GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נעמה פלאי: אני אתן עוד מעט את הדברים שכן קרו במהלך השנים.
אוסאמה סעדי: למה לא?
נעמה פלאי: כי זה מה שהחוק קבע.
נעמה פלאי: במהלך ההליך, כל שנה נבדקים תנאים שהם תנאים להליך המדורג.
נעמה פלאי: שהם בחינה של מרכז חיים בישראל, כי זה בסיס ההליך - קיומו של אותו קשר עם בן הזוג הישראלי וקיומו של מרכז חיים בישראל, זה הבסיס לכל ההליך.
נעמה פלאי: מכאן התחיל כל ההליך וזו הסיבה שבגללה ההליך הזה ממשיך.
נעמה פלאי: לכן הבדיקות האלה הן בדיקות קריטיות.
נעמה פלאי: בנוסף, בדיקות של מניעות ביטחוניות ובדיקות של מניעות פליליות.
נעמה פלאי: בכל שנה, לכל בן זוג של ישראלי נערכות אותן בדיקות בהקשרים האלה לצורך הארכה של התהליך הזה.
נעמה פלאי: לגבי תושבי האזור: שוב, כמו שהצגתי, ההליך ממשיך והם ממשיכים לקבל היתרי מת"ק תוך עמידה בתנאים ללא שדרוג לאותו רישיון ישיבה ארעי בישראל.
נעמה פלאי: במהלך כן נעשה שדרוג.
רם בן ברק: אבל יש לי שאלה בעניין הזה.
רם בן ברק: למה יש כאן טענה שמת"ק 1 לא מאפשר עבודה?
רם בן ברק: המת"ק לא מאפשר עבודה בישראל.
נעמה פלאי: אני לא יודעת למה יש את הטענה הזאת.
רם בן ברק: כל מי שנמצא כאן על אישור של מת"ק, הוא יכול לעבוד או לא יכול לעבוד?
נעמה פלאי: הוא יכול לעבוד בישראל.
תייסיר חטיב: לא בכל תחום.
נעמה פלאי: אני מדברת על בני זוג.
תייסיר חטיב: בבנק הוא לא יכול לעבוד.
רם בן ברק: אני לא נתתי לך אישור דיבור.
רם בן ברק: אתה לא עונה.
רם בן ברק: אני שואל אותה, לא אותך.
נעמה פלאי: יש מקצועות במדינת ישראל שדורשים שהייה בישראל ברישיון מסוים - ברישיון ישיבת ארעי, ברישיון ישיבת קבע או אזרחות.
נעמה פלאי: אלה מקצועות שבהם המקצוע דורש את אותו מעמד בישראל, אבל במרבית העיסוקים הוא יכול לעבוד.
מיכל רוזין: סליחה, אני מרחיבה את השאלה שלך.
מיכל רוזין: האם זה אומר שהם עובדים עם ביטוח רפואי וביטוח לאומי?
מיכל רוזין: לכן הם יכולים לעבוד בחקלאות בשטח - הנשים עובדות בחקלאות.
מיכל רוזין: הם יכולים לעבוד במקצועות של מה שנקרא עובדים זרים.
מיכל רוזין: הם לא יכולים לעבוד עכשיו במקצוע שבו נדרש ביטוח לאומי, הסדרה, מעמד וכדומה.
מיכל רוזין: הם יכולים לעבוד אך ורק במקצועות שעובדים זרים יכולים לעבוד בהם במדינת ישראל.
נעמה פלאי: אני לא חושבת שזה קשור אבל אפשר לעשות בדיקה של זה.
נעמה פלאי: זה לא קשור לכך שהם יכולים לעבוד.
נעמה פלאי: זה השוני מאותם 200 אלף עובדים פלסטינים, המספר שהוצג כאן, עובדים שנכנסים באופן יומי לישראל ויוצאים מפה.
נעמה פלאי: היתר המת"ק שניתן לבני זוג של ישראלים הוא היתר מת"ק שניתן לתקופה.
נעמה פלאי: הם נשארים פה, הם שוהים פה, הם נשארים ללון.
רם בן ברק: אבל אם אני מחר אתחתן עם פיליפינית, אז את אומרת שייקח חמש שנים עד שהיא תהפוך לתושבת קבע ואחרי זה אזרחית ישראלית, נכון?
נעמה פלאי: אצלך זה יהיה ארבע שנים והיא תהפוך לאזרחית.
נעמה פלאי: אם אתה אזרח ישראלי אז אצלך זה ארבע שנים, ובסיומן היא תהפוך לאזרחית ישראלית.
נעמה פלאי: בן זוג של תושב קבע לא.
רם בן ברק: ואם הייתי מתחתן עם בחורה מג'נין?
רם בן ברק: ערבייה מוסלמית מג'נין.
רם בן ברק: אני שואל אותה, היא משרד הפנים.
רם בן ברק: אתה משרד הפנים?
תייסיר חטיב: לא, אני נשוי לאישה מג'נין.
רם בן ברק: ואם הייתי מתחתן עם אישה מג'נין?
נעמה פלאי: בהתאם להוראות חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), היא נבחנת בבחינות של כניסה להליך מדורג.
