפני שבוע וחצי ביוזמה ובקידום של אכ"א.
אופיר כהן: יש שם הבחנה בחלק מההטבות, לא בכולן, בין מפקדים לוחמים למפקדים שהם לא לוחמים, ואני רוצה לומר מילה על הדבר הזה.
אופיר כהן: מ"פ ומג"ד בצבא, זה לא משנה אם הוא לוחם או לא לוחם, העבודה הקשה שיש לו מאחורי הקלעים ביומיום בשגרה היא אותה עבודה בדיוק.
אופיר כהן: מ"פ בפיקוד העורף עושה את אותה עבודה כמו מ"פ לוחם.
אופיר כהן: מ"פ לוחם גם מסכן את חייו, ועל כך אולי צריך לתת לו דברים נוספים, אבל בהסתכלות הפיקודית של איך אנחנו מסתכלים על החבר'ה זה אותו פיקוד, זה אותו קושי, ואני יכול אפילו לומר שבחילות האלה זה יותר קשה לפקד על אנשים מאשר בחילות החזית כי המוטיבציה היא פחותה, זה ברור לכולנו.
אופיר כהן: ואם כבר, צריך לומר, בשנתיים-שלוש האחרונות, רוב המ"פים והמג"דים שעשו מילואים – תיכף אני אגע בזה גם – זה מ"פים ומג"דים של פיקוד העורף, בקורונה וסביבתה.
אופיר כהן: אלה הדברים באופן כללי.
אופיר כהן: אני רוצה לומר כמה דברים פרטניים, אני לא אגע בכל הנושאים שאנחנו מטפלים בהם, אני אגע רק בנושאים הקריטיים מפאת קוצר הזמן והרצון גם לתת לאחרים לשוחח.
אופיר כהן: צו חריג קריאה, נושא שהוא מאוד משמעותי בשנתיים האחרונות.
אופיר כהן: הצבא משתמש כל הזמן בצו הזה כשהוא רוצה לקרוא לחיילים מהרגע להרגע.
אופיר כהן: ברוב המקרים זה כמובן סביר ולגיטימי ואנחנו לא מתערבים במטרות או בצרכים של הצבא, זה לא ממקומנו, אבל יש מקומות שהשימוש בו הוא שימוש לא נכון ושימוש מוגזם.
אופיר כהן: אני אתן דוגמה אחת בולטת, המבצע של הבדיקות הסרולוגיות, המבצע שקרה באוגוסט האחרון.
אופיר כהן: שבוע-שבועיים לפני תום הקיץ החליט שר הביטחון לגייס 6,000 חיילי מילואים כדי לבצע בדיקות סרולוגיות באוכלוסייה לילדים כדי לדעת מה האחוז שלהם שחלה, והוא גייס 6,000 חיילי מילואים מהרגע להרגע בשבוע האחרון של אוגוסט, כשכולם כבר כמובן מתוכננים, כשהצבא נמצא בהדממה.
אופיר כהן: ואני שואל שאלה: האם זה בסדר?
אופיר כהן: האם זה לגיטימי?
אופיר כהן: כשקוראים לנו למלחמה, זה בסדר גמור; כשקוראים לנו למבצע, אנחנו מצדיעים ומגיעים ונילחם בגופנו, אבל כשקוראים לנו לדבר כזה, צריך להיות שיקול דעת.
אופיר כהן: לדעתנו, צו החריג קריאה צריך להיות מוגבל ומפוקח.
אופיר כהן: בשני היבטים יש לנו בעיה איתו.
אופיר כהן: היבט ראשון זה ההיבט שצריך להבין שכשחייל נקרא בצו חריג קריאה והוא חייב להגיע כמובן, הוא לא מוגן בחוקים ובתקנות ובהגנות שיש לו כמו צו 8 וצו 9, זה בראש ובראשונה.
נירה שפק: דרך אגב, ודמני, הוא מחויב להגיע?
אופיר כהן: הוא מחויב להגיע חד-משמעית.
קריאה: מחויב.
נירה שפק: לא, לא מחויב.
