GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<עקיבא תור: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) אני ממשרד החוץ, אני אחראי על היחסים עם הקהילות היהודיות ויתר הדתות בתפוצות.
<עקיבא תור: קיבלתי מהם את דוחות הפעילות וברור שההשפעה היא דרמטית, בגדול עלי להסכים ש - - -
אלעזר שטרן: (אומר דברים באגלית להלן התרגום החופשי) השפעה של מה?
<עקיבא תור: של ההחלטה שהתקבלה, בשבוע שעבר/
אבי דיכטר: המל"ל, משרד ראש הממשלה.
<יוגב קרסנטי: אני מנהל תחום מאבק באנטישמיות במשרד התפוצות.
<יוגב קרסנטי: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) תחילה ברצוני לברך את אנשי המכון למדיניות העם היהודי על הדוח החשוב הזה, שזו השנה ה- 14 שהוא נערך ובכל שנה אנו מתכבדים לקרוא אותו.
<יוגב קרסנטי: אני אמשיך לדבר בעברית, מאחר ואני רוצה להיות מאוד מדוייק בדבריי.
<יוגב קרסנטי: (ממשיך בשפה העברית) אנחנו ערים למשבר המתהווה ואנחנו עוקבים אחריו בדאגה.
<יוגב קרסנטי: בתוך המשבר הזה, תפקידנו כמשרד התפוצות הוא לבנות גשרים, לאחות את הקרעים ולעשות את המיטב כדי לשמור על הקשרים בין יהודי התפוצות, בדגש על הדור הצעיר, לבין מדינת ישראל והעם היהודי.
<יוגב קרסנטי: אנחנו נמשיך לפעול כמו שפעלנו עד עכשיו בתחומים האלה.
חיים ילין: אפשר לדעת מה עמדתו של שר התפוצות ביחס לכותל בישיבת הממשלה?
<יוגב קרסנטי: שר התפוצות לא נכח בהצבעה בישיבת הממשלה.
<יוגב קרסנטי: שר התפוצות, בכהונתו בממשלה הקודמת, בנה את עזרת ישראל.
חיים ילין: שאלתי עכשיו - - -
<יוגב קרסנטי: אני יודע מה שאלתי, אבל חשוב לי להדגיש את זה, ששר התפוצות בכהונתו הקודמת בנה את עזרת ישראל.
אלעזר שטרן: הוא הגיש ערר על ההחלטה?
<יוגב קרסנטי: שר התפוצות תומך במתווה הכותל, וזאת עמדתנו.
חיים ילין: באיזה מתווה כותל, שהיה לפני או שאחרי?
<יוגב קרסנטי: תומך בקיומה של עזרת ישראל.
אמיר אוחנה: מתווה מנדלבליט?
<יוגב קרסנטי: כן.
אמיר אוחנה: אוקיי, זה המתווה החדש.
אלעזר שטרן: זה שבוטל.
<יוגב קרסנטי: שר התפוצות הקים את עזרת ישראל.
אמיר אוחנה: יש שר אחר ממפלגתו שאיננו תומך.
אמיר אוחנה: אבל שר התפוצות תומך.
חיים ילין: מה המסקנה?
חיים ילין: אחת הבעיות שלנו, שגם בבית-חולים הדסה וגם בכותל לא מגדלים עצים, כי היו עצים אולי אנשים היו יכולים לרדת מאיפה שהם נמצאים.
אבי דיכטר: מישהו עוד רוצה להתייחס ממש בקצרה?
אבי דיכטר: כי אנחנו רוצים לעבור לחברי הכנסת.
<אלון פרידמן: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) אני מנהל ארגון "הילל – ישראל".
<אלון פרידמן: ברצוני לומר שהדברים שהציגו כאן השגרירים הנכבדים מקבילים לדברים שאנחנו רואים מהעבר השני, אנו נמצאים כל הזמן בקווי החזית בקמפוסים וזו לא משימה קלה להאבק מידי יום לאורך כל השנה, במטרה להדגיש את הערכים המשותפים הקיימים בין ישראל ליהדות התפוצות.
<אלון פרידמן: אתה רוצה לוודא שאתה אכן מגיע לכמה שיותר צעירים יהודים תחת קורת גג אחת רחבה עד כמה שאפשר, כדי להבטיח שכל סטודנט יהודי יקבל תחושה שהוא חלק מהעם היהודי ושהוא יכול להעלות בלי חשש כל שאלה או כל נושא לדיון.
<אלון פרידמן: כמובן שבליבה של כל זה נמצאת ישראל והתמיכה של ארגון הילל במדינת ישראל.
<אלון פרידמן: אני יודע ש- 600 ראשי הילל ברחבי ארצות הברית, יתעוררו היום כשהם צריכים לעמוד שוב מול שאלות קשות מאוד ומוצדקות, מצד הסטודנטים שלהם שרוצים לדעת מה קורה במדינה היהודית, למה הם שוב מחוץ לאותה קורת גג, ולמה המדינה היהודית לא מחשיבה אותם למרות שהם ממשיכים לתמוך בה עד כמה שאפשר ומחפשים כל דרך כדי להמשיך להיות קשורים אליה.
<אלון פרידמן: אלה לא ימים קלים והדבר מורגש בכל הקהילות היהודיות בארצות הברית ומחוצה לה.
