GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נעמה פלאי: אנחנו ננסה לפלח את זה גם כמו שביקשו, לנשים וגברים, ואז גם מעל גילאים אחרים, אבל זה היה קצת יותר מורכב.
מוסי רז: אני יכול לשאול עוד פעם?
מוסי רז: אולי אני בדיוק נכנסתי ולא הבנתי.
מוסי רז: מעל עשר שנים כמה אמרת שיש?
מוסי רז: אלף וכמה?
רם בן ברק: 1,170.
מוסי רז: 1,170, ומעל 15?
נעמה פלאי: מעל גיל 50.
מוסי רז: כן, מעל גיל 50.
מיכל רוזין: זה לא עשור, הם יכולים להיות פה גם 20 שנה מעל גיל 50.
רם בן ברק: זה מה שאני שואל, אני רוצה לדעת - - -
נעמה פלאי: שוהים מעל 15 שנים בהיתרי מת"ק המספרים נמוכים בהרבה, מכיוון שכמו שאמרתי, בשנת 2016 כבר נעשה שדרוג של כל מי שהגיש בקשות לפני שנת 2003, אז נוצר מצב - - -
מוסי רז: זאת אומרת, רוב אלה שמעל גיל 50 נמצאים פחות מ-15 כאן, זה מה שאת אומרת?
נעמה פלאי: בהיתרי מת"ק.
מוסי רז: בהיתרי מת"ק, כן.
נעמה פלאי: רוב השוהים בהיתרי מת"ק הם אנשים ששוהים פחות שנים.
מיכל רוזין: אז ממה מורכב ה-12,000?
מיכל רוזין: לא הבנתי.
רם בן ברק: רגע, תקשיבו, מ-2003 ועד 2022 נכנסו 15,000 בערך, נכון?
נעמה פלאי: כן, סדר גודל.
רם בן ברק: סדר גודל, יפה.
רם בן ברק: 3,500 מהם קיבלו כבר אישור של א/5, נכון?
נעמה פלאי: 3,500, כן.
עודד פורר: אדוני, חלקם מקודם, את חלקם החוק תקע עם מעמד שהיה להם.
רם בן ברק: 3,500 קיבלו, זאת אומרת שיש לנו היום בסביבות ה-12,000 שעדיין בהיתרי מת"ק?
אוסאמה סעדי: לא, בהיתרי מת"ק 9,200, ו-3,000 ב-א/5.
רם בן ברק: 9,200 שהם בהיתרי מת"ק, שהם מפוזרים על פני השנים, מ-2003 ועד היום.
רם בן ברק: זאת אומרת, אם אני עושה ממוצע גס, אני אחלק 9,200 ל-20 שנה בדיוק, כמה זה?
רם בן ברק: 450.
רם בן ברק: זאת אומרת שאם אנחנו מחליטים היום שכל מי שנמצא פה 15 שנה ואין עליו רישום וכולי וכולי, אנחנו נקבל בסביבות כ-450 משפחות כל שנה שייכנסו למעגל - - -
שמחה רוטמן: לא, עשית 20 שנה ויש לך 15, אז זה כפול 5.
שמחה רוטמן: זאת אומרת, כ-2,300-2,000 - - -
רם בן ברק: לשנה?
שמחה רוטמן: לא, 2,300 נכון להיום, החוק יחול עליהם.
שמחה רוטמן: זה קצת פחות, אבל - - -
רם בן ברק: אוקיי, אז 2,300 - - -
שמחה רוטמן: לא, אבל זה לפי החלוקה שלך - - -
רם בן ברק: בכל שנה יצטרפו 450 נוספים.
שמחה רוטמן: היא אומרת שהמספר הוא נמוך יותר, וכל שנה זה - - -
רם בן ברק: כ-400.
רם בן ברק: שנה אחת זה יהיה 600 ושנה אחת זה יהיה פחות.
שמחה רוטמן: בהנחה שהמספרים לא יגדלו.
רם בן ברק: את מבינה, רוזין, מה אני אמרתי, או לא?
מיכל רוזין: לא, סליחה.
שמחה רוטמן: אבל המספרים הם במגמת גדילה, זה לא נכון - - -
רם בן ברק: אני אומר, לא משנה, אני רוצה לדעת מה - - -
מוסי רז: אנחנו לא יודעים את זה, איך אתה יודע את זה?
שמחה רוטמן: אנחנו רואים, אנחנו יודעים שהמספרים של מבקשי היתרי המת"ק הם במגמת גדילה לאורך השנים.
מוסי רז: איפה אתה רואה את זה?
מיכל רוזין: איפה אתה רואה את זה?
מוסי רז: אה, בקטנה.
שמחה רוטמן: אלה הנתונים.
מיכל רוזין: אתה מסתבך עם מוסי בסטטיסטיקה.
שמחה רוטמן: אני לא, אבל זה מה - - -
מיכל רוזין: אל תסתבך.
שמחה רוטמן: הביאו לנו את המסכים שהיה גידול לאורך השנים.
רם בן ברק: מוסי, נכון שאני צודק או לא?
מוסי רז: אתה צודק, עכשיו מה השאלה?
רם בן ברק: השאלה היא, אם יש לנו 3,200 אנשים שהגיעו עד היום, שהם עדיין במעמד של היתרי מת"ק ולא במעמד א/5, ואם אני עושה את זה באופן גס בממוצע, זה שאחרי 15 שנה יקבלו שדרוג של המעמד, אם הם עומדים בכל התנאים, בסביבות 450 אנשים כל שנה, נכון?