נעמה פלאי: היא תשהה פה בהיתר מת"ק, שהסברתי מה משמעותו, לאורך שנים.
נעמה פלאי: היא לא תעבור לשלב רישיון ישיבת ארעי ולאחר מכן לאזרחות או תושבות.
נעמה פלאי: זה המסלול שקבעה הוראת השעה.
רם בן ברק: כן, מה רצית להגיד?
רם בן ברק: תציג את עצמך ותגיד מה שאתה רוצה להגיד.
עמיחי שיקלי: הוא תומך מהומות אלימות מעכו, חשוב לומר.
רם בן ברק: אני לא ביקשתי עזרה.
אוסאמה סעדי: מה, אתה השב"כ פה?
עמיחי שיקלי: אדם שתומך בטרור.
עמיחי שיקלי: חשוב לשים את זה על השולחן.
עמיחי שיקלי: זו ועדה שעוסקת בביטחון ישראל.
אוסאמה סעדי: הוא נחקר?
אוסאמה סעדי: מה זה ההאשמות האלה?
אוסאמה סעדי: תתבייש לך.
עמיחי שיקלי: אני לא, זה הוא אמר במפורש.
תייסיר חטיב: אני מעכו ואני נשוי לאישה מג'נין שקוראים לה לנא.
תייסיר חטיב: יש לנו שלושה ילדים.
תייסיר חטיב: אני בא לדבר על הסבל של אלפים של אנשים שאין להם את היכולת, לא רק לעבוד.
תייסיר חטיב: אשתי סיימה תואר ראשון באוניברסיטת א-נג'אח, עבדה שלוש שנים במשרד הבריאות בג'נין, והייתה לה אפשרות לנהוג ולחיות את כל החיים שלה.
תייסיר חטיב: הדבר היחיד שמפריע לנו זו החרב שחברי הכנסת כאן, וגם בשנים קודמות, שמו על הצוואר של המשפחה שלי ועל הצוואר של משפחות אחרות.
תייסיר חטיב: אנחנו בכל שנה צריכים להגיש מסמכים שמרכז החיים הוא אכן כאן בעכו, ואנחנו נדרשים להציג שהילדים שלנו נמצאים איתנו והכל טוב ויפה.
תייסיר חטיב: מה שאנחנו לא יכולים לחיות איתו עוד, כבוד יושב הראש, זה שאנחנו לא יכולים לחיות בביטחה.
תייסיר חטיב: כלומר, אנחנו נמצאים בכל שנה תחת רחמנות של הפקיד, אם ייתן אישור.
אוסאמה סעדי: כמה שנים אתה נשוי?
תייסיר חטיב: 16 שנים.
תייסיר חטיב: סיימתי תואר ראשון ושני בגרמניה והגעתי עד לתואר שלישי בקנדה, והתחתנתי עם אישה שהמדינה כנראה לא אוהבת.
תייסיר חטיב: אנחנו חיים בתוך המדינה.
תייסיר חטיב: אני מבקש ממך, כבוד יושב הראש, לאפשר למשפחות האלו לחיות חיי כבוד.
תייסיר חטיב: לגבי העבודה: אשתי נמצאת היום בתוך בית כלא, משום שהיא רוצה לעבוד והיא יכולה לתרום, והיא יכולה לעשות המון דברים, אבל לא מאפשרים לה.
תייסיר חטיב: הדבר היחיד שהיא יכולה לעבוד בו זה בסופרמרקט.
רם בן ברק: למה לא מאפשרים לה לעבוד?
תייסיר חטיב: כי בבנק היא לא יכולה לעבוד.
תייסיר חטיב: אפילו חשבון בנק אין לאנשים האלו.
תייסיר חטיב: אין לה את היכולת להעביר כסף, למשוך - דברים פשוטים.
תייסיר חטיב: אחרי 15 שנים, כבוד יושב הראש, התאפשר לה לנהוג.
תייסיר חטיב: כשהיא נהגה פעם ראשונה כאן בישראל היא הסתכלה ימינה ושמאלה כאשר החייל אמר לה - בבקשה, סעי.
תייסיר חטיב: היא לא האמינה.
תייסיר חטיב: היא עצרה בצד ופרצה בבכי.
תייסיר חטיב: היא אמרה: 15 שנים לא יכולתי לנהוג.
תייסיר חטיב: זה פגע בנו וביכולתנו כמשפחה לחיות חיי כבוד.
תייסיר חטיב: אני אציג את עצמי גם כפעיל חברתי, שעובד בכל מיני מקומות.
תייסיר חטיב: אני עובד בנס עמים, בגבעת חביבה, עובד על הידברות בין שני העמים.
תייסיר חטיב: אני קורא לזה ואני רוצה שיהיה שוויון.
תייסיר חטיב: השוויון אצלי מתחיל מהחוק שפוגע בנו עמוקות.
תייסיר חטיב: הילדים שלנו בכל שנה, חודש או חודשיים לפני ההגשה מפחדים שיהיה משהו ואימא לא תקבל אישור.
תייסיר חטיב: אז מה עשינו אנחנו?
תייסיר חטיב: למה לנא צריכה הייתה 15 שנים לא לנהוג?
