GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<שמואל רבינוביץ': חיבור לשרשרת הדורות היהודית שהייתה לפנינו ותהיה אחרינו, חיבור לנצח.
<שמואל רבינוביץ': אני רוצה לאחל לכולנו שנמשיך לראות את הכותל כמקום מאחד, שהביקור בו יהיה אתגר של הדור הצעיר.
<שמואל רבינוביץ': אני מאמין בלב שלם שכמו לפני חמישים שנים, גם היום הכותל הוא המקום שבו יהיו האחדים לאחד, הלב של העם היהודי כולו, מקום קדוש לנצח.
מרדכי יוגב: תודה לכבוד הרב רבינוביץ'.
מרדכי יוגב: ביטאת את הנצח.
מרדכי יוגב: נשארו לנו מספר דקות עד לסיום הדיון.
מרדכי יוגב: ברוך הבא ראש מועצת דרום הר חברון.
מרדכי יוגב: חברת הכנסת יעל כהן פארן.
מרדכי יוגב: דקה.
יעל כהן-פארן: אני אנסה מאוד מאוד לקצר.
יעל כהן-פארן: אני מתנצלת שלא הייתי עת דיברת שייקה גביש, אבל ריגשת בדברים שלך יקי חץ, במיוחד בדברי הסיום.
יעל כהן-פארן: אני מרגישה כאן בישיבה לפחות עד עכשיו שאנחנו מדברים על ההיסטוריה וזה בסדר גמור, זה מה שהיום הזה בא לציין, אבל בוא נסתכל אל העתיד.
יעל כהן-פארן: חמישים שנים שמציינים היום, אין משהו שיותר משפיע על החיים שלנו כרגע מאותו רגע, מאותה מלחמה לפני חמישים שנים.
יעל כהן-פארן: היה ניצחון מזהיר אבל עד היום אנחנו מתמודדים וכל מה שקורה כאן נובע מאותו רגע ומאותה מלחמה.
יעל כהן-פארן: אתם יודעים, התפרסמו לפני כמה שבועות הפרוטוקולים של ישיבות הממשלה וצוטט שם אשכול ששאל מה נעשה עם כל הערבים, נשלח אותם עכשיו לברזיל?
יעל כהן-פארן: לא שלחו אותם לברזיל, אי אפשר, גם היום אי אפשר לשלוח אותם למקום אחר, הם לא הולכים לשום מקום.
יעל כהן-פארן: זאת ועדת חוץ וביטחון ואני בטוחה שדנו בכך רבות.
יעל כהן-פארן: אני אמנם לא חברת הוועדה אבל חייבים להציב את היעד ולהגיע לפתרון.
יעל כהן-פארן: אין מה לעשות, חמישים שנים עברו ואנחנו לא יכולים בראייה שלי.
יעל כהן-פארן: קישר את זה הרב ללפני 1,700 שנים ואני רוצה לומר שחורבן בית המקדש השני נבע בין השאר מהמרד ברומאים אבל מכל החיכוכים שהיו כאן בין הקבוצות השונות.
יעל כהן-פארן: אנחנו היום חייבים למנוע את הקרע הזה בעם ואנחנו לצערי מגיעים אליו.
יעל כהן-פארן: מילה אחרונה על הכותל.
יעל כהן-פארן: אמרת רב הכותל דברים מאוד חשובים על כך שבאיזשהו מקום זה הלב ובאמת אני מסכימה אתך.
יעל כהן-פארן: זה הלב של העם היהודי וצריך לתת בו מקום לכל העם היהודי.
מרדכי יוגב: מוסה, יש לך דקה.
<מוסה פלד: אני רוצה להודות פעמיים.
<מוסה פלד: פעם אחת ליושב ראש הכנסת על היום המכובד הזה.
<מוסה פלד: אני חושב שזה מאוד סמלי וחשוב שהכנסת מקדישה לנושא הזה יום מיוחד, חמישים שנים למלחמה וחמישים שנות התיישבות שהתחילה בבקעה, ברמת הגולן ונמשכה אל גב ההר.
<מוסה פלד: התודה השנייה שלדעתי היא חשובה לא - פחות.
<מוסה פלד: צריך לשלוח מכאן, מוועדת החוץ וביטחון של הכנסת – הייתי חבר בה כמה שנים – תודה גדולה למלך חוסיין שהגיש לנו את ירושלים.
מרדכי יוגב: מוסה, איפה היית בששת הימים?
<מוסה פלד: על הר הבית.
מרדכי יוגב: להצדיע גם לך.
<מוסה פלד: תודה גדולה למלך חוסיין.
<מוסה פלד: עשה את טעות חייו ומסר לנו את ירושלים.
מרדכי יוגב: ברשות
מרדכי יוגב: כם, אני רוצה לסכם בשלושה-ארבעה משפטים.
מרדכי יוגב: ראשית, אני רוצה לומר תודה לכל המשתתפים.
מרדכי יוגב: בראש וראשונה לאלוף פיקוד הדרום במלחמה.
מרדכי יוגב: מי שהיה כאן בתחילת הישיבה, זה היה מרגש.
מרדכי יוגב: מי שלא היה, כדאי לצפות בשידור הזה ולהעלות אותו לאחר מכן.
מרדכי יוגב: היו דברים מרגשים על תחושות.