אופיר כהן: חד-משמעית מחויב להגיע.
אופיר כהן: צו חריג קריאה, החובה להגעה היא בדיוק כמו צו 8 וצו 9.
תא"ל אמיר ודמני: הוא מחויב להגיע אבל מה שקרה בנושא של הבדיקות הסרולוגיות זה יותר מורכב.
תא"ל אמיר ודמני: א', זה היה בעלי תפקידים מאוד ספציפיים; ב', אנחנו הזמנו הרבה יותר וניהלנו שיח עם כל פרט ופרט - -
נירה שפק: הצגתם לנו את זה בועחו"ב.
תא"ל אמיר ודמני: - - כדי לבדוק את היכולת שלו באמת לבצע את זה.
תא"ל אמיר ודמני: זה לדעתי לא מלמד על הכלל וזה היה אירוע מאוד נקודתי.
משה טור פז: זה אירוע חריג אבל כולנו מודעים לו.
משה טור פז: בסוף המספר הגדול, אמיר, אי אפשר להתעלם ממנו, שנקראו, לא כולם בסוף נדרשו.
תא"ל אמיר ודמני: אבל אנחנו ניהלנו שיח.
תא"ל אמיר ודמני: אנחנו הזמנו הרבה יותר אנשים, דיברנו עם כל אחד ועשינו פה הרבה מאוד התאמות.
תא"ל אמיר ודמני: לכן, להציג את זה ככה וגם להציג שהצבא - - -
משה טור פז: הסיבה שאופיר מעלה את זה זה באמת הרבה מאוד תלונות שהגיעו גם לוועדה בנושא הזה, ואני חושב שזה נושא שצריך לחשוב עליו.
אופיר כהן: כמי שגייס הרבה מאוד חיילים בצו הזה ובבדיקות הסרולוגיות, אני רוצה לומר.
אופיר כהן: קודם כול, אכ"א עשו עבודה נפלאה כדי שהדבר הזה יעבור כמו שצריך.
אופיר כהן: גייסו פי שניים ממה שהיה צריך כדי שנוכל לשחרר את החיילים ונתנו הוראות והנחיות איך להקל על החיילים כדי שחייל שלא יכול להיות, לא יהיה.
אופיר כהן: אבל לצערי הרב, אין מה לעשות, הצבא הוא צבא גדול, ובשטח קורים הרבה דברים, גם עם הכוונות הנפלאות והטובות והמצוינות והמקצועיות שהצבא הנחיל באותם ימים.
אופיר כהן: הדבר הנוסף לגבי צו חריג קריאה.
אופיר כהן: צו חריג קריאה זה הצו היחידי שלא מפוקח על ידי הוועדה הזאת.
אופיר כהן: צו 8 וצו 9 דורש משר הביטחון לבוא ולהציג אותו תוך שלושה ימים ולקבל אישור מהוועדה.
אופיר כהן: צו חריג קריאה לא דורש את זה.
אופיר כהן: אנחנו לא רוצים חלילה לפגוע בגמישות, לא של הצבא ולא שר הביטחון, זה לא מקומנו, אבל אנחנו כן מבקשים שיהיה פיקוח של הוועדה על הפעלת הצו הזה, בטח בהיקפים שהיו.
משה טור פז: נכון מאוד.
אופיר סופר: במה שונה צו 9 והצו החריג?
משה טור פז: בדיוק כמו שאופיר אמר.
תא"ל אמיר ודמני: א', אנחנו הפקנו לא מעט לקחים בעניין הזה.
תא"ל אמיר ודמני: יש יתרונות לצו 8, יש גם דרך אגב יתרונות לצו חריג התראה.
תא"ל אמיר ודמני: השוני הוא בעיקר בפיקוח ובגמישות שיש לצבא.
תא"ל אמיר ודמני: צריך להגיד שאחרי מה שהעברנו בהחלטת ממשלה לגבי הסטודנטים, ההבדלים הם כבר לא כאלה מהותיים, אבל עדיין, אנחנו נשתמש במצב חירום בצו 8.
משה טור פז: אנחנו צריכים לבחון את הסיפור של צו 8, צו 9 וצו חריג קריאה.