תייסיר חטיב: אם היא הייתה רוצה לעשות פיגוע היא לא צריכה רישיון באישור.
תייסיר חטיב: היא הייתה יכולה לנהוג ולעשות מה שהיא תרצה.
תייסיר חטיב: בדיוק.
תייסיר חטיב: אלו המשפחות, כבוד יושב הראש.
תייסיר חטיב: אנחנו שסובלים.
תייסיר חטיב: אני מתיימר אפילו להגיד שאנחנו לא רוצים שינוי דמוגרפי.
תייסיר חטיב: אנחנו לא רוצים אזרחות.
תייסיר חטיב: אנחנו רק מבקשים תושבות, שיחיו בכבוד.
תייסיר חטיב: שיחיו ויקיימו חיי משפחה נורמלית.
תייסיר חטיב: שאסמה
תייסיר חטיב: אן תוכל להיות האפוטרופסית של הבן שלה כשהוא נדרש לבית חולים.
תייסיר חטיב: זה מה שאנחנו מבקשים.
תייסיר חטיב: ויש לכם את כל הזכות לעשות בדיקות ביטחוניות.
תייסיר חטיב: זה גם לי, זה לא רק ליהודים.
תייסיר חטיב: הפגיעה בחיי משפחה אף פעם לא תוביל לחיים טובים יותר ליהודים.
תייסיר חטיב: ואני מתיימר, ואני אומר את זה גם בפני חברי הכנסת מהמשותפת - אנחנו לא רוצים אזרחות, שגם השרה שקד תבין.
תייסיר חטיב: אנחנו רוצים חיים בכבוד.
תייסיר חטיב: חיים בכבוד מתאפשרים במידה מסוימת כאשר יש תעודת זהות, כאשר יש אפשרות לנהוג, לעבוד, לחיות, לקבל זכויות.
תייסיר חטיב: אשתי ואני יכולים לתרום הרבה ותורמים הרבה לחברה.
תייסיר חטיב: אני עבדתי במשך 15 שנים במכללת הגליל המערבי כמרצה, כבוד יושב הראש, ואני פעיל חברתי שעובד על פיוס, אבל בתנאים שוויוניים בין שתי הקבוצות.
תייסיר חטיב: אני רוצה שנדבר באותו גובה עיניים.
תייסיר חטיב: אני לא פונה אליכם כאן כדי לבקש רחמנות.
תייסיר חטיב: אני לא דורש את זה.
תייסיר חטיב: אני דורש שתסתכלו בעיניים של האנשים האלו, ותראו שיש להם את כל הזכות לחיות בכבוד.
תייסיר חטיב: שיוכלו לנהל חיי משפחה.
תייסיר חטיב: אנחנו נדרסים מתחת לחוק הזה.
תייסיר חטיב: אנא מכם, תסתכלו ותבינו שמדובר במשפחות פשוטות.
תייסיר חטיב: אני חבר בקבוצות ווטסאפ - אתם יודעים על מה הם מדברים בתוך הקבוצות?
תייסיר חטיב: מה הם יכולים לעשות לגבי רישיון נהיגה.
תייסיר חטיב: והם שמחים מאוד, ששים, טסים משמחה שהם יכולים לנהוג.
תייסיר חטיב: הם מדברים על איך אפשר לקבל אישור לעבודה.
תייסיר חטיב: איך אפשר לנהל חיים נורמטיביים - זה כל מה שהם מבקשים.
תייסיר חטיב: אני מבקש מכל מי שנמצא באולם הזה: אני לא בא עם אידיאולוגיה, אני לא בא לייצג כאן מחנה פוליטי כזה או אחר.
תייסיר חטיב: אני בא לייצג משפחות, שכל הבעיה שלהן היא שאני התאהבתי במישהי הלא נכונה על פי התפיסה של המדינה.
רם בן ברק: דברים שבהחלט נאמרים ומהדהדים פה.
רם בן ברק: כן, גברתי.
אסמהאן ג'בלי: אני מטייבה.
אסמהאן ג'בלי: אני מחדשת את התוקף של ההחלטה שלי כבר 24 שנים.
אסמהאן ג'בלי: אני עדיין ללא מעמד במדינה.
אסמהאן ג'בלי: אחד הדברים שאני מאוד מדגישה זה שהמשפחות האלו הן לא אפוטרופוס על הילדים שלהן.
אסמהאן ג'בלי: זה אחד הקשיים.
אסמהאן ג'בלי: אחת התגובות מטעם המדינה הייתה שכל הפשיעה והאלימות שנמצאת בנגב היא מנוער ששייכים למשפחות ללא מעמד.
אסמהאן ג'בלי: עכשיו, איך מצד אחד המשפחות לא אפוטרופוס על הילדים שלהן ומצד אחר הם נמצאים במעגלים של האלימות?
אסמהאן ג'בלי: יש הרבה דברים.
אסמהאן ג'בלי: מבקשים מהמשפחות לעשות בדיקות דנ"א כדי להוכיח שהילדים שלהן הם שלהן.