מרדכי יוגב: עצם המלחמה, הפקודה סדין אדום בבוקר המלחמה וכל היתר היסטוריה והיא רשומה כאן.
מרדכי יוגב: הקרבות על ירושלים של יקי חץ וההשלכות המדיניות ואני מאוד מעריך את הערכתו של מפקדי לשעבר אלוף במילואים גיורא איילנד, ההשלכות ההתיישבותיות המשמעותיות שיהודה הראל, איש מפלגת העבודה הובילו אותם עם החידושים וכך גם את פנחס בהתיישבות ביהודה ושומרון והנצח, זו ירושלים, של רב הכותל.
מרדכי יוגב: יש לי הרבה מה לומר.
מרדכי יוגב: יש לי כאן שני דפים אבל אני אחתוך את דבריי.
מרדכי יוגב: אני מודה לראש מועצת יש"ע שוויתר.
מרדכי יוגב: אני פשוט אקרא כמה מלים מהשיר של שמוליק רוזן שבעיני הוא שיר מרגש.
מרדכי יוגב: הרבה שירים היום, פתחנו ב-5 ביוני גדוד השריון פרץ, הזכרנו כאן ילדה מגדות יצאה, אבל שירו של שמוליק רוזן, ודאי הוותיקים יודעים את המילים העמוקות ששר אריק לביא: ראי אבק דרכים עולה מעיר שלם ראי רחל ראי, ראי ריבון עולם ראי רחל ראי, שבו לגבולם מנעי קולך רחל, מנעי קולך מבכי שוב לא נלך רחל ואת שוב לא תלכי שוב לא נלך רחל מני שדמות בית לחם.
מרדכי יוגב: אני חושב שהניצחון הגדול הזה, קודם כל הניצחון הצבאי, אסור לשכוח, על כל מה שיש מה ללמוד – והזכיר האלוף – ולאחר מכן ההשלכות השונות, בוודאי אלה ההתיישבותיות ועל התפוצות כפי שהזכירו, אני חושב שהשיבה הזאת היא שיבה לנצח, שיבה לכל מרחבי ארץ ישראל.
מרדכי יוגב: לא הכול פתרנו כפי שהזכיר כאן האלוף גיורא איילנד, יש לנו פלונטרים לא פתורים, אוכלוסייה פלשתינאית ואחרים, אבל בשם עם ישראל כולו ועדת חוץ וביטחון, אנחנו מודים לכל מי שהביא את הניצחון הגדול הזה ומתחייבים להמשיך ולפעול לבניין ולביטחון עם ישראל בארצו.
אבי דיכטר: אנחנו מקיימים את הדיון הזה בהמשך לישיבה קודמת שהייתה כאן ובישיבה הבנו שהדוח על מצב העם היהודי עומד להיות מוצג בממשלה, והוצע לנו על-ידי אבינועם או דניס לשמוע את הסקירה כאן.
אבי דיכטר: היא יותר מאשר מעניינת אותנו, ללא קשר ועם קשר להתפתחויות של השבוע האחרון.
אבי דיכטר: הנושא הזה הוא מרתק.
אבי דיכטר: אני גם חייב לומר שמי שהספיק לקרוא את הניתוח של דניס ושל סטיוארט איזנשטאט על מצב העם היהודי, יש פה דברים אופרטיביים שעבורנו כוועדת חוץ וביטחון הם משמעותיים מאוד.
אבי דיכטר: אבינועם, אתה תפתח, לאחר מכן נשמע את השגריר סטיוארט והשגריר דניס ולאחר מכן התייחסויות של חברי הכנסת.
אבי דיכטר: אני ממליץ מאוד שחברי הכנסת יקראו את הדוח הזה שקיבלנו, אני חושב שהוא גולת הכותרת כדי להבין את המציאות.
יואב קיש: איפה יש דוח כזה?
אבי דיכטר: הוא הופץ במייל.
אבי דיכטר: המבחן יהיה עוד זמן, הבעיה היא ההזדמנות לקרוא את זה.
אבי דיכטר: יש בדוח הזה הרבה מאוד דברים שאני חושב שאנחנו פחות מכירים כחברי כנסת בעיסוקים השוטפים שלנו.
אבי דיכטר: זה אומנם דוח שמתייחס ליבשת קטנה שנמצאת 10,000 ק"מ מאתנו, אבל עם השפעה ועם תובנות מאוד מאוד רלוונטיות לנו.
<שמואל לטקו: מדובר בדיון פתוח ולא חסוי, לפי סעיף 102(ב) לתקנון הכנסת.
אלעזר שטרן: רק הערה לסדר.
אלעזר שטרן: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) במקביל לישיבה זו, בשעה 9:45 תתקיים ישיבה נוספת של הוועדה בעקבות האירוע מהשבוע החולף, שאותה ארגן חבר הכנסת נחמן שי ביחד עם יו"ר הסוכנות היהודית נתן שרנסקי ויכול להיות שהיא קשורה לנושא ישיבה זו.
אבי דיכטר: האם למי מחברי הכנסת יש בעיה שהשפה המדוברת היא אנגלית?
אבי דיכטר: אין בעיה.
אבי דיכטר: אז אני מאפשר למי שרוצה לדבר באנגלית.
אבי דיכטר: אני מאפשר למי שרוצה, משני הצדדים, לדבר בשפה האנגלית לפי החלטתו.
אבי דיכטר: אבינועם, בבקשה.