נירה שפק: היה על זה דיון ויהיה דיון המשך.
משה טור פז: ואנחנו צריכים לדון בזה גם כאן בוועדה.
משה טור פז: אופיר, אני נותן לך לקצר כי יש עוד מספר דוברים.
נירה שפק: אני רוצה להתנצל שאני הולכת, צריך גם להצביע בכספים.
אופיר כהן: אני אגע ב-brief בנושאים האחרים שאנחנו רוצים לקדם.
אופיר כהן: חוק הארכת מועדים, שדיבר עליו קודם ודמני, שהוא חוק שהצענו, הצעת החוק נמצאת במשרד המשפטים, צריך לקדם את זה וכמובן לחוקק את זה.
אופיר כהן: שיפוי מלא למעסיקים.
אופיר כהן: היום המעסיקים משלמים מכיסם על כל יום מילואים.
אופיר כהן: אנחנו רוצים שהם ישופו באופן מלא עבור ימי המילואים שהחיילים עושים.
אופיר כהן: שכר המינימום, דיברנו ואנחנו לא נאריך פה.
אופיר כהן: ביטול אופציית ביטול המילואים מהרגע להרגע.
אופיר כהן: הרבה פעמים יחידות שלמות מוזמנות למילואים, מבוטלים להם המילואים ערב המילואים או יום-יומיים קודם.
אופיר כהן: אנחנו רוצים שהדבר הזה יהיה הרבה יותר מפוקח כדי שזה לא יקרה.
אופיר כהן: זה פוגע בחיילי מילואים, או שייווצר מנגנון מסודר כי אכ"א עושים את זה, הם עושים את זה אד הוק.
אופיר כהן: אנחנו רוצים שייווצר מנגנון מסודר, שחיילים לא ייפגעו כשמבטלים להם את המילואים מהרגע להרגע.
אופיר כהן: יש עוד רשימה ארוכה.
אופיר כהן: אני לא אגע בכול כדי לתת הזדמנות לאחרים.
אופיר כהן: שוב פעם, תודה רבה על הדיוו הזה והדיון הזה חייב להמשיך.
משה טור פז: תודה, אופיר.
משה טור פז: תודה רבה על העבודה החשובה שאתם עושים גם בלהביא את הקול הזה.
משה טור פז: לשמחתי, נמצא איתנו לראשונה פורום מילואימניקיות, לראשונה בוועדה הזו, אז אני מקבל בברכה את טל וכוכי.
משה טור פז: ברוכות הבאות.
משה טור פז: טל, בבקשה.
טל לוי דיאמנשטיין: אז קודם כול היי, ובאמת כמו שאופיר אמר, תודה על עצם הדיון ואנחנו מאוד מאוד שמחות להיות כאן.
טל לוי דיאמנשטיין: אני רוצה להתחיל רגע באנקדוטה קטנה.
טל לוי דיאמנשטיין: אתמול ישבתי בערב עם חברה וסיפרתי לה שיש לנו דיון בבוקר, היא שאלה על מה הדיון, אמרתי נשים במילואים, אז היא אמרה, מה צריך לדון בזה, יש לך מילואים, תלכי למילואים, למה את מבלבלת לכולם את המוח.
טל לוי דיאמנשטיין: וזה הסיפור של נשים במילואים.
טל לוי דיאמנשטיין: בגדול, התפיסה החברתית היא תפיסה שרואה איזשהו רצון להוכיח משהו למישהו מצד אחד, או מצד שני, אז מה הבעיה, אז תעשו מילואים, אם אתן כל כך רוצות לעשות תעשו, ואנחנו ככה קירחות מכאן ומכאן, על אף שיש לנו שיער יותר ארוך.
טל לוי דיאמנשטיין: שמנו לכם ככה את הדברים.
טל לוי דיאמנשטיין: אני לא אחזור על מה שנאמר אבל אני כן רוצה להתייחס לשני דברים שנאמרו כאן.
