GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<מירי פרנקל-שור: אנחנו מבקשים, ושלחנו את הנוסח וביקשנו הערות.
<מירי פרנקל-שור: טלפון על גבי טלפון ואנחנו רודפים אחריכם.
אבי דיכטר: מה התיקון המבוקש?
<מרים גראזי רוזנבאום: התיקון הוא בהיקף היחידות הנדרשות מישיבות תיכוניות או חטיבות עליונות.
<מרים גראזי רוזנבאום: בשעתו דובר על שני מקצועות לפחות, אחד תנ"ך והשני תלמוד או תושב"ע או לימודי יהדות שאחד מהם מוגבר ביחידה פנימית או חיצונית.
<מרים גראזי רוזנבאום: בעצם בפועל יש גם מקצוע חובה נוסף חדש שהוא מחשבת ישראל ולכן אנחנו מבקשים שהנוסח יהיה: במקצועות הנדרשים לצורך קבלת תעודת בגרות, כלומר, שלוש יחידות תנ"ך, שלוש יחידו ת תושב"ע ויחידה אחת במחשבת ישראל.
<מרים גראזי רוזנבאום: היקף הלימודים הזה הוא לפחות 12 שעות שבועיות.
עפר שלח: אני מציע גם חשבון דיפרנציאלי.
<הילה ארליך: אנחנו לא מוכנים.
<הילה ארליך: אנחנו לא מסכימים.
<ערן שני: אין שום סיכוי שנסכים לדבר כזה.
ענת ברקו: הבת שלי למדה מוגבר תלמוד.
ענת ברקו: עם כל המקצועות האלה, גם היא יכולה לקבל פטור.
ענת ברקו: היא ארבע שנים בצבא.
<הילה ארליך: הדרישה מאז ומעולם הייתה חמש יחידות.
<הילה ארליך: גם כך הורדנו אותה ליחידות פנימיות ולא כל הבגרות חמש יחידות חיצוני.
<הילה ארליך: אנחנו חושבים שהורדנו את הדרישה מספיק.
<מרים גראזי רוזנבאום: נמצא כאן רם זהבי מהיחידה המקצועית שיכול להסביר לאחר ההתנסות בפועל מדוע הדבר הזה נדרש.
<רם זהבי: שלום לכולם.
<רם זהבי: בוקר טוב.
<רם זהבי: אני מפקח ארצי על החינוך הממלכתי דתי במדינת ישראל, בוגר גדוד 13, שם המג"ד שלי הוא גדי אייזנקוט ואני גאה בזה ויחד עם זאת אני כאן כדי לדבר על התלמידים שלנו בלומדים בחמ"ד.
משה גפני: אתה נשמע מתנצל.
משה גפני: אני מעביר לכם הרבה כסף.
<רם זהבי: זה נכון.
עפר שלח: גפני, לגדוד 13?
<רם זהבי: אנחנו מדברים על תלמידים שלומדים בחינוך הממלכתי-דתי, מסיימים כיתה י"ב בחינוך הממלכתי-דתי, אורח החיים הלימודי והחינוכי שלהם, גם מבחינתנו כפיקוח חינוכי, לא מחייב דווקא היבחנות בפועל בבחינת בגרות ברמת חמש יחידות.
<רם זהבי: אנחנו מלמדים בהיקף נרחב גם אם לא הגענו לבחינה.
<רם זהבי: ההיקף הנרחב שלנו הוא 12 שעות לימוד מינימום לתלמיד בישיבה תיכונית ובתיכון דתי.
<רם זהבי: מינימום 12 שעות, אף על פי שאנחנו לא תמיד מגישים אותו לבחינה.
<רם זהבי: בחינות החובה שלנו, אחרי הרפורמה של שי פירון, וצריך להזכיר שהממשלה הקודמת יצרה רף מקסימלי לבחינות בגרות, שאי אפשר להיבחן אפילו על כל מה שאתה רוצה, בחינות החובה שלנו כוללות את שבע יחידות היהדות חובה לכל תלמיד אצלנו.
<רם זהבי: חוץ מיחידות החובה, הוא לומד לימודים ללא היבחנות.
<רם זהבי: אנחנו מבקשים שהתלמיד, היות והוא למד במסלול לימודים כזה, שהנרטיב החינוכי שלו הוא ממלכתי-דתי, ויש לו זיקה ויש לו בקשה ללמוד במוסד המשך לימודי תורני, הוא יוכל לקבל לכך דחיית שירות.
ענת ברקו: דחיית שירות שתוביל לפטור?
<רם זהבי: היא יכולה גם להוביל לפטור.
ענת ברקו: תגידו את זה.
ענת ברקו: מי אתם רוצים שישרת בצבא?
מרדכי יוגב: הדחייה לא מובילה לפטור.
מרדכי יוגב: הפוך.
מרדכי יוגב: הם הולכים לשרת ולא נכנסים לפטור.
ענת ברקו: אתה מחייב את זה?
מרדכי יוגב: אפשר גם לחייב.
<ערן שני: מדובר בפוטנציאל עקרוני של אלפים בשנתון.
<ערן שני: אנחנו מתנגדים לזה נחרצות.
<ערן שני: זה יצמצם את פוטנציאל הגיוס.
<ערן שני: זה לא יכול לעבור והצבא מתנגד לזה מאוד.
ענת ברקו: כל מי שקופץ לגובה, בסוף שיבקש פטור.
<עידו בן יצחק: המועד להגשת בקשה מיועד לשירותך שטרם ניתן לו צו דחיית שירות רשאי להגיש בקשה לצו כאמור לא יאוחר מיום א' בניסן הקודם למועד שבו הוא אמור להתייצב לשירות ביטחון.