אבי דיכטר: עוד מישהו לפני חברי הכנסת?
אבי דיכטר: חבר הכנסת אלעזר שטרן, ולאחר מכן איל בן ראובן.
אלעזר שטרן: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) אלה ימים קשים גם עבורנו כאן.
אלעזר שטרן: ברצוני לומר שאני אמנם באופוזיציה, יש עתיד, אבל אני לא בטוח אם יש אופוזיציה או קואליציה, בהקשר לנושא הזה.
אלעזר שטרן: זה לא שהסכמתי בסופו של דבר להפוך לפוליטיקאי כאן, זה לא בגלל שראיתי שיש איזושהי התקדמות בנוגע לשלום עם הפלסטינאים למרות שאני תומך בפתרון של שתי מדינות.
אלעזר שטרן: הסיבה העיקרית עבורי, שהיא גם היתה הסיבה שבגינה נשארתי בשירות הצבאי במשך כמה שנים, היא סוגיית מצבה של מדינת ישראל והעם היהודי בישראל ולגבי הקוטביות שאמרת קודם שקיימת בארצות הברית, צריך להבין שהיא קיימת גם במדינת ישראל.
אלעזר שטרן: אני תומך כבר שנים בנושא "זכויות היסוד" ואף ניתנה לי הזכות לקבל את פרס המקום הראשון שמר ברונפמן העניק על שם אישתו המנוחה.
אלעזר שטרן: למרות כל זאת, אני לא כל כך אופטימי לגבי יצירת שגרירים ע"י תנועת תגלית, מאחר ואנו לא שמים את הדגש על אותו חלק של ההסברה או בעצם סנגוריה עבור ישראל.
אלעזר שטרן: לכן אני חושב שמצד אחד אנו מעבירים כספים לתנועות כמו תגלית בישראל, מצד שני אנו יצרנו מה שהפך למכשול בפניהם, מבחינת גיוס שגרירים חדשים מתוך צעירי הקהילה היהודית בארצות הברית, שיתמכו ויגנו על ישראל.
אלעזר שטרן: לעניין השימוש הנכון באותם שגרירים, שעל כך דיבר מר דניס רוס, בעיקרו אינו קשור ישירות לדברים שנעשים כאן.
אלעזר שטרן: אני לא יכול להכחיש, אמנם אנחנו מספיק חזקים ואנחנו מדינה דמוקרטית שאף נהנית מהגיבוי מצד ארצות הברית.
אלעזר שטרן: לדעתי עובדה זו ידועה היטב גם בהודו וגם באפריקה, כך שבמידה והם ירצו לפתח איתנו קשרים אז לפחות אחת הסיבות לכך תהיה, שהם מודעים למעמד שלנו בקרב החברה האמריקאית.
אלעזר שטרן: לצערי, עלי לומר שאתמול שמחתי מביטול הזמנתו של ראש הממשלה.
אלעזר שטרן: רק להבהיר שאני יהודי אורתודוכסי, כך גודלתי ואני תקווה שגם נכדיי ימשיכו בדרך זו.
אלעזר שטרן: יחד עם זאת, במשך שנים סבלתי בגלל השייכות שלי ליהדות הדתית ציונית והקשר שלה עם היהדות הרפורמית והקונסרבטיבית.
אלעזר שטרן: לכן במקום לראות את שיעור ההתבוללות כאתגר שצריך להתמודד נגדו, אנו רואים זאת כסיבה לחגוג שהרי אצלנו האורתודוכסים המצב הרבה יותר טוב.
אלעזר שטרן: כמסתכלים על שיעורי ההתבוללות בקרב האורתודוכסים בארצות הברית, או בקרב הרפורמים והקונסרבטיבים, אנחנו קוטפים את הפרס הגדול כי אצלנו שיעור ההתבוללות הוא הרבה יותר נמוך.
אלעזר שטרן: אני לא חושב שעד היום נעשו הצעדים הנכונים, לדעתי הצעדים שנעשו אתמול היו צריכים להיעשות כבר לפני הרבה שנים.
אלעזר שטרן: עד היום, התשובה היחידה שקיבלתי מהרפורמים והקונסרבטיבים, היתה שהם מעוניינים להיפגש עם ראש הממשלה כדי להעלות בפניו את מה שהם מרגישים.
אלעזר שטרן: לכן, גם אם האירועים בימים האחרונים גרמו איזשהו נזק ביחסים עם הקהילה היהודית בארצות הברית, אין לנו ברירה אלא להמשיך ולקוות לשינוי המצב ולא רק עם הקהילה בארצות הברית, כי ההתבוללות כבר קיימת וחוק הגיור כבר לא יכול לגרום היום נזק ישיר ביחסים עם הקהילה בארצות הברית.
אלעזר שטרן: אבל הנזק הגדול והעיקרי נגרם כאן, מאחר וכאן נולדים ילדים מחוץ למסגרת הנישואין ומידי יום נולדים כאן למשפחות מעורבות, תינוקות שעל פי הרבנות הראשית לא נחשבים ליהודים.
אלעזר שטרן: לכן, האתגר שלכם הוא גם האתגר שלנו ואני מקווה שבמקום שזה יגרום לפילוג בין הקואליציה או האופוזיציה, נראה זאת כאתגר משותף שנוכל להתמודד בו ביחד.
איל בן ראובן: בארצות-הברית אין ברירה, מדברים אנגלית.