אסמהאן ג'בלי: זה משמעותי גם מבחינה כספית, כש-60 אחוז מהמשפחות האלו נמצאות מתחת לקו העוני, ואחרי גל הקורונה 80 אחוז מהמשפחות נמצאות מתחת לקו העוני.
אסמהאן ג'בלי: בדיקות הדנ"א עולות 6,000-4,000 שקלים לכל ילד.
אסמהאן ג'בלי: למשפחה שיש שישה ילדים לא עושים בדיקה אחת לכל המשפחה אלא בדיקה לכל ילד כדי להוציא לו תעודת לידה ומסמך תעודת זהות ושתהיה לו אזרחות.
אסמהאן ג'בלי: עוד דבר שאני רוצה להדגיש הוא ההשגחה.
אסמהאן ג'בלי: כשהמשפחות פונות להגיש את הבקשות למשרד הפנים, לא מתייחסים למשפחות עם אותו נוהל.
אסמהאן ג'בלי: יש שינויים מאזור לאזור.
אסמהאן ג'בלי: חשוב לנו להדגיש איך מתייחסים למשפחות האלו.
אסמהאן ג'בלי: אנחנו חייבים לגשת כחודשיים לפני שנגמר תוקף האישור.
אסמהאן ג'בלי: כשאנחנו פונים, יש באזור המרכז שלא נותנים למשפחות האלו להשתמש במעלית אז עולים במדרגות.
אסמהאן ג'בלי: ואפשר בין שמונה עד שמונה וחצי לקחת מספר בשביל לדבר או לקבוע תור.
אסמהאן ג'בלי: אם המשפחה הצליחה לקחת מספר היא נכנסת, ואם לא הם חוזרים עוד פעם ביום אחרי.
אסמהאן ג'בלי: כל הקשיים האלו - איך שמתעללים במשפחות - גם זה, אנחנו רוצים שיהיה על השולחן.
אסמהאן ג'בלי: אז זה לא רק לדבר בעד או נגד הצעת החוק, אלא להתייחס לנקודות שנמצאות בתוך הצעת החוק, ואיך שמתייחסים לכל משפחה ומשפחה.
אסמהאן ג'בלי: אני כאסמהאן, שמחדשת את האישור כבר 24 שנים, אין טעם לבקש ממני להוכיח שמרכז חיי הוא פה.
אסמהאן ג'בלי: או להביא חמש המלצות משכנים ומחברים כדי להוכיח שאני נמצאת פה.
אסמהאן ג'בלי: כבר אין טעם.
אסמהאן ג'בלי: אני מסרבת לקשור את כל המקרים שקרו ב-2013.
אסמהאן ג'בלי: גם אני מחפשת ביטחון ובטיחות למשפחה שלי.
אסמהאן ג'בלי: גם אני רוצה להיות עם המשפחה שלי.
אסמהאן ג'בלי: אני אימא לשלושה, בני 26, 21 ו-16, ואני כן נמצאת פה.
אסמהאן ג'בלי: אבל שכל שנה אני אסתובב במשרדים כדי לאסוף את המסמכים להוכיח שמרכז חיי הוא פה?
אסמהאן ג'בלי: יש דברים שאנחנו רוצים להתייחס אליהם ושתדברו עליהם.
אסמהאן ג'בלי: אל תבקשו מהמשפחות האלה להוכיח שהבנים שלהן הם כן שלהן.
אסמהאן ג'בלי: ומי שיש לו רישיון נהיגה עולמי - מותר לו לנהוג בכל מדינות העולם חוץ מפה.
אסמהאן ג'בלי: אז בואו נדבר על ההקלות שנמצאות בתוך הצעת החוק הזו.
אסמהאן ג'בלי: תודה.
רם בן ברק: אוקי, תודה רבה.
רם בן ברק: עו"ד דוד פטר.
דוד פטר: שלום.
דוד פטר: אני רוצה להתייחס בקצרה לפיל שבחדר.
דוד פטר: אין מדינה במערב שמכירה בחובה החוקית שלה לקבל נתיני אויב או נתיני אזורי סיכון לביטחון הלאומי באמצעות התאזרחות על דרך נישואים.
דוד פטר: הדבר הזה אפילו מוחרג מאמנת הפליטים, גם מאמנת ה-ICCPR, אמנה בין-לאומית בדבר זכויות אזרחיות.
דוד פטר: הדבר מוחרג במפורש כאשר יש אינטרס של ביטחון לאומי.
דוד פטר: יתרה מכך: אפילו במקרי מדינות שלום.
דוד פטר: ככלל, מדינות המערב מגבילות הגירת נישואים.
דוד פטר: מדינת ישראל, אגב, חריגה בזה שהיא מאפשרת התאזרחות על דרך הנישואים לאזרחי ישראל מסעיף 7 לחוק האזרחות, כמעט ללא הגבלה בכלל.
דוד פטר: בכך אנחנו חריגים.
דוד פטר: לכן, בעצם הדרישה לאסור הגירת נישואים מאזורים שהם מסוכנים או אזורי אויב ממש - בעניין הזה מדינת ישראל כלל לא חריגה.