מוסי רז: כן, לגמרי.
רם בן ברק: זאת אומרת, את הבנת מה שאני אמרתי, רוזין?
מיכל רוזין: אני מבינה אותך כל הזמן.
מוסי רז: אתה מניח שהקליטה שלהם ממוצעת, אז כן.
רם בן ברק: כלומר, לא קיבלנו את המספרים שלהם אבל אם הם יתנו את המספרים אז הם יראו ששנה אחת זה 600, שנה אחת זה 300, שנה אחת זה 200, אבל אם אנחנו עושים ממוצע, אז כל שנה נכנסים למעגל הזה 450 אנשים, אחרי 15 שנה בארץ.
מיכל רוזין: אבל עדיין, אם אתה משאיר מתוך 12,000 חסרי מעמד, אתה משאיר עכשיו 10,000 חסרי מעמד, אז לא עשית באמת שינוי מהותי במציאות.
רם בן ברק: לא, עשית, אם את אומרת שמהיום והלאה, כל מי שנכנס אחרי גיל 25, אחרי גיל 35, עבר את כל האישורים, נכנס, התחתן, בעוד 15 שנה אם הוא יהיה אזרח למופת הוא יקבל שדרוג, זה עוד 15 שנים.
מיכל רוזין: הוא מאוד רוצה להיות אזרח למופת, לא נותנים לו.
רם בן ברק: כן, אז תהיה לו מוטיבציה גם להיות אזרח למופת, הוא יקבל את השדרוג ואת המעמד.
רם בן ברק: אם אני מסתכל אחורה, אני אומר שבממוצע, כל שנה, יקבלו 450 אנשים שדרוג, מהיום עד שזה ייגמר.
מיכל רוזין: ומה לגבי המעבר לתושבות קבע?
רם בן ברק: כרגע אנחנו לא מדברים עליה, אנחנו מדברים על המעבר מהיתר מת"ק ל-א/5.
רם בן ברק: פרה פרה, אתה איתי, אוסאמה?
אוסאמה סעדי: לא, אבל מתוך ה-3,000, חלקם כבר 10, 13 שנה, וכל - - -
רם בן ברק: אז כל שנתיים הם יקבלו.
אוסאמה סעדי: כן, אבל כל שנתיים זאת בעיה.
רם בן ברק: ברור שזאת בעיה, אבל אני אומר, קבענו כאן, להבדיל מהחוק הקודם, שאנחנו אחרי 15 שנה משדרגים ל-א/5.
רם בן ברק: קבענו כאן, בחוק, כתוב, לא קשור לשרת הפנים ולא קשור לאף אחד, הגיע 15 שנה אז מקבלים א/5.
רם בן ברק: אז אני אומר, 1,400 יקבלו את זה מיידית, ואחרי זה כל שנה עוד 450 בממוצע, זה מה שאני אומר.
רם בן ברק: זה לא משנה המספרים שלהם, הם לא מעניינים אותי, כי זאת המציאות אם הולכים על הדבר הזה.
רם בן ברק: שמחה, לאן אתה הולך?
רם בן ברק: אני מודאג.
שמחה רוטמן: להתראיין, להגיד שמוכרים אותנו פה.
מיכל רוזין: תגיד שמכרו אותנו, לא אותך.
שמחה רוטמן: לא, בינתיים זה נראה הפוך, אבל בסדר - - -
מוסי רז: אם אתה יכול להתראיין כל פעם שיש הצבעה, זה דווקא טוב.
שמחה רוטמן: לא נראה לי, נראה לי שהיו מבקשים את האצבע שלי.
רם בן ברק: אני רוצה להגיד לכם דבר כזה, אנחנו יכולים להתבחבש עכשיו עוד שלושה ימים על החוק הזה, בסוף הגענו להסכמות גם אם הם חזרו בהם, וגם באישור של שירות הביטחון שדיברתי איתם פעמיים במהלך הישיבה, וגם מתוך מה שעולה כאן בישיבה.
רם בן ברק: אם אנחנו מחליטים שבן אדם שאין לגביו שום דבר, לא פלילי ולא לאומני, ועברו 15 שנים מאז שאושר איחוד המשפחות שלו, הוא מקבל שדרוג מהיתר מת"ק ל-א/5, אז אנחנו יכולים על הנוסח הזה של החוק, חה"כ רוזין, יחד עם הרשימה המשותפת, להצביע בעד.
אוסאמה סעדי: כמה אתה אופטימי.
רם בן ברק: אני שואל אותך, לא כדאי לך?
רם בן ברק: עזוב עכשיו, בינינו.
אוסאמה סעדי: לא, בינינו אף אחד לא שומע, אנחנו לא בשידור, רק אני ואתה שומעים.
מיכל רוזין: בינינו לפרוטוקול ולכל התקשורת.
אוסאמה סעדי: החוק הזה - - -
רם בן ברק: עזוב את החוק הזה, אנחנו לא יכולים עכשיו להוריד אותו מסדר היום.
אוסאמה סעדי: נו, אבל זאת העמדה שלי, מאז 2003 זאת העמדה שלי שלא צריך את החוק הזה.
רם בן ברק: כמה זמן אתה בכנסת?
אוסאמה סעדי: רק מ-2015.
רם בן ברק: יפה, אתה צעיר.
מוסי רז: חדש.
אוסאמה סעדי: ושנתיים באמצע גם לא הייתי.
מאיר פרוש: אז אתה מעל 50 אבל אין לך עשר שנים - - -
מוסי רז: פרוש, לא הבאת את השופר גם לפה?