<אבינועם בר יוסף: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) מידי שנה, אנו מפרסמים דוח שהוא בעצם הערכה שנתית על מצב העם היהודי.
<אבינועם בר יוסף: בעיקרון, הרעיון של הדוח הוא לתת הערכה על מצב האומה, אבל בעצם הוא נותן הערכה על מצב העם היהודי.
<אבינועם בר יוסף: פרסום הדוח בא בעקבות החלטת ראש שהממשלה לשעבר אריאל שרון ז"ל, הוא מתפרסם מידי שנה כבר 14 שנים ומידי שנה הוא מוצג בפני חברי הקבינט.
<אבינועם בר יוסף: אנו מסתכלים על יהדות התפוצות כמובנים רבים, אבל בעיקר במובן של נכס אסטרטגי של מדינת ישראל ובמיוחד הקהילה היהודית של צפון אמריקה.
<אבינועם בר יוסף: אין יחסים מקבילים לחלוטין, מאחר ויש לזכור וזה לחלקו השני של הדיון, שעבור העם היהודי נוסדה המדינה היהודית ולא ארצות הברית.
<אבינועם בר יוסף: האחריות שלנו כלפי כלל יהדות התפוצות, היא הרבה יותר גדולה מאשר ההפך.
<אבינועם בר יוסף: יחד עם זאת, עלינו לקחת בחשבון שעבורנו זה היווה תמיד נכס אסטרטגי מאוד חשוב וזה בעצם בסיס העבודה שלנו בכללית.
<אבינועם בר יוסף: בבקשה דניס, אם תוכל לגשת לחלק הגיאופוליטי ומשם נמשיך הלאה.
<דניס רוס: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) כפי שאבינועם אמר, אחת המטרות של ההערכה השנתית היא לעבור משנה לשנה, לראות מה הקו הבסיסי של כל שנה ולראות מה השתנה בשנה האחרונה בכל אחד מהתחומים והנתונים האלה, האם חל שיפור או חלה התדרדרות או נשאר ללא שינוי.
<דניס רוס: לגבי המציאות הגיאופוליטית כיום, גם של ישראל וגם של התפוצות, אני מחלק זאת לשלוש קטגוריות: יש את החדשות הטובות, שבהם ארצה לגעת, יש את החדשות הרעות שאותן אדגיש וכן את מה שאני קורא "חוסר וודאות", מה שאומר שיכול ללכת לכל אחד מהכיוונים.
<דניס רוס: אתחיל עם החדשות הטובות ויש כמה כאלה.
<דניס רוס: ממשל טרמפ הוא שונה מממשל אובמה, כמובן מבחינת האוריינטציה שלו כלפי ישראל.
<דניס רוס: הטון הוא שונה וקיימת איזושהי מידת אהדה במיוחד בבית הלבן.
<דניס רוס: זה נכון שהנשיא טרמפ אוהב להראות שהוא שונה בכל מהנשיא אובמה, אבל סביבו יש גם אנשים שלדעתי יש להם אהדה בסיסית כלפי ישראל.
<דניס רוס: בנוסף לכך, תסתכלו היטב באו"ם ובדברים שניקי היילי אומרת באו"ם, זוהי גישת הגנה הרבה יותר חזקה על ישראל שלדעתי יכולה ליצור מערכת משותפת של עמדות וגישות.
<דניס רוס: הנכונות להשתמש בכוח כדי להשיג פגיעה טקטית ממוקדת ומוגבלת בתגובה לשימוש בנשק כימי בסוריה, העבירה את המסר שהדברים כעת הם שונים גם בכל הנוגע לממשל, שהיכן שיש חציית קווים יש גם תגובה.
<דניס רוס: שוב, לדעתי זה הבדל משמעותי בין ממשל אובמה לממשל טרמפ.
<דניס רוס: אין ספק שזוהי התפתחות מאוד חשובה במעמדה של ישראל.
<דניס רוס: דבר שני בקטגורית החדשות הטובות, הקשרים המתמשכים שיש לישראל עם המנהיגות הערבית הסונית.
<דניס רוס: זו שנה נוספת של שיתוף פעולה שקט, שמתנהל מתחת לרדאר.
<דניס רוס: הם לא משדרים זאת וגם לא ישדרו, אנחנו יכולים לדון על הסיבה לכך, אף על פי כן, זה שהם לא משדרים לא גורם לשיתוף הפעולה הזה להיראות פחות מציאותי.
<דניס רוס: הוא די מציאותי והוא משקף איזושהי הבנה מעניינת, שיש בקרב רוב המנהיגות הערבית הסונית.
<דניס רוס: הם מבינים שכאשר הם רואים את האיומים הניצבים מולם באזור, לא רק שישראל לא מהווה שום איום והיא גם לא האויב, אלא ישראל היא בעצם זו שהם יכולים לסמוך עליה שתעזור להם בעת צרה.
<דניס רוס: כך שזה מושרש בתוך משהו שהוא לא רק תיאורטי אלא בעצם מעשי.
<דניס רוס: אחד הדברים שהייתי רוצה לראות, זה את ממשל טרמפ מפיק יותר תועלת מהמצב הזה מאחר ולדעתי זה יכול להיות נכס עבור ארצות הברית כאשר מדובר בהתמודדות עם איומים באזור.
<דניס רוס: עוד בקטגורית החדשות הטובות, ביקורו של נשיא הודו בישראל בשבוע הבא.