איל בן ראובן: אני מעדיף פה לדייק בעברית.
איל בן ראובן: אבינועם, אתה יכול לתרגם להם, יהיה לי יותר נוח לדייק.
איל בן ראובן: אני רוצה להתרכז ראשית ב"חדשות הרעות" כפי שהציג השגריר דניס רוס בנושא הגיאופוליטי קודם כל.
איל בן ראובן: אני חושב שהכניסה הרוסית לסוריה היא הדבר האסטרטגי הדרמטי ביותר שקרה במזרח התיכון בחמש השנים האחרונות.
איל בן ראובן: אני חושב שלנושא הזה יש השפעה דרמטית על איך מתפתח כל המרחב הצפוני לנו כמדינת ישראל, ואני חושב שארצות-הברית בתקופת אובמה התחילה בהישג יפה של הוצאת הנשק הכימי מסוריה.
איל בן ראובן: זה היה הישג מאוד חשוב ומשמעותי פה, בחברה הישראלית.
איל בן ראובן: אני לא יודע אם אתם יודעים, היום תינוקות שיוצאים מבית החולים יכולים לצאת בלי מסכות גז, מה שלא היה לפני כמה שנים, וזה היה הישג גדול.
איל בן ראובן: אבל לאחר מכן ארצות-הברית בעצם נעלמה מהמרחב.
איל בן ראובן: כשפוטין נכנס עם המגף הרוסי, ארצות-הברית הלכה אחורה.
איל בן ראובן: לדבר הזה היום, כשאף אחד לא יודע איך מתפתח ולאן הולך הסיפור הסורי, אני חושב שהכניסה חזרה של ארצות-הברית למרחב פה חייבת להיות מאוד משמעותית.
איל בן ראובן: אני בירכתי מאוד על ירי הטומהוקים לפני כמה חודשים כאשר הסורים הפעילו נשק כימי.
איל בן ראובן: יש היום ידיעה על כך שהאמריקנים מזהירים מפני ירי נוסף של חימוש כימי בארצות-הברית.
איל בן ראובן: הוא משתמש בזה כהזדמנות לאמריקנים להיות במרחב ולא רק בעירק, לא רק באזור העירקי במוסול, אלא גם להיות מעורב בשאלה איך יתייצב גבול מדינת ישראל הצפונית בעתיד והחשיבות ליציבות באזור.
איל בן ראובן: כי כרגע הגבול הישראלי הוא מאוד מאוד בעייתי.
איל בן ראובן: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו, שבסיום המערכה בסוריה אנחנו נשב עם דאע"ש בתוך הדרום, עם ג'בהת אל-נוסרה במרכז, ועם חיזבאללה בצפון.
איל בן ראובן: יש נושא נוסף, כמובן, זה חופש הפעולה של מדינת ישראל במצב של מערכה גדולה בזירה הצפונית, שבעיני היא בלתי נמנעת בעתיד.
איל בן ראובן: לא מחר, לא מחרתיים, אנחנו נגיע למערכה בזירה הצפונית.
איל בן ראובן: חופש הפעולה שלנו במערכה כזאת – חשיבותו עליונה וברור שהימצאות הרוסים במרחב היא בעייתית, ואנחנו מאוד נצטרך את התמיכה האמריקנית כדי שאנחנו נוכל לפעול ולנצח במערכה כזאת.
איל בן ראובן: זו סוגיה מאוד חשובה.
איל בן ראובן: מה שקרה בשבוע האחרון במדינת ישראל – שטרן דיבר על זה – באשר לחוק הגיור ולכותל, במושגים הצבאיים זאת פגיעה במושג החיובי של כוח העתודה של הכוח היהודי למדינת ישראל.
איל בן ראובן: אנחנו בפרונט ויש לנו עתודה.
איל בן ראובן: בצבא תמיד העתודה היא הדבר החשוב ביותר שצריך לשמור אותו.
איל בן ראובן: אנחנו פגענו קשות בעתודה של הכוח היהודי של מדינת ישראל, וראש ממשלת ישראל חייב להידרש לעניין הזה.
איל בן ראובן: רק לשמוע את משרדי הממשלה על מה שהם אומרים בעניין הזה, לא יכול להיות שראש הממשלה יהיה מנותק מהנושא הזה ולא ישנה את מה שקרה פה בשבוע האחרון.
אבי דיכטר: אמיר אוחנה, ולאחר מכן ענת ברקו.
אבי דיכטר: נא לעמוד בלוח הזמנים.
אמיר אוחנה: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) תודה רבה אדוני היו"ר.
אמיר אוחנה: בהרבה דיונים משותפים שקיימתי עם מנהיגות הקהילה היהודית בארצות הברית, הובעו שם רגשות מאוד חזקים כלפי הסוגייה האם מדינת ישראל היא באמת הבית לכל העם היהודי או שמא רק לחלק ממנו.
אמיר אוחנה: זה קדם לקבלת ההחלטות השבוע, כך שאני רק יכול לתאר את חוזק התחושות הקיימות שם עכשיו בעקבות זאת.