אוסאמה סעדי: איפה השופר?
אוסאמה סעדי: בדיוק, אז אני אומר, לפי הקריטריונים האלה, אני לא זכאי להיתר שהייה כדין, כי אני עוד לא הגעתי לא ל-10 ולא ל-15, אני בקושי ארבע.
רם בן ברק: בפניי כיו"ר הוועדה שלוש אפשרויות.
רם בן ברק: אפשרות אחת, היא לקחת את החוק כפי שהוא ולאשר אותו.
רם בן ברק: אפשרות שנייה, היא לקחת את החוק כפי שהוא, ולאשר אותו בתיקונים של האופוזיציה.
רם בן ברק: האפשרות השלישית, היא לקחת את החוק, כמו שאני ניסחתי אותו עכשיו פחות או יותר, על העקרונות שלו, ואז אני צריך את הקואליציה.
מיכל רוזין: למה, אבל מה התנגד עכשיו רוטמן?
מיכל רוזין: הם הסכימו למה שאמרת.
רם בן ברק: הם חזרו בהם.
רם בן ברק: אה, והתנאי הנוסף, ואני שם את זה על השולחן, הוא שאני לא מוכן שהחוק הזה יהיה לפחות משנתיים, ובשנתיים האלה אנחנו נעבוד על חוק הגירה חדש.
רם בן ברק: אני מציע שנצביע על זה.
אוסאמה סעדי: על השנתיים או על זה?
רם בן ברק: על החוק.
רם בן ברק: מה אתה אומר, עדאלה?
רם בן ברק: אתה, אתה.
עודד פורר: אני עדאלה?
אוסאמה סעדי: עודד, כן, חסן ג'בארין.
קריאה: האגודה לזכויות האזרח, עודד פלר.
רם בן ברק: זה אותו דבר.
עודד פורר: קודם כל, אדוני, לכבוד הוא לי, עדאלה הוא ארגון זכויות אדם שאני מאוד מכבד, הם קולגות ואין עם זה שום בעיה.
עודד פורר: אני אומר, אדוני, החוק הזה כפי שהוא - - -
מאיר פרוש: חוק הגיוס - - - בחיים שלי אגיד לך מילה טובה, אז מה?
מיכל רוזין: בדיוק, זה בעיה - - -
עודד פורר: לא, אני אגיד לאדוני כך.
עודד פורר: אנחנו מתנגדים לחוק הזה, כל כולו וכמו שהוא, אבל אני אומר לצד זה, אדוני, אני מסכים שבמהלך הדיון פה, לראשונה היום ובדיונים הקודמים שהיו פה, אחרי כמעט 20 שנה, התחילו לדון בשאלות שעולות מהחוק הזה ולהכניס בו תיקונים, מה שלא עשו הרבה מאוד שנים.
עודד פורר: לצעד הזה בפירוש יש היבטים חיוביים, האם הם עומדים בקנה מידה חוקתי, אני עדיין לא חושב, אבל אדוני שאל אותי את דעתי.
רם בן ברק: אבל אם היית איש פוליטי והיית צריך - - -
עודד פורר: אבל אני לא איש פוליטי, אדוני.
עודד פורר: אשרינו, ואני לא צריך להצביע על זה.
רם בן ברק: מה אומרות נציגות משרד הפנים?
רם בן ברק: בלי פוליטיקה.
קריאה: אני חוזרת על דברי חברי.
מירי פרנקל-שור: אני מציעה שנמשיך לקרוא את הצעת החוק.
מאיר פרוש: לא נעשה פה שום דבר בכפייה נגד משרד הפנים, אם יש ניסוח, זה הכל מוסדר - - -
מיכל רוזין: בטח, איפה חזקי?
מיכל רוזין: הם נטשו אותנו, נטשו אתכם ממשרד הפנים, לא חזקי ולא יונתן, השאירו אתכם לבד.
רם בן ברק: טוב, במה אנחנו דנים עכשיו?
מירי פרנקל-שור: אוקיי, אני מציעה שנמשיך להתקדם בחוק, השאלה לגבי סעיף 5(ו) שבעמוד 4, מה קורה עם המכסה?
אוסאמה סעדי: באיזה סעיף אנחנו, מירי?
מירי פרנקל-שור: אנחנו בסעיף 5(ו) בעמוד 4.
אוסאמה סעדי: זה המכסות?
מירי פרנקל-שור: המכסות, כן.
אוסאמה סעדי: אני מציע, אדוני היו"ר, שאולי נקרא את הכל, נעשה הפסקה, תתנו לנו נוסח - - -
מירי פרנקל-שור: אין לנו נוסח, אנחנו לא יכולים לתת נוסח עד שלא מתקבלות החלטות.
אוסאמה סעדי: אבל החלטות זה אתם, מה אני צריך לקבל החלטות?
אוסאמה סעדי: תקבלו החלטות אתם - - -
מירי פרנקל-שור: לא, הוועדה צריכה לקבל החלטות.
אוסאמה סעדי: מירי, לא, אתם - - -
מיכל רוזין: הנה חזקי חזר, נו, מה קורה?
מיכל רוזין: תביא נוסח.
אוסאמה סעדי: יש נוסח?
אוסאמה סעדי: לא, באמת, תתנו לנו ונגיש הסתייגויות.
רם בן ברק: בואו נמשיך לקרוא את החוק, אנחנו נכתוב נוסח ועליו נצביע.
מירי פרנקל-שור: אנשי משרד הפנים, אנחנו ביקשנו לקבל מספרים של הוועדה ההומניטארית, מ-2018 עד 2021, יש לכם אותם?