דוד פטר: אני רוצה לומר מילה נוספת על עניין האפליה: גם אני כאזרח ישראל, אם אני רוצה לקשור קשרים רומנטיים, להינשא ולהקים תא משפחתי עם נתינת עיראק, סוריה, או איראן, ללא שום קשר לזהות אתנית - אני לא אוכל לעשות זאת.
מוסי רז: אם היא יהודיה אתה לא תוכל?
מוסי רז: אתה כן תוכל.
דוד פטר: אני לא אוכל לעשות זאת עם נתינת אויב, בכלל מזהות אתנית לא ערבית.
דוד פטר: לכן השאלה פה היא בכלל לא שאלת אפליה, אלא שאלה האם המדינה מעוניינת לאזרח, בתופעה המונית, נתיני אויב.
דוד פטר: הדבר הזה הוכרע כבר פעמיים בבית המשפט העליון.
אוסאמה סעדי: אף אחד לא מדבר על אזרוח.
אוסאמה סעדי: לא מדברים על אזרחות.
אוסאמה סעדי: הוא מטעה כאן.
אוסאמה סעדי: הוא מדבר על אזרוח, ואנחנו לא מדברים על אזרוח.
מיכל רוזין: בוא נצעק ערבים וניבהל כולם.
מיכל רוזין: יאללה, הבנו.
מיכל רוזין: פורום קהלת.
שמחה רוטמן: רק שנייה.
שמחה רוטמן: למה אתה אומר שלא מדובר על אזרחות, אוסאמה?
שמחה רוטמן: אלמלא החוק הזה, אפשר לאזרח.
מיכל רוזין: נו, הבנו.
מיכל רוזין: פורום קהלת, השרה, רוטמן.
מיכל רוזין: אתם אותה עמדה.
מיכל רוזין: הבנו.
דוד פטר: אני מבקש בכל זאת רק לסיים את הטיעון שלי, בחופש ביטוי פוליטי מינימלי של אזרח.
דוד פטר: אני רק אומר: הליך מדורג קלאסי מסתיים בבחירה בין תושבות קבע או אזרחות, ובכל אופן אנחנו מדברים על הגירה המונית מאזור עוין.
דוד פטר: תרחיש הייחוס הוא לא התפוצצות של מסעדת סבארו בהכרח, או אירוע לאומני נקודתי.
דוד פטר: עצם תופעת ההגירה ההמונית מאזור שבו יש עוינות לאומית, זו תופעה שמדינות דמוקרטיות מעוניינות להתגונן מפניה.
דוד פטר: אני בהחלט קורא לנבחרי הציבור לאשר את החוק הזה.
דוד פטר: ראינו את התופעה הזו בשומר החומות, כפי שפרסם קלמן ליבסקינד רק לאחרונה.
דוד פטר: ראינו אותה בנגב.
דוד פטר: תרחיש הייחוס פה הוא סכנה למרקם החברתי שלנו, הלאומי שלנו, מהגירה המונית של אנשים עם תודעה המונית עוינת.
מוסי רז: עוד פעם אני רואה שיש לו נתונים שאין למשרד הפנים.
אמילי חיה מואטי: דבר ראשון, בישיבה הקודמת הגבתי בחוסר סובלנות ובזלזול כלפי חבר הכנסת צביקה האוזר.
אמילי חיה מואטי: אני מבקשת לבקש ממנו סליחה, ומממשת את ההזדמנות לעשות את זה באופן פומבי.
אמילי חיה מואטי: חבר כנסת מגיש הצעת חוק, וגם אם אני לא מסכימה איתה אני יכולה לבקר אותה עניינית אבל לא אישית.
אמילי חיה מואטי: דבר שני: כל הדיון כאן בעצם שוכח דבר אחד - שהסדר מדיני עם הפלסטינים יפתור גם את העניין הזה.
אמילי חיה מואטי: אי אפשר להתעלם ממנו פעם אחר פעם.
אמילי חיה מואטי: לכן גם ציינתי את העניין הדמוגרפי, כדי להמחיש את הצביעות של אנשים שמתנגדים להסדר מדיני מצד אחד, ומצד שני אין להם שום בעיה לספח לכאן כמעט 3 מיליון פלסטינים.
אמילי חיה מואטי: אבל הם פשוט נורא מתנגדים להסדר מדיני עם הפלסטינים.
אמילי חיה מואטי: לא ברור למה.
אמילי חיה מואטי: דבר אחרון, שלשמו ביקשתי את זכות הדיבור: שאלה לרשויות.
אמילי חיה מואטי: אתם בעצם מצפים מאנשים לשהות כאן באופן בלתי חוקי, כדי שבסופו של דבר הם יוכלו להציג שכובד חייהם הוא בישראל.
אמילי חיה מואטי: איך בעצם אדם סביר, שומר חוק, אמור לעמוד בזה?
אמילי חיה מואטי: הרי איך הוא יציג לכם שכובד חייו בישראל אם הוא בכלל פלסטיני?
אמילי חיה מואטי: ואיך הוא יקבל את האישור הזה בלי לשהות כאן באופן בלתי חוקי?
חגית צור: מי שנדרש להמציא ראיות על מרכז חיים זה התושב, לפני שהבקשה מאושרת.