<עידו בן יצחק: מיועד לשירות ביטחון שניתן לו צו דחיית שירות רשאי להגיש בקשה לצו נוסף לא יאוחר מ-14 ימים לפני מועד פקיעת תוקפו של הצו הקיים.
אלעזר שטרן: התייצבות לשירות ביטחון, זה צו ראשון או זה גיוס?
<ערן שני: זה צו ראשון.
<עידו בן יצחק: פוקד רשאי, מטעמים מיוחדים שיירשמו, לקבל בקשה של מיועד לשירות ביטחון לצו דחיית שירות, אף אם הוגשה תוך חריגה מן המועדים הקבועים בתקנות משנה (א) ו-(ב).
אורי מקלב: יש כאלה שמיועדים לגיוס אבל הם עדיין לומדים במוסדות ועוד לא הגיע הגיל, הם בשנתונים הצעירים אבל הם בגיל מבוגר יותר.
<הילה ארליך: כאלה, כמו בציבור הכללי, יקבלו דיחוי רגיל.
<הילה ארליך: כשיגיעו לגיל שהם אמורים לעלות כיתה, לעבור לישיבה הגבוהה, אז יטפלו בהם בדיחוי תורתו אומנותו.
<הילה ארליך: לא יקבלו דיחוי תורתו בשנה הזאת.
<הילה ארליך: יקבלו דחיית גיוס רגילה.
<מירי פרנקל-שור: אנחנו מתכוונים לסעיף 36.
<הילה ארליך: לפי סעיף 36.
<הילה ארליך: בדיוק כמו במגזר הכללי.
<עידו בן יצחק: אופן הגשת הבקשה מיועד לשירות ביטחון יגיש בקשה לדחיית שירות בלשכת הגיוס או במקום אחר כפי שהורה הפוקד בהודעה לציבור.
<עידו בן יצחק: לבקשה לדחיית שירות מכוח פרק ג'1 לחוק, יצרף המיועד לשירות ביטחון תצהיר כאמור בסעיף 26כג(א)(4) לחוק, פירוט בתצהיר של הימים והשעות בהם הוא לומד באותה ישיבה, תצהיר ראש הישיבה כאמור בסעיף 26כג(א)(5) לחוק וכל אישור אחר, המעיד כי מתקיימים בו התנאים למתן הצו.
<עידו בן יצחק: לבקשה לדחיית שירות מכוח סעיף 22ב לחוק, יצרף המיועד לשירות ביטחון תצהיר כאמור בסעיף 22ג(א)(4) לחוק, פירוט בתצהיר של הימים והשעות בהם הוא לומד באותה ישיבה גבוהה ציונית, תצהיר מאת ראש הישיבה כאמור בסעיף 22ג(א)(5) לחוק וכל אישור אחר המעיד כי מתקיימים בו התנאים למתן הצו.
<עידו בן יצחק: חופשה "בין הזמנים" וימי חופשה חלופיים מיועד לשירות ביטחון שחל עליו צו דחיית שירות או משרת בשירות משולב, רשאי במשך כל שנה שלא ללמוד באופן סדיר בישיבה בפרקי זמן אלה: בין יום י"א בתשרי ליום ל' בתשרי.
<עידו בן יצחק: בין יום א' בניסן ליום ל' בניסן.
<עידו בן יצחק: בין יום ה' באב ליום ב' באלול.
<עידו בן יצחק: בימי חופשה חלופיים לפי תקנת משנה (ב).
אלעזר שטרן: כמה זה בסך הכול?
עפר שלח: שלושה חודשים.
<הילה ארליך: בערך 74 ימים .
עליזה לביא: מותר להם לעבוד בתקופה הזאת?
<ערן שני: לא.
עפר שלח: לא בשבתות.
עליזה לביא: לא סתם אני שואלת.
עליזה לביא: מותר לעבוד בתקופה הזאת?
<הילה ארליך: כל התנאים חלים עליהם.
<עידו בן יצחק: מי ששר הביטחון הסמיכו לעניין זה, רשאי, לבקשת ראש שיבה, להתיר למיועדים לשירות ביטחון הלומדים בישיבה, 14 ימי חופשה חלופיים ובלבד שיחולו הוראות אלה: ראש הישיבה יגיש את הבקשה לימי חופשה חלופיים עד שבוע לפני תחילת כל שנת לימודים.
<עידו בן יצחק: ימי החופשה החלופיים ייגרעו מהתקופות המנויות בתקנת משנה (א)(1) עד (3).
<עידו בן יצחק: האישור יינתן לראש הישיבה עבור כלל המיועדים לשירות ביטחון תוך שלושים ימים מיום הגשת הבקשה.
<מירי פרנקל-שור: אני רוצה להתייחס לשאלה של חברת הכנסת לביא.
<מירי פרנקל-שור: סליחה שאני חוזרת אחורה.
<מירי פרנקל-שור: סעיף 26יג לחוק שירות ביטחון – זה היה תיקון 19 – מדבר על הכשרה תעסוקתית מיועדת ושם כן אומר החוק שעל אף האמור בסעיף זה, בתקופה שבה מיועד לשירות ביטחון שניתן לו צו דחיית שירות, נמצא בהכשרה תעסוקתית, יופחת מהיקף השעות והוא יוכל לעבוד ולכל היותר 15 שעות בשבוע.
<הילה ארליך: זה במסגרת ההכשרה.