תהילה אראל: אני הבנתי שהבקשה הייתה לדעת כמה פעמים התכנסה הוועדה מאז 2021.
מירי פרנקל-שור: אבל כמה החלטות?
מיכל רוזין: לא, אני הדגשתי, 2019-2018, אמרתי לך לתת לי דוגמה של שנתיים, כמה פעמים התכנסה הוועדה ההומניטארית.
מיכל רוזין: אל תברחו ל-2021 כשהחוק נפל ובג"ץ הכריח אתכם, תחזרי ל-2019-2018, כמה פעמים הוועדה ההומניטארית התכנסה בשנה.
תהילה אראל: לא, זה לא מה ששאלו אותנו.
מיכל רוזין: זה בדיוק מה ששאלנו, בשביל זה יצאנו להפסקה, כדי שתביאו את הנתונים.
חגית צור: אין לנו כרגע נתונים לגבי 2018 ו-2019, גם את 2021 ישבה עובדת וספרה את מספר הפעמים שהוועדה התכנסה, אז את זה אנחנו נוכל אולי - - -
מירי פרנקל-שור: אבל אנחנו ביקשנו, על מנת לקבל החלטה, אם תתקבל ההחלטה לגבי המכסה, אנחנו ביקשנו לקבל נתונים של ארבע שנים, אז למה אתם לא נותנים לנו את הנתונים?
חגית צור: עם מספר ההתכנסויות של הוועדה?
רם בן ברק: כמה מקרים נדונו, כמה מקרים אושרו, כמה - - -
תהילה אראל: את זה אנחנו העברנו לכם במכתב הראשון.
עידו בן יצחק: העברתם את 2019 ואת 2020.
תהילה אראל: כי אלה הנתונים שיש ברשותנו, מאחר והוועדה התחלפה.
תהילה אראל: בסוף 2017 הוועדה התחלפה, היו"ר שלה התחלף, ואז בעצם המרכזות של הוועדה ריכזו את הנתונים משנת 2019 באופן מסודר.
תהילה אראל: בגלל זה יש לנו נתונים מ-2019 ומ-2020.
מירי פרנקל-שור: ומה עם 2018 ו-2021?
תהילה אראל: זה מה שאמרתי, שב-2018 אין לנו נתונים, בגלל החילוף של הוועדות, התחלף שם היו"ר והרכב הוועדה.
מירי פרנקל-שור: אבל כמה החלטות היו?
מירי פרנקל-שור: לא כמה פעמים היא התכנסה.
מירי פרנקל-שור: לא היו החלטות ב-2018?
תהילה אראל: אני יכולה לנסות לברר עכשיו שוב, אבל זה מה שאני קיבלתי.
מיכל רוזין: אני רוצה להבין את מה שאמרת עכשיו.
מיכל רוזין: מ-2018 ועד מתי לא היה יו"ר?
תהילה אראל: לא שלא היה, התחלף.
מיכל רוזין: אוקיי, אז איך זה מונע את כינוס הוועדה?
תהילה אראל: לא, הוועדה התכנסה, לא אמרנו שהיא לא התכנסה.
מוסי רז: כמה פעמים?
מיכל רוזין: אז אני שואלת, כמה פעמים?
תהילה אראל: אמרנו שהנתונים לא היו חדים, הם לא היו מסודרים כמו שצריך, ואז ברגע שהתחלף יו"ר הוועדה, והתכנסה ועדה חדשה, ומינו מרכזת לוועדה, אז התחילו לרכז את הנתונים בצורה מסודרת, והעברנו לכם את הנתונים - - -
מיכל רוזין: של 2021-2020.
תהילה אראל: של 2019 ו-2020.
מיכל רוזין: של כמה פעמים בשנה?
תהילה אראל: לפי הנוהל - - -
עידו בן יצחק: חה"כ רוזין, אלה שני דברים נפרדים, אחד, הנתונים שהעבירו על 2019 ו-2020, זה מספר הבקשות שהוגשו ומספר הבקשות שאושרו.
עידו בן יצחק: לגבי מספר הישיבות, הם בדקו רק את 2021.
תהילה אראל: נכון, ובדקנו ממה שיצא.
תהילה אראל: קודם כל, חשוב להבהיר פה, לוועדה יש נוהל שמפורסם בערך מאז שהיא הוקמה, ובנוהל כתוב באופן מפורש, שהוועדה צריכה להתכנס לפחות פעמיים בחודש.
תהילה אראל: כך, שמאז 2018 הוועדה התכנסה פעמיים בחודש.
תהילה אראל: מה שאמרנו, זה שבתקופה האחרונה, בשנה ומשהו האחרונות, הוועדה מתכנסת יותר מפעמיים בחודש כדי לצמצם פערים, והיא מתכנסת שלוש פעמים בחודש, ולפעמים גם ארבע פעמים.
תהילה אראל: באמת, מהנתונים שביקשנו ממרכזת הוועדה, ראינו שבשנת 2021, בזמן שהיא התכנסה, שזה שמונה חודשים מתוך 12 חודשים, כי בארבעת החודשים בין יולי לאוקטובר היא לא התכנסה בגלל פקיעת החוק, היא התכנסה במהלך שמונת החודשים האלה 25 פעמים, זה יוצא 3 נקודה משהו אם תסתכלו - - -
מוסי רז: 3.
מוסי רז: 125
תהילה אראל: כך שהוועדה מתכנסת שלוש פעמים בחודש לפחות.