אמילי חיה מואטי: איך הוא הופך להיות תושב בזמן הזה?
חגית צור: הוא מראה שהוא תושב שמתגורר כאן.
חגית צור: שמרכז החיים שלו כאן, שהוא למד כאן, שהוא חי כאן, שהוא עובד כאן.
חגית צור: זה מרכז החיים שהוא נדרש להמציא.
חגית צור: אנחנו לא דורשים מהפלסטיני שום דבר, רק שיהיה כשיר מבחינה ביטחונית.
רם בן ברק: לא, אני לא מצליח להבין את העניין הזה.
רם בן ברק: יש עכשיו בחור מעכו שהתאהב בבחורה מג'נין.
רם בן ברק: היא באה לגור איתו עכשיו בעכו.
חגית צור: הוא צריך להראות שמרכז החיים שלו בעכו.
רם בן ברק: שלו.
אמילי חיה מואטי: כלומר של האזרח.
חגית צור: מרגע שאשתו מקבלת אישור שהייה, מקבלת הפניה למת"ק לקבלת היתר, היא תמיד צריכה להראות שהיא חיה כאן יחד איתו.
רם בן ברק: אני שואל עכשיו: עברו 12 שנה.
רם בן ברק: נולדו להם שלושה ילדים.
רם בן ברק: הילדים נמצאים בבתי ספר.
רם בן ברק: הוא עובד בגבעת חביבה.
רם בן ברק: הוא עדיין צריך כל חצי שנה או כל שנה להוכיח - - -
אוסאמה סעדי: כל שנה, אדוני, הוא צריך לעבור את מסלול הייסורים הזה.
חגית צור: כל שנתיים.
חגית צור: מי שהגיש את בקשתו לפני 2006 מקבל היתר לשנתיים.
חגית צור: לא לשנה.
אוסאמה סעדי: זה החידוש מ-2016.
מיכל רוזין: אני רוצה לשאול: שמענו פה באמת עדויות מרגשות.
מיכל רוזין: בסוף, האלוהים או השטן נמצאים בפרטים ובבירוקרטיה.
מיכל רוזין: כולנו יודעים שאנחנו כאזרחים ואזרחיות עוברים בירוקרטיה בשביל להשיג חלק גדול מהזכויות שלנו.
מיכל רוזין: אני רוצה לשאול באמת בעניין הזה: כמה ועדות הומניטריות פועלות?
מיכל רוזין: כל כמה זמן הן פועלות?
מיכל רוזין: כל כמה זמן הן מתכנסות.
מיכל רוזין: את יודעת, אומרים שיש ועדה והם יכולים לפנות, אבל בסוף אם מתכנסת ועדה פעם בחצי שנה או פעם בשנה זה לא כמו אם היא מתכנסת כל שבוע.
מיכל רוזין: אז קודם כל, באמת כמה ועדות פועלות, כל כמה זמן בממוצע וכמה זמן בממוצע לוקח מרגע הגשת הבקשה ועד קבלת החלטה?
מיכל רוזין: זה גם חשוב אם אנחנו רואים פה אם מ-2015 או מ-2019 אנשים מחכים.
מיכל רוזין: שאלה אחרונה ולא פחות חשובה: בכמה מקרים הוועדה נתנה המלצה חיובית וזה נדחה על ידי שר או שרת הפנים?
מיכל רוזין: זאת אומרת, עד כמה הגורם הפוליטי הוא חותמת של החלטת הוועדה, או האם יש החלטות חיוביות על ידי הוועדה ששר או שרת הפנים לא אישרו?
חגית צור: אז קודם כל, רק להבהיר: הנתונים שמסרתי כאן לא קשורים לוועדה ההומניטרית.
חגית צור: הנתונים האלה הם של בקשות שמוגשות בלשכות והלשכות מטפלות ומאשרות.
חגית צור: זה לא בוועדה, זו שגרת עבודה בלשכה.
מיכל רוזין: את זה הבנתי.
מיכל רוזין: אבל אתם כל פעם אמרתם שאפשר לפנות לוועדה הומניטרית, אז אני מבקשת.
חגית צור: הוועדה ההומניטרית דנה במקרים חריגים, מקרים הומניטריים מיוחדים.
מיכל רוזין: הרוב הם חריגים.
מיכל רוזין: כי הרוב לא קיבלו, אז הרוב הם חריגים.
מיכל רוזין: אני מניחה שאם רק פחות מ-50 אחוז קיבלו, אז השאר פונים לוועדה הומניטרית בבקשה לקבל.
חגית צור: לא בהכרח.
מיכל רוזין: אז בואי, תני לי נתונים.
חגית צור: אלה לא בהכרח העובדות.
חגית צור: הנתונים של הוועדה ההומניטרית, מה שהצלחנו להפיק, הם משנת 2019.
חגית צור: בשנת 2019 הוגשו 291 בקשות לוועדה ההומניטרית.
מיכל רוזין: סורבו 179.
חגית צור: מתוכן סורבו 179 בקשות ואושרו 35.
מיכל רוזין: אני רואה את הנתונים.
מיכל רוזין: כמה ועדות הומניטריות פועלות וכל כמה זמן הן מתכנסות?