<דניס רוס: ההתפתחות שרואים בהודו, זה לא רק בתחום קשרי הכלכלה אלא בעצם היא מתחילה לקבל יותר אופי אסטרטגי.
<דניס רוס: אני לא חושב שזו תהיה הגזמה, אם אומר שיש איזשהו שינוי היסטורי שמתרחש בהודו וזה יכול להתבטא במונחים של כלכלה ויכולים להיות לכם סוג של קשרים ביטחוניים, אבל אפילו מבחינה דיפלומטית באיזשהו מקום, מנקודת המבט הצרה של ישראל, חבל מאוד שלהודו אין מקום במועצת הבטחון כי אני חושב שיתכן וניתן יהיה לראות שינוי.
<דניס רוס: דבר נוסף שלדעתי הוא בקטגוריית החדשות הטובות, הוא הקשר המצומצם עם אפריקה.
<דניס רוס: אני חושב שלמרות שמדובר בקשר מצומצם, הוא משמעותי ובהחלט יש לו השלכות כלכליות ועם הזמן יכול להיות גם השלכות דיפלומטיות.
<דניס רוס: לעניין הקשרים עם סין, העניין שהסינים מגלים כלפי ישראל ימשיך להתפתח ולגדול.
<דניס רוס: היתה לי פגישה עם משלחת של מיליארדרים סינים שהיו כאן בביקור, נפגשתי איתם מייד לאחר הפגישה שלהם עם ראש הממשלה והם היו מאוד להוטים לגבי מה שהם יכולים לעשות ומה שהם יעשו בישראל.
<דניס רוס: לגבי רוסיה, אמנם לישראל יש איתה תקשורת מתמשכת הנעשית באמצעות ערוצים שונים, אבל נוצרו גם חיכוכים ביחסי ישראל רוסיה בגלל הפעילות של רוסיה בסוריה והסיוע שלה לצבא אסאד ובגלל אותו חיכוך שנוצר, רוסיה כבר לא תגן על האינטרסים של ישראל בסוריה במיוחד כאשר רוסיה מטפחת כיום את היחסים שלה עם איראן.
<דניס רוס: כאן בעצם אני אעבור לדבר על החדשות הרעות ואחת מאותן חדשות רעות שבהן ארצה לגעת, זה מה שאיראן עושה בסוריה אבל לפני שאדבר על כך, אני רוצה לומר דבר אחד על רוסיה וסין.
<דניס רוס: יהיו אשר יהיו היחסים שלכם עם רוסיה וסין, לא ניתן לשנות את האופי שלהם מבחינה דיפלומטית.
<דניס רוס: אני רוצה לחזור לדצמבר האחרון, להחלטת מועצת הביטחון 2334, החלטה גרועה שממשל אובמה הצביע נמנע אולם רוסיה וסין לא נמנעו אלא הצביעו בעד ההחלטה.
<דניס רוס: רוסיה וסין ימשיכו במדיניות שלהם נגד ישראל ברמה הבינלאומית, כך אין צורך לפתח ציפיות שאולי ניתן יהיה לראות איזשהו שינוי במצב.
<דניס רוס: סוריה, היא אזור המורכב ממערך של שחקנים שונים, אבל למעשה אירן היא זו ששמה עין על הכדור.
<דניס רוס: לאירן יש מגמה עיקרית מאוד ברורה, היא נמצאת בתהליך של יצרת מסדרון יבשתי מאירן דרך עירק וסוריה ללבנון, היא רוצה לשלוט על הגבול בין עירק לסוריה והגבול בין סוריה לירדן וכך היא רוצה ליצור חזית כנגד ישראל.
<דניס רוס: בנקודה זו, ארצות הברית מתמקדת כמעט לחלוטין בכל הקשור לדאע"ש.
<דניס רוס: למרות שבמהלך החודש האחרון, היו ארבעה אירועים שונים שבמהלכם המליציות השיעיות או חיל האוויר הסורי קראו תיגר על הכוחות המיוחדים של ארצות הברית שהיו בסוריה, אולם בכל פעם תגובת ממשל ארצות הברית היתה מתונה ובכל פעם הוא הבהיר שאין לו אינטרס להילחם בצבא הסורי או המליציות השיעיות או הצבא האירני אלא רק בדאע"ש, כאשר בהרבה מובנים האירנים ביחד עם המיליציות השיעיות עוקפים אותנו.
<דניס רוס: כיום יש לנו את האסטרטגיות רק להתמודדות עם דאע"ש, אין לנו את האסטרטגיות על מנת להתמודד עם מה שאיראן עושה בסוריה וזה נכלל בקטגוריית החדשות הרעות.
<דניס רוס: גם את נושא אירופה הכנסנו לקטגוריית החדשות הרעות.
<דניס רוס: כיום, ג'רמי קורבין הוא מנהיג מאוד מקובל בבריטניה ואלה חדשות רעות מאוד.
<דניס רוס: מדובר באדם שהוא התגלמות עמדות השמאל הקיצוני, אפשר לומר שלעיתם אפילו קיצוני רדיקאלי, אדם שרואה בחמאס ובחיזבאללה כארגונים לגיטימיים ואני חושב שזו לא הגזמה לומר שמדובר באדם אנטי ציוני.
<דניס רוס: העובדה שהוא דמות מאוד מקובלת בנוף הפוליטי בבריטניה, אלה חדשות רעות.