אמיר אוחנה: חברי אלעזר שטרן אמר, שבסוגייה זו אין ימין או שמאל ואני מסכים לחלוטין שהרוב המכריע של הישראלים היה רוצה לראות את ישראל הרבה יותר פלורליסטית ויותר פתוחה לקבל את הזרמים השונים של היהדות, אבל בכל זאת יש הבדל אחד ואני אומר זאת כחבר סיעת הליכוד, לנו יש קואליציה שצריכים לשמור, בעוד שלהם יש קואליציה שצריכים לפרק שזה דבר לגיטימי.
אמיר אוחנה: אני באמת מאמין, שיהיה זה רעיון טוב אם מתוך ועדה זו שבראשה עומד חבר סיעת ליכוד ואני שוב אומר כחבר סיעתו של ראש הממשלה, תצא קריאה לממשלת ישראל לשקול שוב את עמדתה לגבי אותן שלושת הסוגיות, שלדעתי יוצרות היום הרבה מאוד קשיים ביחסי ישראל עם הקהילה היהודית בארצות הברית.
ענת ברקו: (אומרת דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) תודה לך אדוני היו"ר ותודה רבה לכם על השתתפות
ענת ברקו: כם בישיבת הוועדה ועל כל תרומתכם למען מדינת ישראל.
ענת ברקו: ברצוני להתחיל בסיפור מניסיוני האישי עם יהדות התפוצות.
ענת ברקו: יש לי הרבה קרובי משפחה בארצות הברית ובקנדה, אבל בשנת 1997 הוזמנתי לשם ביחד עם המשלחת הראשונה מטעם הצבא, במטרה להיפגש ולהכיר את יהדות התפוצות.
ענת ברקו: זו היתה משלחת שאורגנה על ידי הקהילה היהודית האמריקאית וזו היתה הפעם הראשונה שהיינו שם עם מדים ובאותה תקופה הייתי סגן אלוף בצבא.
ענת ברקו: עד אז חשבתי שאני יודעת הכל על יהדות התפוצות, מאחר ונהגתי לנסוע לעיתים תכופות לביקור אצל קרובי משפחתי, אבל זה ממש לא כך.
ענת ברקו: היה לנו סמינר שבמהלכו התחלנו להבין מבפנים, עד כמה זה קשה לשמור על המסורת היהודית כאשר אתה חי במקום אחר כמו ארצות הברית.
ענת ברקו: אני זוכרת שהלכנו שם לבית הכנסת לתפילת השבת, למעשה אני יכולה לומר לכם שבעצם כאשר הייתי בארצות הברית ביקרתי בבית הכנסת בשבת ועשיתי "קידוש" הרבה יותר ממה שעשיתי כשהייתי בישראל.
ענת ברקו: כאשר חזרתי לארץ אמרתי לבעלי ולילדיי, למרות שאנו משפחה חילונית, אנו נתחיל לעשות ארוחות ערב שבת עם "קידוש", מאחר וראיתי כיצד נאבקות המשפחות היהודיות בארצות הברית, על מנת לשמור על המסורת היהודית ומאוד קשה לעשות זאת.
ענת ברקו: דבר נוסף שברצוני לומר, שלדעתי ארגון תגלית הוא בעצם "משחק מחליף".
ענת ברקו: לפני יומיים השתתפתי באירוע של תגלית, זה ארגון עם הרבה עוצמה שמתקשר אל הנוער יהודי בכל רחבי העולם שאותם אנו רואים עם הצבא כשהם באים לביקור ולאחר מכן רואים אותם מתגייסים ומשרתים בצבא.
ענת ברקו: למעשה, הם יכולים לשמש כשגרירים עבור ישראל במיוחד בקמפוסים, שלדעתי עלינו להעצים שם את מצב הסטודנטים היהודים.
ענת ברקו: לגבי תנועת "הילל", אני מתנגדת לכך שתנועת הילל לא תפתח את "בית הילל" בין אם עבור SJP וכאלה או עבור דיאלוג כלשהו, זוהי הזדמנות טובה לומר זאת, לדעתי זה צריך להיות הבית של הסטודנטים היהודים.
ענת ברקו: מנסיוני האישי אני יודעת, שהרבה פעמים הגעתי לקמפוסים על מנת להרצות בנושא המלחמה בטרור כי זה התחום שלי וראיתי שלפעמים תנועת הילל לא היתה בטוחה היכן היא עומדת בכל זה.
ענת ברקו: עליה להיות פתוחה עבור הסטודנטים היהודים, זוהי מטרתה העיקרית.
ענת ברקו: לגבי הסוגייה הנוכחית בכללותה.
ענת ברקו: אני חברת סיעת הליכוד ואני מתנגדת לכל דבר שיכול לנתק את הקשר הקיים בינינו.
ענת ברקו: אנחנו בני אותו עם, עלינו להגיע לכל יהודי ברחבי העולם ולפתוח את שערנו לכולם וזו חייבת להיות אחת המטרות העיקריות שלנו כאן.
ענת ברקו: בנוסף, בהמשך לדברים שנאמרו ע"י חבר הכנסת שטרן, כל נושא הגיור של אלה שהאמהות שלהן אינן יהודיות אבל הם בכל זאת משרתים בצבא ולפעמים אף נהרגו במהלך השירות הצבאי, אנו חייבים לתת להם את הכבוד שהם ראויים לו ואת ההרגשה שהם אכן חלק מהעם היהודי.
ענת ברקו: כולנו כאן צריכים להבין את הרגישות הזאת של הקואליציה, גם שוחחתי רבות בעניין הסוגיה הזאת עם חברי הכנסת מהמפלגות החרדיות, שעלינו להתאחד כדי לנסות ולמצוא את הפתרון שיתאים לכולם.