חגית צור: ועדה אחת שיושבת בתל אביב.
חגית צור: היא מתכנסת בערך אחת לשבוע.
עאידה תומא סלימאן: הוועדה ההומניטרית במשרד הפנים מתכנסת פעם בשבוע?
מיכל רוזין: וממתי זה?
עאידה תומא סלימאן: זה לא המידע שהגיע אלי בוועדה לקידום מעמד האישה.
עאידה תומא סלימאן: זה לא מה שאמרתם.
חגית צור: מה אמרנו שם?
עאידה תומא סלימאן: אמרו לי שלפעמים פעם בחודש, לא כל שבוע.
עאידה תומא סלימאן: הוועדה ההומניטרית השנייה, שהיא לכלל הבקשות של אנשים, מאות אלפים, היא לא מתכנסת.
חגית צור: הוועדה לא מתכנסת פחות מפעמיים בחודש.
חגית צור: זה לא קורה.
חגית צור: עכשיו הייתה הפסקה בעבודת הוועדה בגלל פקיעת החוק.
חגית צור: הוועדה לא התכנסה כחמישה חודשים, אם אני לא טועה.
חגית צור: כרגע הוועדה מתכנסת כמעט כל שבוע.
גבי לסקי: ואיזה אחוז מהבקשות היא מאשרת?
חגית צור: בערך 15 אחוז.
עאידה תומא סלימאן: אבל אחרי שהוועדה מאשרת לא מקבלים אוטומטית.
חגית צור: הוועדה היא ועדה ממליצה.
עאידה תומא סלימאן: ואני יודעת על הרבה מקרים שהוועדה כן המליצה אבל הם לא קיבלו.
עאידה תומא סלימאן: כלומר, הגורם הפוליטי, השרה, לא חתמה ולא הסכימה לחתום.
אורית סטרוק: אבל זה לא מה שעיסאווי פריג' אומר.
אורית סטרוק: עיסאווי פריג' אומר אחרת.
אורית סטרוק: הוא אומר בידיעות אחרונות שעכשיו הכל זורם והכל מאושר.
עאידה תומא סלימאן: אני שמחה לראות שאת מאמינה לשר.
אוסאמה סעדי: אבל יש נתונים רשמיים שאנחנו רואים.
מיכל רוזין: את יכולה לענות לגבי המלצות של הוועדה מול החלטת הדרג המדיני בבקשה?
רם בן ברק: חברים, אני איבדתי שליטה על הדיון.
מיכל רוזין: לא, זו השאלה האחרונה.
מיכל רוזין: רק השאלה לגבי כמה החלטות חיוביות היו שהשר או השרה, שרת הפנים, הדרג הפוליטי, לא אישר.
חגית צור: אין לי נתונים כאלה.
מיכל רוזין: אז אני מבקשת לקבל אותם.
עאידה תומא סלימאן: מיכל, את לא תקבלי כי בעצם היא לא מאשרת אבל היא לא חותמת.
מיכל רוזין: אני אקבל אותם.
מיכל רוזין: אני מבקשת לקבל אותם.
אורית סטרוק: גם אני אשמח לקבל את הנתונים שמיכל רוצה.
מוסי רז: אני רק אומר מראש שלוועדת הפנים היא אמרה שאין כאלה.
רם בן ברק: אוסאמה, בבקשה.
אוסאמה סעדי: אני רציתי לשאול, כשדיברת עכשיו על הסירוב - יש סירוב ביטחוני ויש סירוב פלילי.
אוסאמה סעדי: כאן בנתונים שאנחנו קיבלנו לוועדה כתוב סירוב.
אוסאמה סעדי: עכשיו, אני יודע שגם כאשר יש תיק שב"ח, שזו כניסה לישראל ללא היתר, גם אם הוא נכנס לצורכי עבודה ותפסו אותו ויש לו תיק מב"ד ואפילו לא הוגש כתב אישום, או שיש לו עבירת תנועה, אז יש סירוב אוטומטי והוא לא יכול לקבל את זה.
אוסאמה סעדי: אני רוצה לקבל פילוח של הסירוב, שזה בערך חצי מהכמות, לפי סירוב ביטחוני וסירוב פלילי, ומה הסוג של הסירוב הפלילי.
אוסאמה סעדי: אם זו עבירת תנועה, אז למה צריך לאסור עליו איחוד משפחות?
אוסאמה סעדי: לכל אחד מאיתנו, גם לחברי הכנסת יש עבירות תנועה.
אוסאמה סעדי: יש לכם פילוח?
אוסאמה סעדי: יש לכם נתונים?
חגית צור: המשטרה צריכה לתת את הנתונים האלה.
אוסאמה סעדי: לא, אבל מתוך הסירוב.
אוסאמה סעדי: זה סירוב שלכם.
אוסאמה סעדי: אתם נתתם את הסירוב.
חגית צור: את מספר הסירובים שהם סירובים מטעמים פליליים אנחנו יכולים לתת ונעביר אותם.
אוסאמה סעדי: חגית, אני מבקש פילוח של הנתונים.
חגית צור: אבל עבירות תנועה או שהייה בלתי חוקית הן לא עילות לסירוב בקשה.