<דניס רוס: עוד בקטגוריית החדשות הרעות, ביתר מדינות אירופה.
<דניס רוס: הנשיא טרמפ הוא מאוד לא פופולרי באירופה וניתן לראות במקרה של הנשיא מקרון והקנצלרית מרקל.
<דניס רוס: לא רק שמרקל אומרת שאנחנו נצטרך לסמוך רק על עצמנו, ניתן לראות שהן גרמניה והן צרפת מתחילות לקחת על עצמן תפקיד הרבה יותר עצמאי באירופה וזאת כמעט ללא שום השפעה מצד ארצות הברית.
<דניס רוס: אלה חדשות רעות לאזור הזה, מאחר ולדעתי באם אין שינוי וההשקפה שלהם על מה שהולך בגדה המערבית תישאר כמו שהיא, אני צופה שבמהלך השנה הקרובה ניתן יהיה לראות את הגברת הלחץ על ישראל, מצד מדינות אירופה.
<דניס רוס: בקטגוריית חוסר הוודאות, יש הרבה חוסר ודאות בכל הקשור לפעילותו של ממשל טרמפ.
<דניס רוס: אנו כבר מתקרבים לסוף חודש יוני וממשל טרמפ טרם גיבש איזושהי אסטרטגיה כנגד איראן.
<דניס רוס: האיום הקיים היום מצד איראן הוא הרבה יותר גדול מהתקופה של ממשל אובמה.
<דניס רוס: זה לא משנה עד כמה אתה פרובוקטיבי או קשוח כלפי איראן, לפחות בדיבורים, אבל עדיין לא באמת ראינו איזושהי התפתחות בשינוי המדיניות והאסטרטגיה.
<דניס רוס: שוב, אני שם זאת תחת קטגוריית חוסר ודאות, מאחר ויכול להיות שנראה זאת בעתיד אבל עדיין לא ראינו.
<דניס רוס: אחת הדוגמאות לכך זה מה שאנחנו עושים בסוריה.
<דניס רוס: מה שאנחנו עושים בסוריה, אינו מכוון דווקא כלפי הפעילות של האיראנים בסוריה אבל הם ממשיכים להתקדם.
<דניס רוס: יש כאן תחום רחב יותר של חוסר ודאות, שלמעשה גם דנו בכך בהערכה השנתית.
<דניס רוס: במשך 70 שנה ארצות הברית היתה הערובה להסדר בינלאומי ליברלי, שמבוסס על סחר חופשי ושוק פתוח וגם על עקרונות מסויימים נגד תוקפנות.
<דניס רוס: יתכן ולא תמיד יישמנו אותם, אבל התפיסה היתה שארה"ב היתה מעורבת מבחינה בינלאומית, שהמעורבות הבינלאומית נבנתה סביב קבוצה של בעלות ברית ועל בסיס ערכים ועקרונות.
<דניס רוס: בממשל טרמפ, ניתן לראות שהקולות שנשמעים שם מעלים לא פעם שאלות לגבי זה.
<דניס רוס: דוגמא טובה לכך, כשהוא הלך למטה החדש של ברית נאט"ו ששם יש פסל לזכר אירועי ה- 11 בספטמבר.
<דניס רוס: זו היתה הפעם היחידה אי פעם שסעיף 5 (Article 5) היה מעורב, הסעיף שאומר: "התקפה על האחד היא התקפה על כולם" והנשיא טרמפ לא אישר זאת מחדש בנאומו.
<דניס רוס: לאחר הנאום היו סנטורים שאמרו: "כמובן שאנו מחוייבים לסעיף 5", הם אמרו זאת אבל לא הנשיא.
<דניס רוס: להבנתי, אנשים בממשלו של טרמפ כמו סנטור מדיסון וטילרסון, משקפים את ההמשכיות כאשר מדברים על נושא "ערובה להסדר בינלאומי מבוסס", אבל זה לא ברור אם הם אלה אשר בסופו של דבר יקבעו את המדיניות.
<דניס רוס: שוב אני אומר, אני שם זאת תחת הקטגוריה חוס ודאות, יכול להיות שזה יסתדר כפי שאני מקווה שיסתדר אבל גם יכול להיות שלא, נחכה ונראה.
<דניס רוס: שמתי תחת הקטגוריה של חוסר ודאות, גם את סוגיית הגישה של ממשל טרמפ להסכם השלום בין ישראל לפלסטינים.
<דניס רוס: לאחרונה הוא חזר כמה פעמים על כך שהנושא בעדיפות עליונה, הוא מדבר על העיסקה האולטימטיבית ואנו יכולים לדון בשאלה מדוע הוא מגלה בזה עניין, אבל העובדה היא שזה קיים.
<דניס רוס: מה שאני לא יודע ואני גם לא בטוח שיש מישהו שיודע, זה האם ברור לו שהעיסקה האולטימטיבית היא לא ברת השגה.
<דניס רוס: גם אתם וגם אני קיימנו הרבה דיונים בנושא לאורך הרבה מאוד זמן, הדבר היחיד שאתם ואני יודעים זה שהעיסקה האולטימטיבית לא תצא לפועל בעתיד הקרוב.
<דניס רוס: יש אולי דברים שניתן לעשות, אבל זו לא העיסקה האולטימטיבית.