ענת ברקו: בישראל, שלא כמו בארצות הברית, יש הרבה זרמים של היהדות.
ענת ברקו: מה שאומר שלכל זרם יש את הדרך שלו אבל אין לה שום הגדרה.
ענת ברקו: על כך אף נתתי לכם דוגמאות מנסיוני האישי.
ענת ברקו: לסיום, ברצוני שוב להודות לכם על כל מה שאתם עושים ואנו נעשה הכל למצוא את הפתרון הנכון כדי למנוע ויכוחים בינינו, שהרי אנחנו באותו צד של המתרס ויש לנו מספיק אויבים מבחוץ.
אבי דיכטר: תודה רבה, ענת.
אבי דיכטר: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) אומר מספר מילים לפני שנעבור לדיון הבא.
אבי דיכטר: בינואר 1942, היינו 13 מיליון יהודים.
אבי דיכטר: באסיפה של הנאצים בוילה ואנזה שליד ברלין, הם החליטו להשמיד את כל העם היהודי ברחבי העולם והם הצליחו להשמיד 6 מיליון בני אדם.
אבי דיכטר: כעת אנחנו שומעים שעל פי הדמוגרפיה של העם היהודי ברחבי העולם, שהיום יש 13 מיליון יהודים ברחבי העולם.
אבי דיכטר: מה שאומר, שהם הצליחו להקפיא את קיומה של הקהילה היהודית העולמית למשך כ- 75 שנים.
אבי דיכטר: הקשבתי היטב לסקירתו של השגריר סטיוארט איזנשטאט, אשר אמר שאנחנו עוד נמשיך לגדול במהלך העשורים הבאים ועד לאמצע המאה הנוכחית נגיע ל- 14 מיליון יהודים: 8 מיליון יהודים בישראל, 5 מיליון יהודים בארצות הברית ואולי עוד מיליון ומשהו יהודים במדינות אחרות ברחבי העולם.
אבי דיכטר: זה מצב הרסני עבור הקהילה היהודית ברחבי העולם.
אבי דיכטר: אנחנו כאן בכנסת ביחד עם העם כאן בישראל והיהודים ברחבי העולם, לא יכולים להרשות לעצמנו לעמוד מול איזשהו מחסום אשר הולך להמשיך ולהקפיא את קיומה של הקהילה היהודית ברחבי העולם, או לתת לה אפשרות לגדול אבל רק בעלייה קטנה, מ- 13 ל- 14 ול- 15 מיליון במהלך עשור.
אבי דיכטר: יש להרים כל מחסום בדרך, בין אם על ידי הכנסת או הממשלה או כל גוף יהודי אחר, בארצות הברית או כל מדינה אחרת ברחבי העולם.
אבי דיכטר: זו צריכה להיות אחת ממטרות ועדה זו ואנו מחוייבים לפעול כך.
<סטיוארט איזנשטאט: ברצוני להעיר, מאחר והשתתפתי בדיונים רבים, הן בתקופת כהונתי בפרלמנט והן לאחר מכן, בנושאי השואה.
<סטיוארט איזנשטאט: שימשתי כיועצו המיוחד של הנשיא קלינטון, במשא ומתן בנושא איתור כספי ביטוח ואמנות בשווי של 5 מיליארד דולר, מהשוויצרים האוסטרים הגרמנים והצרפתים ואני ממשיך לעשות זאת כעת עם ועדת התביעות היהודיות, בשווי של 2 מיליארד דולר.
אלעזר שטרן: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) שנינו היינו שותפים בארגון למען ניצולי השואה.
<סטיוארט איזנשטאט: אני רוצה להמחיש את הנקודה שלך, שזה מרגש אפילו יותר.
<סטיוארט איזנשטאט: לפני 1939, מניין היהודים לא היה 13 מיליון אלא קרוב ל- 17 מיליון.
<סטיוארט איזנשטאט: מעולם לא הצלחנו להתאושש ולפחות לא עד אמצע המאה הנוכחית, עדיין נצליח להגיע למספר הזה.
<סטיוארט איזנשטאט: יש להדגיש זאת יותר, כשמדברים על הרעיון היוצא מהכלל שעלינו לשמש כקורת גג אחת רחבה, אחרי שאיבדנו 6 מיליון שהם שני שליש מכלל יהדות אירופה, שעד אז הם היו לב התרבות הדתית האקדמית של העם היהודי, רבע מכלל היהודים ברחבי העולם באותה תקופה.
<סטיוארט איזנשטאט: אנחנו לא נגיע לשם שוב, אפילו לא במאה הנוכחית.
<סטיוארט איזנשטאט: זה אומר, שאנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו להדוף אנשים הצידה, אנחנו רוצים להכניס אותם אל תוך הקהילה ולתת להם את ההרגשה שהם חלק מהקהילה.
<סטיוארט איזנשטאט: תפקידנו בארצות הברית זה לנסות ולעשות יותר כדי להפוך יהודים ליהודים כהלכה, אבל יש שתי דרכים של זהות יהודית בתפוצות:
<סטיוארט איזנשטאט: האחת ע"י הדת, הליכה לבית הכנסת וכול', השנייה היא הקשר עם ישראל וזה דבר חשוב ומהותי מאוד באחדות היהודית.