טל לוי דיאמנשטיין: אחד, אמרנו, הסיפור של בכלל למה הפורום הזה קיים, ואנחנו תמיד אומרות שבסוף המטרה היא להשמיד את עצמו כי אני נורא מקווה שבעוד עשר שנים כשישבו פה הנשים אז לא יהיה בנו צורך, וזה רגע החזון שלנו להמשך – להיכחד.
טל לוי דיאמנשטיין: אבל לטובת הדיון הזה אני אגיד.
טל לוי דיאמנשטיין: דיברת על הסיפור של נחיצות, תחושת הנחיצות של מערך המילואים.
טל לוי דיאמנשטיין: אני חושבת שאצל נשים זה שונה.
טל לוי דיאמנשטיין: גם עובדתית, בסקר שערכנו, אני לא אכנס כרגע לנתונים, אבל נשים כן, המוטיבציה שלהן מאוד גבוהה, תחושת הנחיצות במקומות שבהם הן פעילות היא גבוהה.
טל לוי דיאמנשטיין: יחד עם זאת, הסיפור של כל ההחלטות שהתקבלו פה לאחרונה האם לתת או לא לתת הטבות ייחודיות למערך המשרתות, אז כתבנו פה בנייר העמדה שלנו ואתם יותר ממוזמנים לקרוא.
טל לוי דיאמנשטיין: העמדה הרשמית שלנו היא שלא, אנחנו מאוד לא היינו רוצות שיסמנו את מערך המשרתות באופן מובהק כמישהי שצריכה לקבל איזשהו תגמול, לא קופונים לסופרפארם ולא שום דבר אחר שיגרום לנו לצאת מהבית.
טל לוי דיאמנשטיין: אנחנו כן חושבות – ופה צריכה להיעשות איזושהי עבודת מטה, אני חושבת אולי אפילו משותפת, אני לא יודעת איך עושים את הדברים האלה עדיין, אנחנו חדשות – אבל כן צריכה להיות עבודת מטה להורים, שאז אנחנו כולנו יכולים לצאת נשכרים ממנה, הורים לילדים קטנים, לחשוב איך מתגמלים את האנשים האלה לצאת מהבית, איך מתגמלים זוגות.
טל לוי דיאמנשטיין: אני ובעלי משרתים שנינו לא מעט ימים בשנה, יש לזה מחיר לבית, אז אולי בזה נכון להתחשב.
טל לוי דיאמנשטיין: בכל מקרה כן היינו רוצים לבקש כי אני יודעת שנעשות כבר עבודות לתגמול מערך המשרתות.
טל לוי דיאמנשטיין: אז ככל שזה תלוי בנו, אנחנו ממש ממש מתנגדות לסיפור הזה.
טל לוי דיאמנשטיין: הדבר השני שאנחנו רוצות להתייחס אליו זה סיפור שקראתם לו דרושים.
טל לוי דיאמנשטיין: אז גם אנחנו, ככה יצא לנו להיות חלק גם עם נמרוד וגם יצא לנו לדבר השבוע עם אבישג.
טל לוי דיאמנשטיין: נעשו פה כל מיני עבודות על הסיפור הזה.
טל לוי דיאמנשטיין: זה אחד מצווארי הבקבוק של נשים, הסיפור של: אוקיי, אני רוצה לעשות, אז איך אני חוזרת למסלול הזה, וזה קורה לאט מדי, דיברנו על זה, ועוד הרבה מאוד זמן.
טל לוי דיאמנשטיין: אני חושבת שבעידן של ימינו של שיתוף המידע וכו', יכול להיות שאנחנו יכולים למצוא איזושהי פלטפורמת ביניים.
טל לוי דיאמנשטיין: היום, גם בקבוצות שלנו נעשית עבודת דרושים למעשה, יכול להיות שאפשר למצוא איזשהו פתרון משותף שכולנו נהיה שותפים לו, של איזשהו דף פייסבוק או כל דבר אחר שיכול לעמוד גם בביטחון המידע וכו', וכן לאפשר את הדבר הזה שייצא לדרך.
טל לוי דיאמנשטיין: זה נכון גם לגברים, גם לנשים, גם לצבא בעיניי, אז זה משהו שכן היינו רוצות שיקרה הרבה הרבה יותר מהר.