<מירי פרנקל-שור: במסגרת ההכשרה, אבל צריך לדייק בתשובה כשאתם אומרים לה לא, הוא לא יכול לעבוד.
<מירי פרנקל-שור: מה שחל עליו במסגרת הזמן שהוא לומד, מותר לו לעשות גם במסגרת בין הזמנים.
<אורטל יוחפז: כל התנאים שחלים עליו בזמן הלימודים, חלים עליו.
אלעזר שטרן: יש לי שתי שאלות.
אלעזר שטרן: האחת, למה העלו משבעה ל-14 ימים?
אלעזר שטרן: השנייה, לפי מה שאני יודע, בזמנים החלופיים האלה, ב-74 ימים, הישיבות סגורות לגמרי והצוות לא נמצא שם.
אלעזר שטרן: מה המשמעות שאתה נותן לו ימים בזמן שהישיבה פועלת?
אורי מקלב: אתה לא צודק.
אורי מקלב: זה לא פרטני.
אורי מקלב: זה מוסדי.
<הילה ארליך: אני מסבירה.
<הילה ארליך: הימים החלופיים חייבים להיות לכל הישיבה ביחד.
<הילה ארליך: אין מצב שתלמיד מסוים מבקש יום חלופי לשבת בישיבה כשהישיבה סגורה.
<הילה ארליך: אם הישיבה מבקשת, למשל ישיבות חסידיות רוצות לצאת לציון של הרבי ורוצות יומיים מסוימים במקום יומיים בבין הזמנים, יכולות להחליף כדי לאפשר איזושהי גמישות גם בפעילות הישיבות.
<הילה ארליך: אין כאן הוספה של ימי חופשה וכמובן שלא יכול להיות פרטני.
<הילה ארליך: ראש הישיבה מבקש עבור כל הישיבה.
אלעזר שטרן: זה לא מנוסח כך.
עפר שלח: ב-(ב)(3) זה מופיע.
<הילה ארליך: האישור יינתן לראש הישיבה עבור כלל המיועדים.
אלעזר שטרן: זה עדיין לא אומר שזה יחד.
אלעזר שטרן: עבור כלל המיועדים, זה יכול להיות כל מי שמיועד, יש לו את האישור הזה.
<מירי פרנקל-שור: כלל המיועדים הלומדים בישיבה.
<מירי פרנקל-שור: זה ניתן לראש הישיבה של הישיבה בה לומדים.
אלעזר שטרן: ממה שאני מבין כאן, זה אומר שראש הישיבה אחראי לתת את האישור הזה לכל אחד מהתלמידים שלו.
אלעזר שטרן: לא לכולם יחד.
<מירי פרנקל-שור: זאת לא המשמעות.
מרדכי יוגב: אין מציאות כזאת.
אלעזר שטרן: זאת שאלה אחת.
אלעזר שטרן: מירי, אני אשמח אם תסבירי.
אלעזר שטרן: כך זאת העברית שאני מבין.
אלעזר שטרן: השאלה השנייה ששאלתי ועוד לא קיבלתי תשובה היא למה צריך להעלות משבעה ימים ל-14 ימים.
אלעזר שטרן: אם מעלים ל-14, למה לא לארבעים?
<קריאה: גמישות יתר.
<הילה ארליך: כשחשבנו על התקנות האלה גם ביחד עם הציבור החרדי והדתי, אנחנו הבנו שזה לא אמור להיות בעייתי ברמה העקרונית מכיוון שלא מוסיפים כאן ימי חופשה.
<הילה ארליך: הגמישות הזאת נדרשת ביותר משבעה ימים מכיוון שיכולים להיות מקרים שלמשל ישיבות רוצות ללמוד בין כסה לעשור.
<הילה ארליך: אם תסתכל על תקופת בין הזמנים, היא מתחילה ב-י"א בתשרי.
אלעזר שטרן: אני לא צריך להסתכל.
אלעזר שטרן: אני מכיר את זה.
<הילה ארליך: יש ישיבות שמבקשות לשנות את הימים ולהתאים אותם לסדר הלימוד בישיבה בצורה שהיא יותר גמישה.
<הילה ארליך: לא ראינו סיבה להתנגד לזה.
אלעזר שטרן: בין כסה לעשור, זה הזמן שברוב הישיבות הכי לומדים.
<הילה ארליך: כן, אבל אם למשל הן רוצות לנסוע לציון של הרבי בין כסה לעשור, הם לא נמצאים בישיבה בזמן הזה.
<הילה ארליך: לכן אנחנו עמדנו על זה שאם הם לא נמצאים בישיבה בזמן הזה, זה ייחשב להם ימי חופשה.
אורי מקלב: בישיבות החרדיות לא מקיימים מניינים בראש השנה, לא מקיימים מניינים ביום כיפור.
אבי דיכטר: מירי, את רוצה להתייחס לנושא השני?
<מירי פרנקל-שור: לחידוד של חבר הכנסת שטרן, אני מציעה שנקשור בין הרישא של (ב) לפסקה (3).
<מירי פרנקל-שור: הרישא של (ב) אומרת: לבקשת ראש הישיבה להתיר למיועדים לשירות ביטחון הלומדים בישיבה.
<מירי פרנקל-שור: אותו דבר, אנחנו נכלול בפסקה (3) שתיקרא כך: האישור יינתן לראש הישיבה עבור כלל המיועדים לשירות ביטחון הלומדים בישיבה.
<מירי פרנקל-שור: ברור לך שזו המטרה, שזה לכלל ולא פרטני.
אבי דיכטר: תוך שלושים ימים מיום הגשת הבקשה.