<דניס רוס: אני לא יודע, במידה והוא מגיע למסקנה שהעיסקה האולטימטיבית אינה ברת השגה, האם הוא יאבד עניין?
<דניס רוס: האם ירחץ ידיו מהנושא ויתרחק?
<דניס רוס: או שאולי הוא יגיע להחלטה כמישהו שבפירוש לא אוהב שאומרים לו "לא", שלא יכול להתמודד עם קבלת אחריות לכישלון אלא מטיל את זה על אחרים, לבקש משני הצדדים להציג תכניות וקווי בסיס ולאחר מכן הוא יציג את התכניות שלו.
<דניס רוס: אני לא יודע באם יעשה זאת, אבל יחד עם זאת אני גם לא יודע באם הוא לא יעשה זאת.
<דניס רוס: כך ששוב, אני שם זאת תחת הקטגוריה של חוסר ודאות.
<דניס רוס: מן הסתם, היו כאן מספר ארועים מעניינים במהלך הימים האחרונים.
<דניס רוס: צריך לזכור דבר אחד, שמתאים לדיון הזה בנושא המציאות הגיאופוליטית.
<דניס רוס: הקהילה היהודית בארצות הברית, היתה תמיד הכוח המניע של הקשר הישראלי אמריקאי.
<דניס רוס: צריך להיות מאוד זהירים שלא לגרום לניכור ולהרחקת הקהילה היהודית בארצות הברית.
<דניס רוס: כאשר התארחתי כאן בשבוע שעבר, התמקדתי בדבריי בנושא הקיטוב הקיים בארץ ובהתחשב במחלוקות הקיימות, מאוד חשוב שישראל תשמור על גישה לא מפלגתית בעסקאות שלה עם ארצות הברית.
<דניס רוס: גישה לא מפלגתית בהקשר לארצות הברית, אומר להגיע לא רק למפלגה הדמוקרטית ולהיות מודע לכל מה שקורה בקהילה היהודית.
<דניס רוס: זהו זמן מאוד חשוב ומשמעותי עבור ישראל וארצות הברית, הבעיות שצצו ועדיין דנים בהן הן מסוג הבעיות שצריך לנקוט במשנה זהירות לגבי כיצד להתמודד ולהמשיך עם זה הלאה.
<דניס רוס: תודה רבה.
אבי דיכטר: סטיוארט, בבקשה.
<סטיוארט איזנשטאט: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) אני אדבר בנושא הדמוגרפיה והקשרים בין הקהילות היהודיות, מה שיכניס אותנו לנושא הפלורליזם בצורה יותר מפורטת.
<סטיוארט איזנשטאט: הממצאים הדמוגרפיים הם די יציבים.
<סטיוארט איזנשטאט: התחזית שלנו היא, שעד אמצע המאה הנוכחית יהיו כ- 8 מיליון יהודים שיחיו בישראל ועוד למעלה מ- 5 מיליון יהודים שיחיו בארצות הברית.
<סטיוארט איזנשטאט: אנו כבר נמצאים בנקודה שבה במהלך השנה או שנתיים האחרונות, בפעם הראשונה שלישראל יש את הרוב היהודי וניתן יהיה לראות זאת.
<סטיוארט איזנשטאט: שיעורי הילודה כאן, לאו דווקא בקרב הקהילה החרדית אלא גם החילונית והליברלית, גדלו הרבה מעבר לשיעורי הילודה בקרב הקהילה היהודית בארצות הברית.
<סטיוארט איזנשטאט: שיעור נישואי התערובת בארצות הברית הם די מבהילים, זה כבר הגיע לקרוב ל- 60%, כאשר בנישואים בין יהודי/ה ללא יהודי/ה פחות מ- 10% מבני הזוג הלא יהודיים עובר הליך גיור.
<סטיוארט איזנשטאט: דרך אגב, שיעור הילודה מנישואי התערובת נמוך בצורה דרמטית לעומת שיעור המתגיירים מצד בני הזוג הלא יהודים בנישואי התערובת, שהוא גבוה בצורה דרמטית.
<סטיוארט איזנשטאט: זו סיבה לתמוך בעליית שיעור הילודה ע"י הכללת אותם צאצאי הזוגות המעורבים.
<סטיוארט איזנשטאט: קיים אספקט נוסף בתחום הדמוגרפיה.
<סטיוארט איזנשטאט: כשמסתכלים על נתוני חלק מהסקרים שנערכו לאחרונה בארצות הברית, רק 21% מהמשפחות היהודיות מגדלות את ילדיהן כיהודים על פי ההלכה, בעוד ש- 10% עד 15% מהמשפחות היהודיות מגדלות את ילדיהן כיהודים על פי הזהות או התרבות היהודית אבל לא על פי ההלכה.
<סטיוארט איזנשטאט: יש לכך השלכות רבות ומשמעותיות, מאחר ויהדות ארצות הברית הינה עמדת מפתח במוקד התמיכה בישראל, הן בממשל הן בקונגרס והן בקרב כלל האוכלוסייה.
<סטיוארט איזנשטאט: היקף נישואי התערובת האלה, שרק אחוז קטן מהם מגדל את ילדיהם כיהודים כהלכה, נותן לך את התחושה שהקשר בין יהדות ארצות הברית לבין ישראל יכול להתפוגג.
<סטיוארט איזנשטאט: זה מוביל אותנו ישירות לנושא הפלורליזם וברצוני להתייחס לכך בשני מישורים.