טל לוי דיאמנשטיין: זה בגדול.
טל לוי דיאמנשטיין: שוב, כל העמדה שלנו מונחת פה.
טל לוי דיאמנשטיין: יש עוד המון נושאים אבל אנחנו נשמח לדבר ככה פרטני.
משה טור פז: אני רוצה להודות.
משה טור פז: גם ישבתי כאן עם הפורום ואני רוצה לומר שמכל הדברים שהעליתם, אני הכי מכבד את עמדת היסוד שלכן – אל תיתנו לנו הטבות ייחודיות כמשרתות מילואים, פשוט תזכרו שאנחנו כאן ותדעו ושזה יבוא לידי ביטוי.
משה טור פז: אני חייב לשתף אתכם.
משה טור פז: במבצע עמוד ענן הייתי מג"ד במילואים ורגע לפני כניסה לעזה, שלא התרחשה בסוף, היו לי פרמדיקית וקצינה בגדוד שפתאום הייתה התלבטות: רגע, הן נכנסות איתנו, הן לא נכנסות איתנו?
משה טור פז: באתי לשתיהן, שאלתי אותן – זה חריג, זה היה לפני עשור – והן אמרו לי, ברור, מה זאת אומרת, אין שאלה.
משה טור פז: ולא הייתה הנחיה צה"לית ברורה, ואמרתי אוקיי, והן קיבלו שבצ"ק כמו כולם והן היו חלק מהמערך שהיה אמור להיכנס פנימה, ובעיניי, עוד עשינו כברת דרך בעשור האחרון אבל זה ממחיש עד כמה גדודי המילואים, יחידות המילואים היום, בלי הקצינות, בלי המשרתות הם נכים ואנחנו צריכים להכיר בזה ולתת לזה את המקום, עם הדגש שנתתם.
משה טור פז: חבר הכנסת סופר, בבקשה.
אופיר סופר: בוקר טוב, תודה על הדיון החשוב.
אופיר סופר: שמעתי את כל הדיון, כולל דברי הביקורת על האופוזיציה בתחילת הדברים.
אופיר סופר: פשוט נוסע שלוש וחצי שעות על הכביש, זה המצב.
אופיר סופר: אז כך.
אופיר סופר: אני חושב שהמציאות, תיאר תא"ל ודמני את תוצאות הסקר אבל אני חושב שאנשים מרגישים את זה שחסרה הוקרה מצד צה"ל ומצד החברה.
אופיר סופר: אני אומר, הסיפור של מצד צה"ל, זה התפקיד של צה"ל לטפל בזה אבל מצד החברה אני חושב שזה תפקיד שלנו כי אני חושב שזה לא מתנקז רק לדיון בחוץ וביטחון אלא זה צריך להתנקז בכלל לכל האווירה בכנסת, ובסוף – שמעתי את הדברים שלך ואמרתי, צריך שאנשי המילואים ירגישו את ההטבות לא רק מהממשלה או לא רק מהכנסת אלא ממש מהחברה, שהחברה תוקיר, וזה ההישג הנדרש שאנחנו בסופו של דבר צריכים להגיע אליו.
אופיר סופר: גם אם זה לא יישמע הכי פופולרי, אני חושב שבאמת הבידול בין לוחמים לבין מפקדים בהקשר של מ"פים, מג"דים, הוא בידול נכון.
אופיר סופר: המחיר שמ"פים, מג"דים משלמים, אפילו ביכולת ההשתלבות שלהם בשוק התעסוקה הוא גבוה מאוד.
אופיר סופר: מספר ימי המילואים שלהם הוא לאין ערוך והמסירות היומיומית שלהם, פשוט זו עוד עבודה נוספת.
אופיר סופר: שמעתי את הדברים של חברת הכנסת נירה שפק על הנושא של סטודנטים עם חמישה ימי אימונים, שמשחררים אותם ביום החמישי.