<עידו בן יצחק: תיקון מתמטי.
<עידו בן יצחק: מספר הימים הוא 78.
<עידו בן יצחק: יציאות לחוץ לארץ.
<עידו בן יצחק: מיועד לשירות ביטחון שחל עליו צו דחיית שירות לפי פרק ג'1 או לפי סעיף 22ב לחוק, רשאי לצאת מן הארץ בתקופת חופשה כאמור בתקנה 5 ובשבעה ימים נוספים.
עפר שלח: המשמעות היא שהוא יכול לצאת לחוץ לארץ ל-85 ימים.
מרדכי יוגב: אני מתעקש שהחשבון אומר 74 ימים.
עפר שלח: או 81 או 85 ימים.
<מירי פרנקל-שור: אם אנחנו הולכים לתקנות המקוריות שהוגשו לוועדה, התקנות המקוריות אפשרו לצאת לחוץ לארץ גם לא בימי בין הזמנים.
<מירי פרנקל-שור: אנחנו סברנו שיש מקום לצמצם וכאשר הבחור נמצא בחופש, הוא גם יכול להיות בישראל הוא גם יכול להיות בחוץ לארץ.
<מירי פרנקל-שור: זו האמירה הראשונה.
עליזה לביא: ממי צריך לבקש אישור לצאת לחוץ לארץ?
<מירי פרנקל-שור: רק רגע.
<מירי פרנקל-שור: האמירה השנייה, כיוון שנכנסנו לכל מיני שאלות, יציאות לחוץ לארץ של האדמו"ר וכולי, שלא נכנסות בחופשה של בין הזמנים, במקום שמיטב יתחילו לעסוק בשאלות פרטניות, יש כאן תוספת של שבעה ימים נוספים שהם פרטניים שנותנת את האיזון שבין תוספת מסוימת של בין הזמנים לבין יכולת הצבא להתמודד עם בקשות פרטניות.
<מירי פרנקל-שור: זה אומר – נכון במתמטיקה אלה ימי בין הזמנים פלוס שבעה ימים נוספים.
<מירי פרנקל-שור: חזקה שלא כל תלמידי הישיבות בכל חופשת בין הזמנים שוהים בחוץ לארץ.
עפר שלח: דבר אחד שיהיה ברור.
עפר שלח: זה מאפשר למי שנמצא בדחיית שירות לצאת מהארץ או ל-81 או ל-85 ימים בשנה, תלוי אם אנחנו לוקחים את החשבון של עידו או את החשבון של מוטי.
<מירי פרנקל-שור: ברעיון זה נכון.
<אבי אבוחצירא: זה עדיף על פני זה שהם יוכלו לצאת לשישים ימים על חשבון לימודים.
עפר שלח: כמה מותר לחייל לצאת בשנה?
<אבי אבוחצירא: מה שהיה קודם, היה שישים על חשבון ימי לימודים.
<ערן שני: 15 ימים בשנה לחייל, לחוץ לארץ.
אלעזר שטרן: איך לחייל מותר 15 ימים ולבן גילו מותר ל-85 ימים בשנה?
עליזה לביא: לא רק זה אלא גם מי אמור לאשר את זה.
<הילה ארליך: לצערנו הוא לא חייל.
<הילה ארליך: לחייל אין 74 ימי חופשה בשנה.
<ערן שני: אני אסביר.
<ערן שני: אני אנסה לחדד את מה שמירי אמרה.
<ערן שני: התקנות המקוריות דיברו על כך שבן אדם שנמצא בדיחוי, יוכל לנסוע לשישים ימים לחוץ לארץ בארבע שנים, בין הגילאים 18 ל-22.
<ערן שני: איך הגענו לשישים ימים?
<ערן שני: אמרנו שאם חייל יכול לנסוע ל-15 ימים בשנה לחוץ לארץ כפול ארבע שנים, אלה שישים ימים ואז ניתן גם לחרדי שלומד בישיבה לנסוע שישים ימים לחוץ לארץ.
<ערן שני: רק מה, חשבנו אחרי כן ואמרנו שזה לא קשור לחופשות בין הזמנים.
<ערן שני: הרי בחופשת בין הזמנים הישיבה סגורה והוא בבית.
<ערן שני: הוא בחופש.
<ערן שני: אין מה לעשות.
<ערן שני: הישיבה סגורה והוא בחופש.
<ערן שני: מה שקרה בהצעה הקודמת, למעשה יש כאן חופש על חופש כי שישים הימים האלה, לא הגבלנו אותם לתקופת בין זמנים, לחופשות.
<ערן שני: לכן באופן תיאורטי, על פי התקנות המקוריות, בן אדם יכול לשבת בתקופת בין הזמנים בבית בחופש וחוץ מזה לנסוע לעוד שישים ימים לחוץ לארץ על תקופת הלימודים.
<ערן שני: לכן אנחנו אמרנו, לא.
<ערן שני: בתקופת הלימודים, בתקופה שהישיבה פתוחה ועובדת ושם לומדים, בן אדם לא ייסע לחוץ לארץ.
<ערן שני: בן אדם ישב בישיבה ללמוד.
<ערן שני: בתקופת בין הזמנים, כאשר ממילא הישיבה סגורה, בסדר, או שיהיה בבית או שיהיה בחוץ לארץ.
<ערן שני: זה לא משנה מכיוון שממילא הישיבה סגורה.
אבי דיכטר: השאלה מי מאשר.
אלעזר שטרן: אני לא הבנתי.
אלעזר שטרן: לחייל מותר 21 ימים בשנה חופש.