<סטיוארט איזנשטאט: כך שאם אנחנו נקטע את הקשר הזה או נגרום לאנשים לחשוב שיהודים מתקבלים בברכה רק בנסיבות מסויימות זה סקנדל.
<סטיוארט איזנשטאט: הרעיון שלך הוא יוצא מן הכלל, אבל לא רציתי להוסיף שם את מספרי הנתונים כי זה היה נראה הרבה יותר גרוע.
אבי דיכטר: תודה לך מר אייזנשטאט, תודה רבה, הישיבה נעולה.
מרדכי יוגב: תודה לכל מי שהגיע.
מרדכי יוגב: היום הכנסת מציינת את יום התמיכה במערך המילואים.
מרדכי יוגב: פה כבר היו ישיבות, היו באודיטוריום, עכשיו רצנו לישיבה אחרת של ועדת החינוך, אז אני מתנצל על איחור של שתיים-שלוש דקות.
מרדכי יוגב: אני רוצה לומר דבר אחד בכללי, ולא להתייחס לגורמים שכן נמצאים או לא נמצאים.
מרדכי יוגב: אנחנו בוועדת המשנה של ועדת החוץ והביטחון, ואני אומר פה גם לגורמי משרד התחבורה וגם לאחרים, אנחנו מתקדמים התקדמות יפה בכמה דברים ששייכים לתוכניות אב.
מרדכי יוגב: זה לא רק אנחנו, זה גם בזכות אנשי המנהל האזרחי, בראשם ציינתי אתמול את ראש המנהל האזרחי בן-חור, שיש לו התפיסה הזאת.
מרדכי יוגב: זה עם רשות המים במים לשתי האוכלוסיות, ל-2040 ואולי גם יותר, ל-2050, זה עם רשות החשמל שכבר יוזמת את זה עם מועצת יש"ע ועם אחרים לקדם תוכנית אב לחשמל.
מרדכי יוגב: אני לא סתם אומר את זה.
מרדכי יוגב: זה עם משרד איכות סביבה, שמקדם תוכנית אב לטיהור שופכין, בהבנה שזאת ארץ אחת ואיך שלא תגזור אותה, השופכין שפה פוגעים במים שפה, ולהפך.
מרדכי יוגב: אנחנו קצת בפיגור, ואנחנו שם עכשיו סוף-סוף, בתוכנית אב לכבישים.
מרדכי יוגב: זה מתוך ראייה שהאזור הוא האזור, ומרקם החיים נדרש פה לשתי האוכלוסיות.
מרדכי יוגב: זה נכון שיש המורכבות של יותר מוודאות, וכולל סטטיסטיקות לא נכונות שהוצגו פה בוועדה של תשתיות המים.
מרדכי יוגב: אני אומר גם לכם, מתניה ואבי, אני עומד על זה, אבל הם הציגו תשתיות של 4.6 מיליון פלסטינים ב-2040 ו-560,000 יהודים יהיו פה ב-2023 לפי הסטטיסטיקה שלי, בגידול של 5%.
מרדכי יוגב: לא עשיתי את החשבון לגבי הערבים, אבל זה בוודאי מחייב גם.
מרדכי יוגב: זה כלי רכב, זה כבישים.
מרדכי יוגב: אני מיד עושה את ההסטה, אני מיד עושה את התפיסה, ומזה אני אומר תודה לכך שמשרד התחבורה, באיחור מסוים ביחס לתשתיות האחרות, חושב עכשיו על תוכנית אב לתחבורה ביהודה ושומרון.
מרדכי יוגב: להבנתי, עד מקום שדעתי מגעת, ונשמע פה מאנשים, ניתן בידי תוכנית אב לתחבורה מטרופולין לירושלים לאבחן את אותם צרכים עתידיים ולצקת לתוך האבחון הזה תוכנית אב לתחבורה.
מרדכי יוגב: כל זה יצטרך להיות יחד עם המענה לצרכים הנוכחיים, כי אי אפשר לחשוב שרק בעוד שנתיים תהיה תוכנית ורק בעוד שלוש שנים יתחילו לסיים את הכבישים, כי כבר היום אנשים נתקעים כמו במקומות נוספים.
מרדכי יוגב: זאת הקדמתי.
מרדכי יוגב: לכן היה חשוב לי להתחיל דווקא בהצגת הסטטוס של תוכנית האב לתחבורה, עם כל מי שיוכל לתרום לזה בתמצות ובקצרה.
מרדכי יוגב: מקמ"ט תחבורה איו"ש, דרך החברה, דרך מנהל המחוז או מי שיש בידו פרטים על הסטטוס של תוכנית האב, כולל בלוחות זמנים, כולל בתקצוב, כי זה מה שעושה את זה מרצונות לתוכנית עבודה.
מרדכי יוגב: אחר כך נעבור על הסטטוס של הפרויקטים שבפועל, לפי רשימה שנתבקשנו.
מרדכי יוגב: נשמע לפני כן את נציגי הציבור, כדי שאתם תוכלו לתת את המענה לסטטוס של הנושאים לביצוע.
מרדכי יוגב: זה יהפוך להיות הנושא המרכזי שבו נעסוק.
מרדכי יוגב: כך גם במים, כך גם באיכות סביבה, כך גם בחשמל, תוכנית אב.