אופיר סופר: אני קיבלתי תלונות כאלה גם מחבר'ה שהם שכירים, אומרים לי: אנחנו טוחנים את כל השבוע, מגיעים גמורים הביתה ביום רביעי בלילה, בסוף אנחנו מרגישים שמתקטננים איתנו על היום החמישי, אז זה יכול להתכתב עם הנושא של ההוקרה, ובסוף תבדקו אתם את העלויות אבל המסר הוא ברור.
אופיר סופר: הבנתי שדיברת על לתקן את התקנה, אני מבין מול ביטוח לאומי, בהקשר של השכר.
אופיר סופר: לי יש איזושהי הצעת חוק שמדברת גם על מישהו שבעצם מצא עבודה ממש בחודש בסמוך לימי המילואים, וההצעה מדברת על זה שיכירו בו רטרואקטיבית.
אופיר סופר: אני לא יודע אם אפשר לתקן את זה בתקנה, אני אשמח שתהיה הצעת חוק שלי, לא יודע אם הקואליציה תסכים אבל זה בגדול.
תא"ל אמיר ודמני: עשינו בירור משפטי והוסבר לנו שאפשר לעשות את משפרי השכר שאנחנו רוצים בתיקון בתקנה, אז אנחנו שמנו את זה כיעד ליום המילואים לעשות את זה כבר בוועדת העבודה והרווחה.
אופיר סופר: אני אומר, זה תופס גם על התקלה?
תא"ל אמיר ודמני: זה מה שהוסבר לנו, שכן.
אופיר סופר: אוקיי.
משה טור פז: מצוין.
משה טור פז: תודה רבה, חבר הכנסת סופר.
משה טור פז: נמצא איתנו לירון פוקס, סמג"ד במילואים.
לירון פוקס: אני באמת סמג"ד ב-8110, אנחנו עושים מלא מילואים, רק עכשיו חזרתי מעשרה, עד היום אני עם 25 ימים, וגם המ"מים, המ"פים ככה, וזה עוד לפני תעסוקה, זה אומר שאת השנה נסיים עם 50 ימים לפחות.
לירון פוקס: התוצר או הדברים הטובים של זה שבאמת בהיבט של המוכנות ללחימה אני מרגיש שהמסגרת היא מוכנה, היא חזקה.
לירון פוקס: דיברו קודם על הימ"חים, יותר טובים מאשר היו לי בסדיר, ציוד מעולה – הייתי בנח"ל עם אבישג, היא הייתה הקשל"חית שלי כשהייתי מ"פ – אבל כמה דברים שכן חשוב להציף, עם המקלות שמקבלים צריכים גם להגיע כמה גזרים.
לירון פוקס: דבר ראשון, האוכלוסייה סמג"דים, מ"פים, קצינים מקצועיים שמשתחררים.
לירון פוקס: רובם אנשים ערכיים, שבאופי שלהם הם משרתי ציבור, וההסללה שעכשיו נעשתה בחקיקה או בהחלטה האחרונה, היא מדברת רק על תקופת המילואים, אבל הניסיון הפיקודי שצברת בסדיר, הוא לא נחשב לך.
לירון פוקס: אני יכול להגיד, אולי כמי שהולך למלא מכרזים ושום דבר אפילו לא מגיע אליו כי אין לך ניסיון, למרות שפיקדת על 120 חיילים וניהלת מערכות, זה לא מעניין.
לירון פוקס: לבנות איזושהי מעטפת, לתת למ"פ, סמג"ד שמשתחרר – כתבתי לעצמי, או לשירות הציבורי או לניהול בתי ספר או לפעילות עסקית לחברות הממשלתיות, אבל לעשות איזושהי הסללה שתשמר.
לירון פוקס: מה שזה יביא, חוץ מזה שהבן אדם הוא פנוי להתעסק במילואים בפרנסה, זה גם ישמור על המקצועיות.
לירון פוקס: אמרו פה שגיל המג"דים זה 42, אני לא חושב שזה משהו שהצבא רוצה אותו.