אלעזר שטרן: אתה לא אומר לחייל שאת 21 ימי החופשה – שבחלקם היחידות בהדממה – שהוא יכול לנסוע ל-21 ימים לחוץ לארץ.
<ערן שני: 15 ימים.
אלעזר שטרן: אתה לא אומר לו 21 ימים.
אלעזר שטרן: כאן לא רק שאתה לא אומר לו, אלא.
אלעזר שטרן: תגידו לי, אנחנו השתגענו?
אלעזר שטרן: אני לא מבין איך האגף החרדי לא מתקומם על זה.
<קריאה: למה שיתקומם?
<אבי אבוחצירא: על מה אתה מדבר?
<אבי אבוחצירא: על החופשה בין הזמנים?
<אבי אבוחצירא: לא הבנתי מה אתה רוצה.
<הילה ארליך: חבר הכנסת שטרן, לצערנו הם לא חיילים.
עליזה לביא: הם יכולים לנסוע לחוץ לארץ בלי אישור של אף אחד?
<ערן שני: אם זה בתקופת בין הזמנים, אם זה בתקופת החופשות, הוא לא צריך לקבל אישור.
<ערן שני: אם זה לא בתקופת בין הזמנים, מעל שבוע ימים, הוא צריך לפנות ולקבל אישור.
עליזה לביא: ממי?
<ערן שני: ממפקד מיטב.
אלעזר שטרן: הוא לומד בשבי חברון, הבן שלי משרת בצנחנים, הוא אומר לו בוא ניסע יחד.
אלעזר שטרן: ההוא אומר, עזוב, אתה לא יכול, אבל אני תלמיד ישיבה, אני יכול.
אלעזר שטרן: זה מה שאתם רוצים ליצור?
<הילה ארליך: הוא לומד בשבי חברון וגם לקצין בצנחנים אין 74 ימי חופשה.
<הילה ארליך: הם לא חיילים.
אבי דיכטר: אלעזר, הבנו את הנקודה.
<אבי אבוחצירא: חבר הכנסת שטרן, לא נעים, אבל בין היתר נתנו שישים ימי חופש כי דיברנו אתך בטלפון ואמרת שזה עדיף על פני לנסוע על חשבון לימודים.
אלעזר שטרן: אתה דיברת אתי בטלפון?
אלעזר שטרן: לא דיברו אתי.
אלעזר שטרן: אף פעם לא אמרתי את זה.
<אבי אבוחצירא: אז על מה דיברו?
אבי דיכטר: חבר הכנסת שטרן, תודה רבה.
אבי דיכטר: עידו, תמשיך.
אלעזר שטרן: אבי, תמצא את הזמן להתנצל.
<עידו בן יצחק: 6א.
<עידו בן יצחק: יציאות לחוץ לארץ בהיתר מיוחד מפקד מיטב רשאי להתיר בקשה ליציאה מחוץ לישראל לתקופות נוספות על אלה המנויות בתקנה 6, ובלבד שסך התקופות לא יעלה על שישה חודשים ושהתקיים אחד מאלה: התקיימו נסיבות מיוחדות המצדיקות זאת בהחלטה מנומקת בכתב.
<עידו בן יצחק: בוטל צו דחיית השירות החל על המיועד לשירות ביטחון, ובתום התקופה שאושרה לשהייתו מחוץ לישראל ייקרא המיועד לשירות ביטחון להתייצב לשירות סדיר לפי סעיף 13 לחוק.
<עידו בן יצחק: 6ב.
<עידו בן יצחק: יציאות לחוץ לארץ לשם למוד תורה מפקד מיטב רשאי להתיר בקשה ליציאה לחוץ לישראל לתקופה רצופה העולה על חצי שנה בהתקיים כל התנאים הבאים: המיועד לשירות ביטחון הצהיר כי היציאה לחוץ לארץ היא לשם לימוד תורה.
<עידו בן יצחק: קיימים נימוקים מיוחדים לעשות כן.
<עידו בן יצחק: בוטל צו דחיית השירות החל על המיועד לשירות ביטחון.
<עידו בן יצחק: המיועד לשירות ביטחון ייקרא להתייצב לשירות סדיר לפי סעיף 13 לחוק בשנת הגיוס העוקבת לתקופה שאושרה לשהייתו מחוץ לישראל ולא יאוחר מיום הגיעו לגיל 24.
<עידו בן יצחק: בתקופה שבין חזרתו מחוץ לישראל לבין גיוסו יחולו החובות המפורטות בסעיף 26כג(א)(1), (2), (3) ו-(4) לחוק.
<עידו בן יצחק: ההיתר יהיה לתקופה רצופה שאינה עולה על שנתיים ולא יינתן היתר נוסף לפי תקנת משנה זו.
<עידו בן יצחק: 6ג.
<עידו בן יצחק: סמכות מפקד מיטב לעניין יציאה לחוץ לארץ מפקד מיטב או מי שהוא הסמיך לכך, רשאי לדחות את בקשתו של מיועד לשירות ביטחון לצאת לחוץ לארץ לפי סעיף 6א או 6ב, אם מצא, בין היתר, כי המיועד לשירות ביטחון לא קיים בעבר תנאי מתנאי הצווים לפי החוק שחלו עליו.
<עידו בן יצחק: לימוד בשני כוללים מיועד לשירות ביטחון הלומד בישיבה שהיא כולל, רשאי ללמוד בשני כוללים לכל היותר ובלבד ששעות הלימוד שלו בכל אחד מהכוללים לא יפחתו מעשרים שעות בשבוע.