מיכל רוזין: כמה זמן לוקח מאז שאדם, אישה, פונים לוועדה ההומניטארית ועד שהם דנים בעניינו?
תהילה אראל: אז גם לגבי זה התייחסנו במכתב, וכתבנו שמהנתונים שנמסרו לנו יוצא שעד ההחלטה לוקח בין שנה לשנה וחצי.
מוסי רז: לא, אבל צריך להגיד שנמסר לנו הרגע שלגבי שליש, גם לאחר שנתיים אין תשובה.
מיכל רוזין: תקשיבו, זה לא נורמלי הדבר הזה.
תהילה אראל: אבל כמו שחגית ציינה, חשוב לומר שהשליש האלה לא קשורים לוועדה - - -
מוסי רז: את זה אני לא יודע.
תהילה אראל: זה קשור לזה שהרבה פעמים מתבקשים מסמכים נוספים - - -
מוסי רז: את זה אני לא יודע, כי שאלנו על איזה מספר לא התקיים דיון וזה נתון שאין לכם.
מוסי רז: אלא אם כן את אומרת שהתקיים דיון על כל הבקשות.
תהילה אראל: ב-2019 התקיים דיון על כל הבקשות.
מוסי רז: על כולן?
תהילה אראל: כן.
מיכל רוזין: אז רגע, בוא מוסי תעזור לי בסטטיסטיקה, אני מנסה להבין, אם הוועדה ההומניטארית מתכנסת בין פעמיים לשלוש פעמים בחודש, ויש כ-300 בקשות לוועדה ההומניטארית בשנה, אז מדוע לוקח שנה וחצי עד שנתיים לקבל תשובה?
מיכל רוזין: אני לא מצליחה להבין, הם מצליחים לדון בכל ישיבה בבקשה אחת, שתיים שלוש?
מיכל רוזין: תעזור לי בסטטיסטיקה, מוסי.
מוסי רז: אני אעזור לך?
מוסי רז: שתענה על השאלה.
תהילה אראל: אני יכולה להשיב - - -
מיכל רוזין: לא, אולי אני טועה, אולי אני לא מבינה טוב את המתמטיקה.
מוסי רז: לא, לא, את מבינה נכון.
תהילה אראל: אני יכולה להשיב כפי שהשיבה חגית קודם.
תהילה אראל: הוועדה דנה שלוש פעמים בחודש בתקופה האחרונה, לפני זה פעמיים בחודש.
תהילה אראל: הוועדה עושה את הבדיקות שלה, והרבה פעמים צריך לבקש מסמכים נוספים, צריך לעשות ראיונות, צריך לערוך בדיקות מול רשויות הרווחה, ולכן זה לוקח פרק זמן - - -
מיכל רוזין: אני אקל עלייך, בכמה בקשות בממוצע - - -
תהילה אראל: 15.
מיכל רוזין: 15 בכל ישיבה?
מוסי רז: אז יוצא שהיו צריכים לדון ב-480 בקשות ב-2021 אם ככה.
חגית צור: צריך להבין שאנחנו לא פועלים בתוך - - - יש גם תיקים - - -
מוסי רז: עולים פעמיים?
תהילה אראל: שחוזרים על עצמם.
חגית צור: שעותרים בגינם לבתי משפט, ובתי משפט מחזירים לדיונים נוספים, זה לא איזה עולם ורוד שדנים בו בצורה כזאת, יש המון דינמיקה מוכרת וידועה של ועדה שמתנהלת - - -
מיכל רוזין: בסדר, אין בעיה, אבל את מבינה כמונו לאן אנחנו חותרים, בסוף - - -
חגית צור: כשתיקים חוזרים לדיון, ותיקים נדרשים לעוד בדיקות, זאת התנהלות איטית.
מיכל רוזין: בסוף בן אדם לא מקבל תשובה.
מיכל רוזין: אם לוקח שנה וחצי עד שנתיים, אז או שצריך - - -
חגית צור: שנה וחצי עד שנתיים זה עד להחלטת השרה, זאת אומרת, תחשבו שמגישים בקשה בתיק, ממציאים מסמכים, שולחים ללשכה לבצע בדיקות, מכניסים את זה ללו"ז של ועדה, יש דיון בוועדה, הוועדה מקבלת החלטה, מעבירה את זה לחתימה של שרת הפנים, וכל התהליך הזה לפעמים לוקח זמן.
מיכל רוזין: יש עיכוב אצל השרים?
חגית צור: לא, ממש לא.
חגית צור: תיקים שנמצאים אצל השרה נשלחו אליה לפני שבועיים.
מיכל רוזין: אני לא שואלת על השרה הנוכחית, אני שואלת באופן כללי, האם יש על השרה איזשהו פרק זמן שהיא חייבת או צריכה להתייחס, לאשר או לא לאשר את הבקשה?
חגית צור: לפי הנוהל אני לא חושבת.
נעמה פלאי: זה חלק מהלו"ז שנקבע בחוק, זה עד קבלת החלטה לא עד קבלת המלצה, לפי הלו"ז שקבוע בחוק, אז זה מתכנס גם לתוך החלטת השר.
נעמה פלאי: צריך לשים לב שכשהוועדה דנה, חלק מהתיקים שהיא דנה בהם הם גם משנה קודמת.
נעמה פלאי: זאת אומרת, יוצא שבשנה הוועדה דנה ביותר תיקים ממה שהוגשו באותה שנה, היא גם מצמצמת פערים של שנים קודמות, לכן זה גם - - -
מוסי רז: לפי איזו פרשנות, עם פקיעתו של החוק פקעה הסמכות של הוועדה ההומניטארית?