מרדכי יוגב: ככל שנוכל להגיע לרגע שממנו לגזור לפני תקציבי 2019-2018, אז חשוב שזה יהיה שם.
מרדכי יוגב: 2018 כבר שייך ל-2017, אבל אפשר לעשות הסטות כדי לאפשר את התחלת התכנון והאבחון.
<ישראל אפריאט: אני אתחיל בחלק המקצועי, איתן ישלים אותי.
<ישראל אפריאט: בהיבט המקצועי התחלנו את החלק הראשון של תוכנית האב, מטרות, יעדים.
<ישראל אפריאט: מי שיוביל את התוכנית בכותרת זו לשכת התכנון המרכזית במנהל האזרחי, כי היא נועדה לתת מענה משפטי, מקרקעין עם סטטוטורי במהותה.
<ישראל אפריאט: ולהפך גם.
מרדכי יוגב: כבר אני אומר, שבפעם הבאה אנחנו מבקשים לזמן לכאן את נטליה, ראש לשכת התכנון במנהל האזרחי.
<ישראל אפריאט: התוכנית עלתה לאישור המשנה למנכ"ל, כי לכל יעד כזה יש עלויות.
<ישראל אפריאט: בשלב ב' היא אמורה לעלות גם לראש המנהל האזרחי.
<ישראל אפריאט: הרעיון הוא שהדבר הזה ייתן מענה לכל האוכלוסיות, ייתן מענה לכל מהלך עם בסיס משפטי ואין אפשרות לעשות תב"ע.
<ישראל אפריאט: כי כמו שאתם יודעים, יש לנו תב"ע מוכנה לרכבות, אבל היות שהכביש מגיע גם לצד של הרשות הפלסטינית, חייבים את ההתייחסות שלהם ויש פה עניין של היתכנות מאוד נמוכה שמישהו שם ייתן תגובה בכלל.
<ישראל אפריאט: לכן עברנו לתוכניות אב.
<ישראל אפריאט: זה מהלך נכון, כי להיות תגובתיים זה לא נכון.
<ישראל אפריאט: כל הרעיון להוביל תכנון הוא כדי לא להיות תגובתי, כי זה מה שקורה.
<ישראל אפריאט: אנחנו עובדים באיחור ותושבים בינתיים סובלים.
<ישראל אפריאט: המוטו של ראש המנהל האזרחי לפחות הוא לא לעבוד בתגובתי אלא ליזום.
<ישראל אפריאט: כמובן יש בזה סיכון, כי תוקפים אותנו, אבל לראות מערכתי ולראות לכלל האוכלוסייה, כולל הישראלים.
<ישראל אפריאט: כי לא לעשות ולהיות תגובתיים, כולם כולל כולם נפגעים.
<ישראל אפריאט: הנושא הזה עלה למשנה למנכ"ל לבחינה.
<ישראל אפריאט: איתן טי ישלים אותי בחלק הזה, כי מכאן הוא מוביל את הסיפור בתחום התקציבי.
מרדכי יוגב: כשאתה דיברת אתי על שלב א' ושלב ב', כמובן תצטרך להשתלב פה גם תוכנית אב לתחבורה.
מרדכי יוגב: באיזה לוחות זמנים אתה רואה את זה?
<ישראל אפריאט: בתוכנית אב יש מתודולוגיה של כל שלב.
<ישראל אפריאט: השלב הראשון הוא אישור היעדים והמטרות.
<ישראל אפריאט: שלב ב' יהיה איסוף נתונים.
<ישראל אפריאט: כך עושים תוכנית אב.
<ישראל אפריאט: שלב ג' ניתוח נתונים.
<ישראל אפריאט: שלב רביעי יהיה חלופות, הצגת חלופות.
<ישראל אפריאט: כל שלב כזה הוא כמה חודשים, כי רק איסוף נתונים זה לעשות סקירות נוהל, לעשות סקרים.
<ישראל אפריאט: לכן אני לא יכול לדבר בשם המשנה למנכ"ל בתחום התשתיות שהוא אומר שאין לו תקציב.
<ישראל אפריאט: לכן ביקשתי שאיתן ישלים אותי, כי אני לא יודע את הסטטוס בהיבט שלו.
מרדכי יוגב: אז יכול להיות שאנחנו צריכים להתחיל כרגע בקובי, המשנה למנכ"ל משרד התחבורה ומנכ"ל תשתיות.
מרדכי יוגב: בעצם החלפת את קרן.
<קובי בליטשטיין: נכון.
מרדכי יוגב: אמרנו שמעכשיו בוועדת המשנה הזאת, הנושא של תוכנית האב לתחבורה יו"ש, עם המרקם המורכב של שתי האוכלוסיות והחיבור שלו, נקודה שלא ציינתי ובעיני היא נקודת יסוד, זה החיבור לתוככי הקו הירוק – הרי זה לא יכול להיגמר בקו הירוק, אלא זה צריך להיות מעברי – הוא יהיה אבן הפינה לדיונים של הוועדה במקביל לקידומם של הכבישים שממשיכים בעבודה.
מרדכי יוגב: זו צריכה להיות גולת הכותרת.