<עידו בן יצחק: לומד מיועד לשירות ביטחון כאמור, ידווח למפקד מיטב או מי שהסמיך לכך, על מועדי שהותו בכל אחד מהכוללים.
<עידו בן יצחק: מעבר בין ישיבות עבר מיועד לשירות ביטחון שחל עליו צו דחיית שירות ללמוד בישיבה אחרת, יגיש בקשה חדשה בהתאם לתקנה 4 בתוך 14 ימים מיום המעבר והפוקד יאשר את קבלת הבקשה בתוך שלושים ימים לאחר הגשת הבקשה.
<עידו בן יצחק: לא הגיש המיועד לשירות ביטחון בקשה כאמור, פקע צו דחיית השירות בו הוא מחזיק.
<עידו בן יצחק: שמירת תוקף צו דחיית שירות לתלמידי ישיבה שההכרה בה בוטלה ביטל שר הביטחון הכרה בישיבה, יודיע על כך מי שהוא הסמיך לכך, בכתב לתלמידי הישיבה האמורה שהם דחויי שירות בהקדם האפשרי ולא יאוחר משבעה ימים מיום ביטול ההכרה כאמור.
<עידו בן יצחק: צו דחיית שירות שניתן לדחוי שירות שקיבל הודעה כאמור בסעיף קטן (א), יוסיף לעמוד בתוקפו עד ליום תחילת הלימודים שלאחר תום החופשה הקרובה מהישיבה כקבוע בסעיף 5 ממועד קבלת ההודעה האמורה.
<עידו בן יצחק: נרשם דחוי השירות ללימודים בישיבה מוכרת אחרת בתוך התקופה האמורה – יודיע על כך לפוקד בתוך 14 ימים.
<עידו בן יצחק: לא נרשם דחוי השירות לישיבה מוכרת אחרת בתוך התקופה האמורה – יפקע תוקפו של צו דחיית השירות.
מאיר פרוש: שאלה לגבי סעיף 9.
מאיר פרוש: סעיף 9 מדבר על כך שהשר ייתן הכרה בישיבה.
מאיר פרוש: כתוב בסעיף קטן (ב) שצו שניתן לדחוי שירות שקיבל הודעה וכולי, יוסיף לעמוד בתוקפו עד ליום תחילת הלימודים.
מאיר פרוש: נאמר שהשר ביטל ב-ט"ז אדר, לפני פסח, את ההכרה בישיבה.
מאיר פרוש: הם יוצאים לחופשה בפסח.
מאיר פרוש: הוא צריך להסדיר את עצמו עד יום תחילת הלימודים.
מאיר פרוש: אנחנו נמצאים בתקופה של חופש.
מאיר פרוש: אני שאלתי את הילה האם אפשר לתת שבוע מ-ז' אייר ולא יום תחילת הלימודים, אז המשרד של הישיבה סגור.
מאיר פרוש: שייתנו כמה ימים.
מאיר פרוש: יש הצדקה לתת כמה ימים.
מאיר פרוש: זה לא יפגע מבחינת הלימודים.
<הילה ארליך: אנחנו חשבנו שאין הצדקה לזה.
<הילה ארליך: אנחנו נתנו את כל תקופת החופשה של בין הזמנים שצמודה למועד פקיעת האישור של הישיבה כדי שהתלמיד יוכל להסדיר את מעמדו וחזקה על הישיבות ועל ועד הישיבות שימצאו לו מקום חלופי בתקופה הזאת.
<הילה ארליך: זאת תקופה מספיק ארוכה.
<הילה ארליך: אגב, הדוגמה שלל הרב פרוש היא קיצונית מצד אחד אבל אפשר להסתכל על הקיצוני מצד שני, שאנחנו מאפשרים לתלמיד להיות עם דיחוי לכאורה כדין ובלי מקום ללמוד בו תקופה ארוכה.
<הילה ארליך: אין לזה הצדקה, בוודאי לא יום יותר.
מרדכי יוגב: אם אני מבין נכון, הוא צריך להודיע תוך 14 ימים.
מרדכי יוגב: דהיינו, הוא חייב להתייצב במקום לימודיו באותו יום, ביום הראשון של תחילת הלימודים.
מרדכי יוגב: אבל בעצם יש לו להודיע לפוקד 14 ימים.
מרדכי יוגב: לצורך העניין, יש כאן את הגמישות.
<הילה ארליך: הוא צריך להתייצב ביום הראשון.
מרדכי יוגב: יש כאן את הגמישות.
מרדכי יוגב: להתייצב זה מוסרי שהוא יתחיל ללמוד ביום הראשון ולא יסתובב.
מאיר פרוש: אין הצדקה לשבוע.
מאיר פרוש: יום תחילת הלימודים.
<הילה ארליך: כל בין הזמנים המשרד סגור.
<הילה ארליך: אפילו לא יום אחד וועד הישיבות לא יוכל לעזור במקרה הזה והוא עוזר בכל המקרים האחרים?
<הילה ארליך: באמת.
<הילה ארליך: יכול להיווצר מצב שעל פי הסעיף הזה תלמיד במשך שלושה חודשים לא יהיה בישיבה כי נסגרה לו ישיבה.
מאיר פרוש: שהשר סגר.
<הילה ארליך: שהשר סגר.
<הילה ארליך: אנחנו נתנו עד תחילת הזמן הבא.
<הילה ארליך: זה יכול להיות חודש וחצי וזה יכול להיות גם שלושה חודשים, ארבעה חודשים.
<הילה ארליך: צריך להוסיף לזה עוד?