מוסי רז: הרי להיפך, זה רק עושה אותה חשובה יותר.
תהילה אראל: הוועדה הוסמכה מכוח חוק הוראת השעה, סעיף 3א(1) לחוק הוראת השעה.
תהילה אראל: ברגע שהחוק פקע - - -
מוסי רז: כן, אבל ברגע שהחוק פקע, לא נאסר האישור לתת אישורים.
נעמה פלאי: הוועדה המשיכה לתפקד, הייתה תקופה שבה היה גם, שוב, חילופים של יו"ר, והיה רצון ללמוד את המשמעויות של פקיעת הוראת השעה.
נעמה פלאי: מיד לאחר מכן, השרה הנחתה שהוועדה הזאת תמשיך לפעול מכוח חוק הכניסה לישראל, והיא תיתן מענה למקרים הומניטאריים מיוחדים שקשורים - - -
מוסי רז: אז השרה הנחתה שהיא תמשיך לפעול, אבל היא לא ישבה אף פעם בחמשת החודשים האחרונים של השנה?
נעמה פלאי: לא, הייתה תקופה שבה היא לא ישבה, היו חילופים של יו"ר, ברגע שהתמנה יו"ר חדש לוועדה, הוועדה התחילה להתכנס מחדש, מתחילת נובמבר - - -
מוסי רז: תשמעו, אני מתחיל להתבלבל.
מוסי רז: הוועדה התכנסה 32 פעמים ב-2021 - - -
מיכל רוזין: אתם הסתבכתם עם מוסי.
תהילה אראל: 25 פעמים.
מוסי רז: 25 פעמים ב-2021?
מוסי רז: רגע, שנייה, 25 פעמים ב-2021, במשך כמה זמן היה לה את פסק הזמן הזה עד - - - -
תהילה אראל: מיולי עד סוף אוקטובר.
מוסי רז: מיולי עד סוף אוקטובר?
תהילה אראל: ארבעה חודשים.
מיכל רוזין: אבל זה לא פסק זמן, את אומרת שב-2021 היא התכנסה.
תהילה אראל: הוועדה התכנסה ב-2021, ברגע שפקע החוק, בגלל שהיא הוסמכה מכוח חוק - - -
מיכל רוזין: אז היא עבדה חצי שנה?
תהילה אראל: לא, ארבעה חודשים.
תהילה אראל: בתקופה הזאת, ברגע שלמדנו את המשמעויות והיה צריך לגבש איזושהי מדיניות, השרה הנחתה שלמרות פקיעת החוק, חשוב מאוד שהוועדה הזאת תמשיך לתפקד ולדון במקרים הומניטאריים, מאחר והיה צריך גם למנות יו"ר, שכרגע הוא ממונה מכוח חוק הכניסה ולא מכוח חוק הוראת השעה, לקח עוד פרק זמן, ולכן זה ארבעה חודשים עד שהתכנסה שוב הוועדה, והיא המשיכה להתכנס שלוש פעמים בחודש.
מירי פרנקל-שור: טוב, אפשר להמשיך?
רם בן ברק: כן, טוב, בואו נמשיך את ההקראה.
רם בן ברק: בסדר, אין בעיה עם זה.
גבי לסקי: אני רוצה לשאול פה משהו.
גבי לסקי: בדרך כלל היו נותנים פה בעניין הזה היתרי מת"ק, אם אני לא טועה, זאת אומרת, שאתם מסכימים כבר לתת מעמד בעניינים האלה - - -
נעמה פלאי: זה סעיף שהיה בהוראת השעה הקודמת באותו נושא.
גבי לסקי: אבל זה אנשים שהם כאילו - - -
נעמה פלאי: עניינה המדינה של המדינה זה סעיף שהיה קיים בהוראת השעה לפני כן, באותו אופן, היתר מת"ק - - -
גבי לסקי: אבל אתם נתתם את זה למשת"פים או ששם זה היה היתרי מת"ק?
גבי לסקי: השאלה היא כמה אנשים קיבלו על סמך הסעיף הזה בהוראה הקודמת?
גבי לסקי: כמה אנשים קיבלו היתר על פי סעיף 7?
נעמה פלאי: זה מספרים בודדים, זה עניינים של עניינה המיוחד של המדינה, אלה אנשים שקיבלו באופן מצומצם ביותר.
מוסי רז: קיבלו אזרחות?
גבי לסקי: כלומר, משת"פים עם היתרי מת"ק אתם לא מכניסים לתוך הסעיף הזה?
נעמה פלאי: יש עניינים של מאוימים שמקבלים דרך ועדת מאוימים, שעל זה משרד הביטחון אחראי, זה דבר אחד.
נעמה פלאי: ברישיונות לישיבת ארעי ובאזרחות ובקבע, זה שרת הפנים.
גבי לסקי: ואיך מחליטים מה זה מה?
גבי לסקי: מה זה מאוימים?
גבי לסקי: אם הוא מאוים בגלל שיתוף פעולה עם ישראל, מי מחליט?
גבי לסקי: משרד הביטחון או משרד הפנים?
נעמה פלאי: זאת שאלה שצריכה להיות מופנית למשרד הביטחון, אבל מאוימים זה עניין של מאוימות על רקע של חשד לשיתוף פעולה, עניינים של סייענים זה טיפול אחר.
נעמה פלאי: זאת שאלה שצריכה להיות מופנית למשרד הביטחון.
גבי לסקי: ומאוימים מהקהילה הלהט"ב?