<סטיוארט איזנשטאט: אני עברתי ארבעה ממשלים של ארצות הברית ואני חושב שאני יכול לומר גם בשמו של דניס, שמעולם לא ראינו כזאת פלורליזציה פוליטית בארצות הברית.
<סטיוארט איזנשטאט: מפלגתיות זה דבר שקיים היום בכל דמוקרטיה כולל בשלנו, אבל הפלורליזציה הקיימת היום היא עצומה בצורה יוצאת דופן, שכמעט ויוצרת מחלוקת מפלגתית בממשל האמריקאי.
<סטיוארט איזנשטאט: ישראל לא מחוסנת מהפלורליזציה הזאת.
<סטיוארט איזנשטאט: כך למשל, עפ"י הסקרים האחרונים שנעשו, מכל אלה המזוהים כדמוקרטים ורוב יהודי ארצות הברית מזהים עצמם כדמוקרטים, כמעט 50% מהם תומכים בעמדת ישראל כנגד הפלסטינים בעוד שבקרב הרפובליקנים יותר מ- 80% תומכים בישראל.
<סטיוארט איזנשטאט: הסיבות לכך הן שונות: ההתנחלויות, הכיבוש, כל הקשור לזכויות האדם וכד'.
<סטיוארט איזנשטאט: זו המציאות ומאוד חשוב שישראל תשמור על התמיכה החלקית הזאת ולא תהפוך זאת כחלק מבעיה.
<סטיוארט איזנשטאט: שום דבר אחר לא יכול להיות יותר חשוב מלשמור על תמיכה באופן כללי.
<סטיוארט איזנשטאט: הפלורליזציה קיימת גם בקרב הקהילות היהודיות.
<סטיוארט איזנשטאט: זאת מהסיבה, שבעוד שהקהילה האורתודוכסית התשיעית בגודלה מוגדרת באחוזים בודדים, הן בגלל ירידי בשיעור הילודה או עלייה בשיעור נישואים מאוחרים, שיעור הילודה בקהילה האורתודוכסית בארצות הברית הוא הרבה יותר גבוה.
<סטיוארט איזנשטאט: אחוז גדול מהקהילה נעשה יותר אסרטיבי ויותר אגרסיבי, אבל הם עדיין לא משולבים בפעילות הקהילה, כמו למשל: תנועת הפדרציה, הסוכנות היהודית וכו'.
<סטיוארט איזנשטאט: מאוד חשוב שכאשר הקהילה גדלה, הן בגודל והן בהשפעה עליה לפתח וליצור לעצמה את הקשרים הפוליטיים, שזה מה שנעשה היום.
<סטיוארט איזנשטאט: צריך לפעול כמה שיותר ביחד ובתאום עם קהילה רחבה יותר, אחרת נגיע לפילוג פנימי בתוך הקהילה היהודית האמריקאית, שזה דבר מצער מאוד.
<סטיוארט איזנשטאט: נושא זה מביא אותנו לאירועים שהיו בימים האחרונים.
<סטיוארט איזנשטאט: בדרך כלל יש לנו 47 דקות עד שעה בדיון בקבינט, היינו שם במשך שעה ו- 47 דקות ולמעשה היינו שם לאורך כל הדיון בנושא הכותל.
<סטיוארט איזנשטאט: זה היה די מדהים, היינו ביחד עם נתן שרנסקי והעלנו טיעון חזק מאוד שלטובת אחדות העם היהודי אל לנו ליצור פילוג רחב יותר כדי לא לפגוע בנכס האסטרטגי הקיים בקהילה היהודית של ארצות הברית ויש לשמור על הפשרה שכולם הסכימו עליה.
<סטיוארט איזנשטאט: כמובן שראיתם את התגובות כאשר ראש הממשלה בנימין נתניהו הקפיא את יישום ההסכם.
<סטיוארט איזנשטאט: אני יכול לומר שבזמן שהתכוננו כאן לאותו דיון קבינט, עוד לפני שהתקבלה ההחלטה להקפיא את ההסכם, ראשי הפדרציות היהודיות אמרו לי שיש להם תומכים רבי השפעה, שהם נדיבים גדולים שתורמים לפדרציות כבר הרבה מאוד שנים והם בעצם עמוד התווך של הקהילה היהודית, אשר אומרים שהם אולי תורמים הרבה לפדרציות אולם אין להם שום עניין שהכסף יועבר הלאה לישראל.
<סטיוארט איזנשטאט: מן הסתם, אתם יכולים להגיד המשק שלנו מספיק גדול ואין לנו צורך בכסף הזה, אבל הכספים האלה הולכים לבתי חולים ועוד הרבה דברים חשובים וזהו סימן לדאגה.
<סטיוארט איזנשטאט: אמרתי לראש הממשלה, שאותו אני מכיר כבר עשרות שנים, שהוא תמיד היה מאוד רהוט כשהוא דיבר על הרעיון שישראל היא לא רק מדינה יהודית אלא היא הבית של כל העם היהודי.
<סטיוארט איזנשטאט: אולם כאשר נעשה צעד כזה ומגיע גם נושא הגיור, זה אומר שאתם לא מדינה של העם היהודי אלא מדינה רק של החרדים ואלה שהם לא חרדים, שהם הפעילים והתומכים הטובים ביותר בתפוצות ובעיקר באירופה, הם בעיקר יהודים חילונים או רפורמים או קונסרבטיבים ולא יהודים חרדים.