<אריאל רייס: מעבר בין מסלולים על אף האמור בתקנה 8, לא יהיה מיועד לשירות ביטחון רשאי לעבור - מישיבת הסדר, כהגדרתה בסעיף 22א(א) לחוק, לישיבה כהגדרתה בסעיף 26ב לחוק.
<אריאל רייס: מישיבה כהגדרתה בסעיף 22ב(א) לחוק, לישיבה כהגדרתה בסעיף 26ב לחוק אלא אם יתייצב לשירות סדיר לפי סעיף 13 לחוק עד הגיעו לגיל 26.
עפר שלח: אפשר לפרט ולהסביר מה זה אומר?
<מירי פרנקל-שור: 26ב היא ישיבה חרדית ומישיבה כהגדרתה בסעיף 22ב, זו ישיבה של הגבוהות הציוניות, הוא לא יכול לעבור לישיבה חרדית.
<מירי פרנקל-שור: הוא יוכל לעבור אלא אם הוא יתייצב לשירות סדיר לפני גיל ל26.
<מירי פרנקל-שור: זה גם ההסדר שקבוע בחוק שירות ביטחון, שמי שלומד בישיבה גבוהה ציונית, הוא יכול לדחות את שירותו עד הגיעו לגיל 26.
<הילה ארליך: חייבים להתקיים בו התנאים של הציונית הגבוהה.
אורי מקלב: זה שינוי ממה שהיה בעבר?
<קריאה: לא.
אורי מקלב: מי שלמד בישיבה ציונית, לא יכול לעבור לישיבה תורנית?
<מירי פרנקל-שור: הוא יכול לעבור.
<הילה ארליך: הוא יכול לעבור אבל הוא צריך להתגייס.
<הילה ארליך: בגיל 26 הוא צריך להתגייס.
אורי מקלב: הוא לא יכול לקבל דחייה.
<הילה ארליך: כי זה לא מסלול פטור.
<הילה ארליך: הוא בחר מלכתחילה במסלול גיוס ולא במסלול פטור.
<הילה ארליך: זאת המהות של הציוניות הגבוהות.
אורי מקלב: בעבר זה גם היה כך?
<הילה ארליך: לדעתי עד היום לא הייתה הוראה כזאת.
<מירי פרנקל-שור: הישיבה הציונית הגבוהה היא יציר תיקון 19.
מרדכי יוגב: משה, מה המשמעות?
מרדכי יוגב: לי אין טענות.
מרדכי יוגב: יש לי פחות טענות אבל אני שואל.
מרדכי יוגב: אחרי גיל 26 לא יכול ללמוד תלמיד בישיבה ציונית גבוהה?
<משה גוטמן: יש את ההסדר שלנו בחוק.
<משה גוטמן: ההסדר שלנו לא עולה כאן לדיון.
<משה גוטמן: כאן השאלה היא תלמיד שעוזב אותנו ועובר לישיבה חרדית.
<מירי פרנקל-שור: זאת אומרת, האם הוא יכול לקבל דיחוי שמוביל לפטור.
<הילה ארליך: אמרנו שזה לא יכול להוביל לפטור.
אורי מקלב: מי שלמד בישיבה ציונית, כן חל עליו החוק של ישיבות ציוניות.
אורי מקלב: יש כאן אפליה.
<הילה ארליך: עולים בקודש.
<הילה ארליך: לא מורידים.
<אריאל רייס: על אף האמור בתקנה 8, יהיה מיועד לשירות ביטחון רשאי לעבור לישיבה אחרת בכפוף לקבלת היתר מאת הפוקד, ולפי תנאים שייקבעו בפקודות הצבא במקרים אלה: מישיבת הסדר, כהגדרתה בסעיף 22א(א) לחוק, לישיבה כהגדרתה בסעיף 22ב(א) לחוק, ולא יאוחר מחודש טרם מועד גיוסו לשירות סדיר.
<אריאל רייס: מישיבה כהגדרתה בסעיף 22ב(א) לחוק, לישיבת הסדר, כהגדרתה בסעיף 22א(א) לחוק, ובלבד שטרם מלאו לו 22 שנים.
<אריאל רייס: מישיבה כהגדרתה בסעיף 26ב לחוק, לישיבת הסדר, כהגדרתה בסעיף 22א(א) לחוק או לישיבה כהגדרתה בסעיף 22ב(א) לחוק ובלבד שטרם מלאו לו 22 שנים.
<אריאל רייס: שירות צבאי מיועד לשירות ביטחון שחל עליו צו דחיית שירות וחדל לקיים תנאי מן התנאים שבהם הותנה הצו, יתייצב מיד בפני פוקד ויחול עליו סעיף 13 לחוק.
<אריאל רייס: הוראת מעבר
<מירי פרנקל-שור: אני מבינה שלא צריך הוראות מעבר.
<מירי פרנקל-שור: הכול סודר.
אבי דיכטר: בזה סיימנו את התקנות האלה.
אבי דיכטר: אנחנו עוברים לסט התקנות הבא, תקנות שירות הביטחון (אמות מידה לגיבוש רשימה של ישיבות) התשע"ז-2017.
אבי דיכטר: קראנו עד סעיף 9.
<מירי פרנקל-שור: קראנו הכול.
עפר שלח: קראנו הכול ואמרנו שנחזור לסעיף 9 ואני מזכיר שגם מה שאנחנו שמים עליו בעניין הוצאה, דיברנו שהוא יהיה גם על הכללה.
איל בן ראובן: הוצאה והכללה בנושא חיילי צה"ל.
איל בן ראובן: פגיעה בחיילי צה"ל.