לירון פוקס: זה תוצר שמי שמגיע לגיל 42 יכול להרשות לעצמו, בזמן שהילדים גדולים והוא כבר התייצב בקריירה, להיות מג"ד, אבל אם היו עושים איזושהי הסללה ולוקחים, רק אצלנו בגדוד יש אותי ועוד אחד שהשתחררנו או מ"פ עם תפקיד שלישי או סמג"דים, והיו אומרים לנו, בואו נעשה איזושהי הסללה עם השירות הציבורי ותמשיכו גם בשירות מילואים, אז היו מרוויחים.
משה טור פז: לירון, אנחנו מייד צריכים לסיים, אני מתנצל, תקצר בבקשה.
לירון פוקס: אני אדבר גם על נופשים.
לירון פוקס: מה שיביא ויעלה את אחוז הגיוס זה לכידות, אז נופשים גם למ"מים, גם למ"פים.
לירון פוקס: ביטוח לאומי – דיברו פה.
לירון פוקס: דבר אחרון שאני חושב שחשוב לגעת בו זה הנפש.
לירון פוקס: לחזק ולתת מעטפת לחיילים שעושים את המעבר מסדיר למילואים כדי שלא נאבד אותם.
לירון פוקס: אני מדבר בדגש על הלוחמים.
לירון פוקס: אני במילואים האחרונים נתקלתי בשלושה לוחמים משומר חומות ומצוק איתן שאומרים לי: פוקס, אנחנו באזרחות נאבדנו ועכשיו הם הולכים להיאבד לי גם במילואים.
משה טור פז: וואו.
לירון פוקס: צריך לראות איך נותנים להם גם את המעטפת הרגשית.
לירון פוקס: אשתי קב"נית במילואים.
לירון פוקס: אם היא משרתת – עכשיו קצת פחות – אבל אם היא משרתת חיילי סדיר היא יכולה גם לתת מענה לחיילי מילואים.
משה טור פז: זה קול מאוד חשוב שהבאת כאן, במיוחד בנקודה האחרונה.
משה טור פז: יוסרי, אתה רוצה להוסיף משהו?
רס"ן יוסרי אלדין: לא.
משה טור פז: אמיר.
תא"ל אמיר ודמני: מה שהועלה פה עכשיו על ידי פוקס, הסיפור של המעבר מסדיר למילואים, אז אנחנו עושים היום סדנאות סוף השירות, מעורבים בזה גם גורמי בריאות הנפש, אבל אני מסכים שצריך לעשות בזה עוד דברים.
תא"ל אמיר ודמני: חשוב לי להגיד על הנושא שעלה פה.
תא"ל אמיר ודמני: אנחנו כן מקיימים אצלנו עבודה לחזק את מערך המ"מים, זה עלה פה כמשהו שנכון שאנחנו נעשה.
תא"ל אמיר ודמני: יש פה עוד לא מעט דברים שאנחנו מתעסקים בהם, בעיקר ברמה של טיפול בחיילים ורמת התגמול, אנחנו נשלים את העבודות האלה בחודשים הקרובים כי אנחנו גם סבורים שיש עוד הרבה מה לעשות.
משה טור פז: אנחנו מסיימים את הדיון, אני אסיים בכמה משפטים.
משה טור פז: קודם כול, כאמור, זה דיון ראשון של ועדת המשנה אחרי הפסקה של יותר משנה ואנחנו לא עסקנו כאן בצורה ממוקדת, ודווקא התקופה הקרובה תתמקד בנושא המילואים, נגיע גם לנושאים נוספים.
משה טור פז: אנשי המילואים הם נבחרת משרתת – אני אתייחס נגיד ל-120,000 המשרתים מתוך המספרים פה, יש עוד מקומות שאפשר לחתוך את זה – נבחרת משרתת, ככה החברה הישראלית צריכה לראות אותם.
משה טור פז: הוועדה מברכת על החלטת הממשלה בנושא המילואים וקוראת להמשך עבודה של אכ"א עם אנשי המילואים ועם הוועדה באמת לבחון את הצרכים הנוספים וסגירה של פערים.
משה טור פז: אנחנו צריכים לראות את סוגיית העומס של יחידות מסוימות, שבאמת העומס עליהן הוא גדול.