<סטיוארט איזנשטאט: זו היתה אמירה הרסנית הן בנוגע לאחדות העם היהודי והן בנוגע לרעיון שישראל היא הבית של כל העם היהודי.
<סטיוארט איזנשטאט: אני מפציר בכם, כשאתם מביטים בנושא הזה ובנושא הגיור, קחו בחשבון שבמידה וישראל הולכת להיות הבית וכולנו מרגישים שישראל היא הבית שלנו, אין למשוך לאחור את מחצלת הכניסה לבית וזה מה שהאנשים חשים כעת.
<סטיוארט איזנשטאט: זוהי רעידת אדמה נפיצה.
<סטיוארט איזנשטאט: לכן אני מפציר בכם ובכנסת, לקחת כל זאת בחשבון.
אבי דיכטר: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי) אדוני השגריר איזנשטאט, דניס רוס היה מספיק מנומס ונתן לנו חדשות טובות וחדשות הרעות, אתה נתת לנו רק חדשות רעות.
<סטיוארט איזנשטאט: החדשות הטובות הן, שיש גידול מאוד משמעותי באוכלוסיה האורתודוכסית, שיעור הילודה שם עלה ומלבד מקרים בודדים, הם לא לגמרי מבודדים מכלל האוכלוסיה.
<סטיוארט איזנשטאט: ביניהם יש רואי חשבון ועורכי דין והם גם עובדים בחברות גדולות, בנוסף יש להם את מערכת התמיכה שלהם, מה שאני בכל זאת מנסה לקדם זה שילובם בקהילה הרבה יותר רחבה, מה שדורש הן מהיהודים החילונים או הרפורמים או הקונסרבטיבים שיושיטו יד, ואלה יושיטו בחזרה.
<סטיוארט איזנשטאט: זוהי הזדמנות עבור הקהילה היהודית בארצות הברית, לנצל את הגידול בשיעור הילודה בקהילה האורתודוכסית בארצות הברית.
<אבינועם בר יוסף: דבר אחד בקצרה.
<אבינועם בר יוסף: החדשות הטובות הן, שהקשר הקיים בין הקהילות היום הוא הרבה יותר חזק וטוב מזה שהיה לפני 20 או 25 שנה.
<אבינועם בר יוסף: החדשות הרעות הן ודניס דיבר על כך, ההשלכות שתהיינה להחלטה הזאת וזה דבר שצריך לשנות.
<אבינועם בר יוסף: לשם כך אנו פונים אליכם, מאחר והנושא מצריך דיוני מעקב שבהם יועברו תדריכים לקבינט ואני לא חושב שיש ועדה מתאימה יותר מהוועדה הזו שתטפל בנושא.
<אבינועם בר יוסף: מה שדניס וסטיוארט הבהירו, שכל יהודי צריך להרגיש בישראל כמו בבית והיום המצב הוא שונה וזה יכול להחזיר אחורה את כל מה הצלחנו להשיג במהלך 20 או 25 השנים האחרונות, בקשרים בין הקהילות.
<אבינועם בר יוסף: לכן הטיפול בנושא הוא מאוד קריטי.
<סטיוארט איזנשטאט: אני רק רוצה להוסיף, שלא מדובר במצב חסר תקנה.
<סטיוארט איזנשטאט: לא רק בגלל האורתודוכסים, אלא בגלל שיש 350,000 יהודים צעירים ב- 40 מדינות ולא רק בארצות הברית, אשר הצטרפו לארגון "תגלית" ובמהלך 10 ימים הם יכולים לשנות את המצב באופן בלתי רגיל.
<סטיוארט איזנשטאט: מחקר חדש של ברנדייס מראה, שהצעירים האלה יותר מעורבים בקהילה היהודית ויש פחות נישואי תערובת ועוד כאלה.
<סטיוארט איזנשטאט: בנוסף, ברחבי המדינה קיימים מרכזים ללימודי ארץ ישראל וללימודי היהדות, וזה מתפשט גם לאוניברסיטאות.
<סטיוארט איזנשטאט: פעילות תנועת ה- BDS פחתה, ישראל היתה מאוד יעילה וכך גם ארגון "הילל", בחסימת והקהיית פעילות ה- BDS בקמפוסים וזה צעד חיובי.
<סטיוארט איזנשטאט: יש כסא עם השם שלי, בלימודי היהדות באוניברסיטת צפון קרוליינה.
<סטיוארט איזנשטאט: זה קורה ברחבי המדינה.
<סטיוארט איזנשטאט: הסיבה שבגינה רצינו לבוא לוועדת החוץ היא, מאחר והנושאים האלה מתייחסים למדיניות החוץ ומאוד חשובים ליחסים בין מדינת ישראל לארצות הברית.
<סטיוארט איזנשטאט: בקרב הקהילה היהודית האמריקאית, קיימת תחושה שהייצוג הרחב הזה הוא פרוייקט משמעותי, שתהיה לו השלכה לטווח ארוך מבחינת היחסים בין הקהילות.
אבי דיכטר: מישהו ממשרדי הממשלה רוצה להגיד משהו?
<עקיבא תור: משרד החוץ.
<עקיבא תור: אנחנו בגדול מסכימים עם ההערכה ששמענו.
אבי דיכטר: אתה יכול לדבר באנגלית.