אבי דיכטר: שזה תוקן?
איל בן ראובן: השארנו את זה תלוי.
איל בן ראובן: התשובה היא שזה לא תוקן.
ענת ברקו: דווקא חבר הכנסת מקלב היה בעד.
ענת ברקו: הקטע שלא תהיה הסתה נגד חיילי צה"ל.
איל בן ראובן: לא השתנה שום דבר, למרות בקשתנו.
עפר שלח: אני הגשתי ליועצת המשפטית הצעה לניסוח של הדבר הזה.
עפר שלח: דבר אחד קבענו בינינו, שאחרי שנדון על זה בסעיף 9 שהוא סעיף של הוצאה מרשימת הישיבות, זה יהיה גם בסעיף ההכללה ברשימת הישיבות.
אבי דיכטר: אמת ויציב.
אבי דיכטר: הסיכום היה שמה שיהיה בסעיף 9(5), תנאי להסרה, יהיה תנאי להכללה.
יואב בן צור: איך אתה יודע תנאי להכללה לפני שאתה יודע כמה אחוזים יתייצבו?
אבי דיכטר: זה קשור בתנאי להסרה.
אבי דיכטר: זה לא קשור במספרים.
שולי מועלם-רפאלי: ההתייחסות בהכללה היא רק לקריאה לפגיעה בחיילי צה"ל או על כל הסעיפים?
<הילה ארליך: רק לסעיף הזה כי הסעיפים האחרים הם סעיפים של מספרים.
שולי מועלם-רפאלי: לסעיפים האחרים, צריך לחכות לראות שזה מתקיים.
אבי דיכטר: היה מדובר רק על סעיף 9(א)(5).
איל בן ראובן: צריך לשמוע את עמדת משרד הביטחון.
אבי דיכטר: מאחר וקראנו את כל סט התקנות, אנחנו מגיעים בעצם לסעיף הבעייתי שהוא היה סעיף 9(א)(5).
אבי דיכטר: הילה, אתם רוצים להתייחס?
<הילה ארליך: אנחנו מבקשים שיהיה בסעיף את הסעיף שקבוע כרגע.
<הילה ארליך: קריאה לאלימות או לפעילות פלילית על ידי סגל הישיבה הבכיר, וכן קריאה לסירוב פקודה, שזה קשור ישירות לשירות כפי שגם פותח כאן בדיון ענייני בישיבה הקודמת, ומן הראוי שייכלל בתקנות מהסוג הזה שעוסקות בדחיית שירות, בפטור משירות.
ענת ברקו: ומה עם הסתה צה"ל?
<הילה ארליך: הסתה נגד צה"ל, קריאה לסירוב פקודה, קריאה לאלימות.
עפר שלח: אמרנו שלושה דברים.
עפר שלח: קריאה לסירוב פקודה, להשתמטות מגיוס של חייבי גיוס – על זה דיברנו גם על חברי הכנסת החרדים – או לפגיעה בחיילי צה"ל ומפקדיו.
<הילה ארליך: ומה עם אלימות באופן כללי?
עפר שלח: זה לא סותר.
עפר שלח: תשאירי את האלימות, אבל תשאירי את שלושת הסעיפים האלה.
עפר שלח: שלושת הדברים האלה נכנסים פנימה
ענת ברקו: סעיף שנוגע לצה"ל במיוחד, צריך לייחד אותו ושהוא יעמוד בפני עצמו.
<הילה ארליך: אנחנו מציעים ב-9(5) לכתוב קריאה לאלימות או לפעילות על ידי ראש הישיבה או סגל הישיבה הבכיר, וכן להוסיף - - -
ענת ברקו: למה הבכיר?
ענת ברקו: ואם זה לא הבכיר?
<משה גוטמן: אפשר להגיד שאסור לראש ישיבות להיות ראשי ישיבות ובזה לסכם את העניין ולהמציא להם סט חוקים שלם ולהגיד שאסור להם לומר מילה, לא בשיעורים ולא בשום דבר.
שולי מועלם-רפאלי: אני אתחיל ואומר שאלה היו הצעות.
שולי מועלם-רפאלי: אני לא זוכרת שזה היה הסיכום.
שולי מועלם-רפאלי: לא סוכם שום דבר, לא הובאו בפנינו הנוסחים האלה.
<קריאה: לא הצביעו.
שולי מועלם-רפאלי: יש הבדל בין סיכום לבין הצעות.
שולי מועלם-רפאלי: בוא נגיד שיש כאן הצעות.
עפר שלח: זאת ההצעה.
עפר שלח: את צודקת, שולי.
שולי מועלם-רפאלי: למרות שאני מניחה שתהיה כאן התלהבות רבתי מצד חברי הכנסת שלא יבינו איך אני לא קוראת לכל מיני דברים שחושבים שצריך לקרוא להם, אנחנו לא מסכימים להצעה הזאת.
שולי מועלם-רפאלי: אנחנו ממש לא מסכימים להצעה הזאת.
שולי מועלם-רפאלי: לשאלתי בשבוע שעבר, הילה, האם אמירה כלשהי נגד פקודת השירות המשותף נחשבת סירוב פקודה, התשובה שלך הייתה כן.
שולי מועלם-רפאלי: לא יכול להיות.
<הילה ארליך: אני לא חושבת שאמרתי כן.
<הילה ארליך: אני מבקשת לבדוק את זה בפרוטוקול.
שולי מועלם-רפאלי: אני אוציא את הפרוטוקול.
שולי מועלם-רפאלי: כל מי שישב כאן, שמע.