נעמה פלאי: זאת סיטואציה אחרת לגמרי שמטופלת במסגרת צוות שהיה ודן בנושא הזה, וזה דרך הצבא, דרך מתאם פעולות הממשלה בשטחים.
גבי לסקי: אני פשוט מנסה להבין מי מחליט מה עובר דרך משרד הביטחון ומה עובר דרך משרד הפנים.
נעמה פלאי: כל נושא המאוימים מטופל דרך משרד הביטחון.
נעמה פלאי: מאוים זה מישהו שחשוף למאוימות על רקע חשד לשיתוף פעולה, זה שונה מהטיפול שנעשה בהקשרים של סיוע אופרטיבי למדינת ישראל, זאת מטריה שונה.
גבי לסקי: אבל יש הרבה סייענים, השאלה היא, לא רק בגלל החשד, לפעמים בגלל שזה אמת ומכוח זה הם מאוימים, אז השאלה היא מי מטפל בהם?
נעמה פלאי: אלה נושאים שהם של משרד הביטחון.
נעמה פלאי: משרד הביטחון הוא זה שממליץ בהקשרים האלה, לגבי מי שהוא בהקשרים של סייענות.
נעמה פלאי: לגבי מי שמטופל במסגרת מאוימים, זאת ועדת מאוימים שמטפלת בלבד דרך משרד הביטחון.
גבי לסקי: סליחה שאני מקשה, אני פשוט רוצה להבין מיהם האנשים שנכנסים בגדר סעיף 7, אם זה לא סייענים.
רם בן ברק: יכול להיות אחרים גם, מה זאת אומרת, זה יכול להיות אחד ששיתף פעולה עם ישראל, זה יכול להיות אחד שסייע לישראל בדרכים אחרות.
גבי לסקי: אבל היא אמרה שכל אלה הולכים דרך משרד הביטחון.
קריאה: היא אמרה שזה דרך משרד הביטחון, מה שגבי שאלה הוא איפה רואים את ההבדל כאן, מי דרך משרד הביטחון ומי דרך משרד הפנים?
נעמה פלאי: יש הבחנה בין מי שהוא סייען לבין מי שהוא מטופל על ידי ועדת מאוימים, זאת שאלה שצריך להפעיל לנציג של משרד הביטחון שנמצא כאן, אבל יש הבדל בין שני הסוגים האלה.
רם בן ברק: למה זה כל כך חשוב, גבי?
רם בן ברק: סליחה, שאני אבין.
גבי לסקי: למה זה חשוב?
גבי לסקי: כי אם אנחנו כבר מסדירים את זה, אני פשוט רוצה להבין אם הם גם נכנסים דרך סעיף 7, או עבור מי נועד סעיף 7?
קריאה: למי נועד סעיף 7?
קריאה: זה מה שהיא שואלת, מה התכלית של סעיף 7 ואת מי הוא משרת?
נעמה פלאי: סעיף 7 חולש על שני המצבים האלה, הוא מדבר גם על שר הפנים שיכול ליתן רישיון לישיבה בישראל, וגם על מפקד האזור שיכול לתת היתר שהייה, שני המצבים האלה נכנסים לתוך הסעיף הזה.
נעמה פלאי: זה סעיף שהיה קיים.
רם בן ברק: טוב, אנחנו עוברים לסעיף 8.
גבי לסקי: תראו, אני מכירה מקרים קונקרטיים, שהצבא הרג בטעות ילד פלסטיני, ואז המשפחה קיבלה בעצם מניעה ביטחונית.
גבי לסקי: הטעם, כפי שהוסבר לי והוסבר לבית המשפט, זה חשד לנקמה, זה ממש נכנס ישר למחשב, הורגים לך ילד ואתה ישר הופך להיות סיכון ביטחוני.
גבי לסקי: השאלה היא, האם יש לנו דרך באמת לבדוק סיכון אמיתי, או שזה אוטומטי, המצב של להיכנס לסטטוס של סיכון ביטחוני?
מוסי רז: אני רוצה להוסיף כאן, כפי שאמרתי בסעיף 3ב.
מוסי רז: בעצם, מה שכתוב בסעיף הזה, זה שמותר לפסול אדם מסיבות כאילו ביטחוניות, על אף שהשב"כ אומר שאין בו סכנה ביטחונית.
מוסי רז: כי בעצם מה כתוב כאן?
מוסי רז: וסליחה שזה היה בחוק הקודם וסליחה מכל דבר אחר, שאם השב"כ מחליט שאני בסדר גמור, ושאשתי בסדר גמור, ושאח שלי בסדר גמור, ושההורים שלי בסדר גמור, ושהילדים שלי בסדר גמור, יפסלו אותי בגלל שאולי אחותי נשואה למישהו שהוא לא בסדר.
מוסי רז: תשמעו, הסעיף הזה הוא טינופת, אסור שהוא יופיע בחוק של הכנסת, אין שום צורך שהוא יהיה.
מוסי רז: הרי, הותרנו כאן את כל הסמכות בידיים של השב"כ, אבל למה לפסול בן אדם בגלל גיסו?
מוסי רז: איזה סיבה יש שדבר כזה יהיה כתוב בספר חוקים של מדינה?
מוסי רז: לא אמרתי מדינה דמוקרטית, מדינה בכלל, צריך להוריד את זה, להוריד את "בן משפחה", השב"כ רוצה לפסול מישהו, שיפסול, אבל למה לכתוב דברים כאלה?
רם בן ברק: אני לא הבנתי את זה כך, כי אתה יודע, לפעמים אתה מקבל החלטות על פי ניסיון, ניסיון העבר, אתה לומד מדברים שקורים מהניסיון - - -
מיכל רוזין: עדיין אפשר לפסול אותם.