מרדכי יוגב: בעניין הזה אמרתי, וקח את זה כהערה בונה, שהצלחנו בוועדה לדחוף לתוכניות אב, גם בזכות משרד התשתיות, השר שטייניץ, סמנכ"ל חזי ליפשיץ, משה גרזי ברשות המים ואחרים, וכך ברשות החשמל כרגע וכך באיכות הסביבה שהמנהל האזרחי דחף והוא ראוי גם לציון.
מרדכי יוגב: ראייה של צורך להפסיק לשחק פה בטלאי על טלאי והבנה שיש פה מרקם שנמשיך לנוע אתו, ואיך בזה עושים את הכי טוב ל-2040 או ל-2050 ומה גוזרים מעבר לפתרון הבעיות הקשות שיעלו פה אנשים אחרים.
מרדכי יוגב: אני מעביר את השרביט אליך, וממך לחברה של ירושלים, ואחר כך לאיתן.
<קובי בליטשטיין: אני אדבר על שני נושאים.
<קובי בליטשטיין: האחד לגבי הנושא של תוכנית האב.
<קובי בליטשטיין: אנחנו הטלנו בוועדת היגוי בראשותי על חברת צת"ל להכין תוכנית אב לתחבורה באיו"ש.
<קובי בליטשטיין: זה נושא טיפה יותר מורכב.
<קובי בליטשטיין: מה שנעשה בעבר, או מה שהתחיל להיעשות בעבר, היה תוכנית לאזור גוש עציון לכיוון ירושלים ואזור מעלה אדומים.
<קובי בליטשטיין: מכיוון שהנגישות באיו"ש משתנה, כלומר הזיקה של תושב צפון השומרון לעפולה היא יותר גבוהה מאשר לירושלים, והזיקה של תושב אריאל לתל-אביב יותר גדולה מאשר לירושלים, למרות זאת החלטנו להטיל על צת"ל להכין את כל תוכנית האב של איו"ש, ולזה הם כרגע נכנסים.
<קובי בליטשטיין: לא רצינו לחלק את איו"ש בין כמה גופי תכנון, למרות נושא הזיקות, ולכן הטלנו על צת"ל להכין את התוכנית.
<קובי בליטשטיין: הכול נעשה במשותף עם המנהל האזרחי ועם ישראל אפריאט, שהוא גם מח"ט אצלנו והוא גם קמ"ט תחבורה באיו"ש, הוא הדמות המחברת בין שני הגופים האלה.
<קובי בליטשטיין: הנושא השני זה נושא של תוכנית הכבישים.
<קובי בליטשטיין: אנחנו כרגע נמצאים בגיבוש סל התכנון.
<קובי בליטשטיין: אני לא יודע מה היה בעבר, אבל נכון לעכשיו אנחנו מתייחסים לכלל הכבישים במדינת ישראל, כולל הכבישים באיו"ש, והם נמצאים מבחינתי באותה תוכנית.
<קובי בליטשטיין: התוכנית הזאת היא בשלבי גיבוש מול משרד האוצר, ואנחנו גמרנו את כל הדיונים המקצועיים אצלנו.
<קובי בליטשטיין: אנחנו יודעים היום מה אנחנו רוצים שייכנס לסל התכנון.
<קובי בליטשטיין: בדרך כלל מה שאנחנו עושים בסל התכנון אנחנו רוצים שבעתיד גם יבוצע, אבל אני מדבר כרגע על סל התכנון.
<קובי בליטשטיין: אנחנו כרגע מגבשים את זה עם משרד האוצר.
<קובי בליטשטיין: הדיונים האלה להערכתי זה סדר גודל של חודשיים מהיום לגבש סופית את סל התכנון, ושם אנחנו נמצאים.
מרדכי יוגב: תן לי את הסטטוס, איפה עומדים.
מרדכי יוגב: ואולי איתן יוסיף תקצוב מינימאלי, כדי שנדע שזה אכן יצא לדרך.
מרדכי יוגב: שלא רק שרקנו ואיש לא יצא לדרך, אלא תוכנית האב לתחבורה יצאה לדרך.
<קובי בליטשטיין: יש שני פרויקטים שהם מובילים, שכרגע אנחנו רוצים לסגור את סוגיית התקצוב.
<קובי בליטשטיין: גם האוצר באופן עקרוני במגמה חיובית, אבל צריכים לסגור את הנושא הזה.
<קובי בליטשטיין: האחד זה נושא של שיפוע קלנדיה, שהוא פרויקט מאוד חשוב מבחינתנו.
מרדכי יוגב: אבל זה כבר למענה הנוכחי.
מרדכי יוגב: אני רוצה לראות את משרד התחבורה כמו משרד התשתיות, כמו המשרד לאיכות הסביבה, שחושב כרגע רחוק על תוכנית אב לתחבורה.
מרדכי יוגב: אני מבין שהטלתם עליהם מג'נין ועד חברון.
מרדכי יוגב: כולל כל המשמעות של החיבורים והזיקות.
מרדכי יוגב: ובעצם הם צריכים גם אולי צוות משנה שייתן את המענה גם לאוכלוסייה הפלסטינית.
מרדכי יוגב: כך אני רואה את זה.
מרדכי יוגב: תוכנית אב כוללת.
מרדכי יוגב: זאת אומרת שצריך כבר להתחיל לשים אבני דרך של כמה זה עולה לנו, לשים פה תכנון בסיסי, מה לוח הזמנים שאנחנו שמים על המתכנן ואבני דרך בתוך הבניין הזה.