נירה שפק: רגע, סליחה, כמה כאלה יש?
מוסי רז: אין בעיה, רם, ששירות הביטחון יגיד שבגלל שהגיס של מחמד נרצח על ידי מתנחל, מחמד מסוכן.
רם בן ברק: עם כל הכבוד, למה כשהגיעו לכאן עולים מרוסיה, אתה לא קיבלת אותם למוסד ולשב"כ כי יש להם קרובי משפחה ברוסיה?
מיכל רוזין: למה באמת?
רם בן ברק: כי אמרת שאפשר ללחוץ עליהם - - -
מוסי רז: אני לא ביקשתי לקבל אותם לעבודה במוסד ובשב"כ - - -
נירה שפק: אבל רם, הוא לא מעביר אותם עכשיו לעבודה בכוחות הביטחון - - -
מוסי רז: אין בעיה, אני מודיע עכשיו שכל איחוד משפחות לא יבוא לעבודה במוסד ובשב"כ - - -
רם בן ברק: לא, אבל הגיע יהודי מרוסיה, קלטת אותו בזרועות פתוחות, נתת לו מגורים, הכל טוב ויפה אבל הוא לא היה יכול לעבוד בשום מקום רגיש - - -
נירה שפק: הגיוני.
רם בן ברק: היום כן, דרך אגב.
רם בן ברק: כי אמרת, יש לו משפחה, אפשר ללחוץ עליו - - -
נירה שפק: רם, אני מבינה היטב את מה שאתה אומר, רק שאמרת שזה מתבסס על איזשהו ניסיון, אוקיי, כמה מקרים כאלה יש?
רם בן ברק: אני מדבר על ניסיון בריא, שכשיש בן משפחה שעסוק בטרור, זה יכול להשליך גם על - - -
נירה שפק: כמה מקרים?
מוסי רז: אין בעיה, אז שיבוא שירות הביטחון ויגיד, שבגלל שהגיס של מחמד עשה כך וכך אנחנו פוסלים את מחמד, אבל זה לא מה שנאמר כאן.
מוסי רז: כאן נאמר שאפילו אם אנחנו אומרים שמחמד הוא בסדר, בגלל שהגיס שלו עשה הוא מסוכן, או אפילו עלול לעשות - - -
נירה שפק: אפשר גם להחליט שמהשעה 22:00 בערב גברים לא יסתובבו חופשי כי היו כמה נשים שנאנסו.
מוסי רז: כתוב.
נעמה פלאי: רגע, זה לא כתוב ככה.
מוסי רז: כתוב, "אם קבע שר הפנים או מפקד האזור, לפי העניין, בהתאם לחוות דעת מאת גורמי הביטחון המוסמכים, כי תושב האזור או המבקש האחר או בן משפחתם עלולים להוות סיכון ביטחוני למדינת ישראל; בסעיף זה, "בן משפחה" – בן זוג, הורה, ילד, אח ואחות ובני זוגם...".
מוסי רז: זאת אומרת, שאם הוא קבע ש-מ' בסדר, הוא בסדר גמור, אין איתו שום בעיה, אבל הגיס שלו עלול, גם לא כתוב עשה, עלול להיות סיכון, אז הוא פסול.
מוסי רז: תגידו לי - - -
מירי פרנקל-שור: אבל זה נתון לשיקול דעתם, זה לא אומר חד משמעית - - -
מוסי רז: אבל למה?
מוסי רז: אם הם חושבים שמחמד מסוכן, יכתבו שמחמד מסוכן, למה הם צריכים להגיד שאם יכול שהגיס שלו מסוכן אז הוא פסול?
נעמה פלאי: המילה "עלול" - - -
נירה שפק: זה ניסוח מאוד מוזר לחוק, חברים.
מוסי רז: ניסוח מוזר זאת המחמאה הכי גדולה לניסוח הזה, זה ניסוח מטומטם ומרושע.
מירי פרנקל-שור: בכל זאת, אם אתה לא מצמצם את זה, זה יכול להיות גם למעגלים יותר - - -
מוסי רז: שיבואו ויגידו - - -
מירי פרנקל-שור: וכך אתה יודע - - -
מוסי רז: אבל מירי, זה סעיף מצמצם, אז בואי נכתוב שלא יוכל אדם להיפסל בגלל קרוב משפחה יותר רחוק מזה - - -
נירה שפק: אבל יכול להיות, רק צריך להוריד את המילה "עלול" ולכתוב "מהווה" - - -
מירי פרנקל-שור: בדיוק, מבחינת הניסוח.
מוסי רז: לא, למחוק את "בן משפחה", מה זה?
נירה שפק: אם את מורידה את המילה "עלול" ורושמת במקום "בן משפחה מהווה" אז זה נשמע לי קצת יותר הגיוני.
מירי פרנקל-שור: אני לא יודעת, יש פה - - -
נירה שפק: יש כאן, "כי תושב האזור או המבקש האחר או בן משפחתם מהווה סיכון" ולא "עלול להוות".
מיכל רוזין: אה, במקום "עלול להוות", "מהווה".
מיכל רוזין: לא הבנתי, ונגיד שיש לו איזה בן דוד או גיס שמהווה איום, אז זה אומר שגם הוא מהווה איום?
נעמה פלאי: לפעמים כן.
מוסי רז: אז אם לפעמים כן, שיגיד השב"כ שהוא מהווה איום, אבל למה לקבוע את זה תמיד?