אוסאמה סעדי: לא, לא עבירות תנועה.
אוסאמה סעדי: פילוח של סירוב פלילי, משטרתי לבין סירוב ביטחוני.
חגית צור: גם המשטרה לא ממליצה לסרב כשיש איזו עבירת תנועה.
אוסאמה סעדי: אבל מה זה סירוב פלילי?
חגית צור: או הרשעה או תיק תלוי ועומד.
אוסאמה סעדי: אבל על מה?
חגית צור: יש פרמטרים.
חגית צור: יש מדרג של עבירות.
אוסאמה סעדי: כן, אבל זה לא ביטחוני.
חגית צור: לא, יש הפרדה בין עבירות ביטחוניות לעבירות פליליות.
אוסאמה סעדי: אז אני מבקש את הפילוח הזה, של ה-50 אחוז.
חגית צור: אם יש כתב אישום וזה הגיע לכדי עבירה פלילית אז המשטרה נותנת המלצה.
אוסאמה סעדי: לא, אני מבין, אבל אתם כותבים פה סירוב.
אוסאמה סעדי: אתם לא כותבים סירוב ביטחוני וסירוב פלילי.
חגית צור: אז אנחנו נעביר פילוח.
אוסאמה סעדי: חברי הוועדה יכולים לחשוב כאן שהכל בגלל סירוב ביטחוני.
חגית צור: לא.
חגית צור: ממש לא.
אוסאמה סעדי: אז עכשיו הבנו שיש סירוב פלילי.
אוסאמה סעדי: אני מבקש לראות את האחוז של הסירוב הפלילי לעומת הסירוב הביטחוני.
חגית צור: אנחנו נעביר לפעם הבאה.
מאיר פרוש: מי שעושה בדיקת קורונה - - -
אוסאמה סעדי: גם בדיקת זיוף קורונה, מה שהרב פרוש מבקש.
מאיר פרוש: לא, מה זה יעזור לך?
אוסאמה סעדי: אתה כל הזמן מדבר על זיוף טופסי קורונה.
מאיר פרוש: לא, אם על זה לא נותנים להיכנס, למה שיתנו להיכנס עם עבירה פלילית?
רם בן ברק: אני מבקש.
אוסאמה סעדי: שאלה שנייה.
אוסאמה סעדי: בסעיף ג' אתם מדברים על מיום 6 ביולי עד היום, ואתם מדברים על כך שהתקבלו 2,800 בקשות.
אוסאמה סעדי: זה נוסף למה שיש, ה-9,000 וה-3,000, או שזה בתוך הקבוצה של ה-12,200?
חגית צור: אלה פניות חדשות.
חגית צור: ה-9,000 ו-3,000 אלה בקשות שכבר נדונו ואושרו, ואנשים שוהים בהיתר מת"ק או א/5.
חגית צור: הבקשות האלה הן פניות חדשות שהתקבלו אחרי פקיעת תוקפו של החוק.
אוסאמה סעדי: זאת אומרת, היום במשרד הפנים יש 9,200 ועוד 3,000, ועוד 2,800 בקשות חדשות.
חגית צור: 9,000 ו-3,000 אלה בקשות ישנות.
אוסאמה סעדי: ועוד 2,800.
אוסאמה סעדי: בעניין הנוהל החדש מ-1 בפברואר 2022:
אוסאמה סעדי: אני מבין שהנוהל הזה הוא נוהל זמני, עד לקבלת החוק או לכמה זמן?
עאידה תומא סלימאן: עד לסיום מושב החורף, כלומר לעוד שבוע.
עאידה תומא סלימאן: הנוהל הוא עד סיום מושב החורף.
אוסאמה סעדי: או חקיקת החוק, המוקדם ביניהם.
אוסאמה סעדי: נכון?
אוסאמה סעדי: זה הנוהל?
חגית צור: כן, זה מה שכתוב.
עאידה תומא סלימאן: זה הלו"ז שלהם, שצריך לחוקק את החוק עד סיום המושב הזה.
רם בן ברק: בעזרת השם נצליח.
אוסאמה סעדי: עכשיו, אתם מטפלים ב-1,457 בקשות שאתם בחרתם אותן לפי אילו קריטריונים?
חגית צור: שלפנו אותן לפי הקריטריונים שנקבעו בנוהל הזמני.
אוסאמה סעדי: שזה מעל גיל 50?
חגית צור: מעל 50 ומעל חמש שנים באישור בהליך.
אוסאמה סעדי: ואתם יוזמים פניות אליהם שיקבעו ויקחו?
חגית צור: אנחנו עשינו שליפה של כל הבקשות האלה באופן מרוכז, ואנחנו מזמינים את האנשים.
עאידה תומא סלימאן: מזמינים לשימוע?
חגית צור: מזמינים לקבלת ההיתר.
חגית צור: זאת אומרת, בודקים את ההליך.
עאידה תומא סלימאן: אז בתוך ההליך יש גם את המפגש הזה, שהוא מפגש שימוע לבדיקה של כל הנושא.
חגית צור: יש זימון אחד, פעם אחת.
חגית צור: אדם מגיע, מביא את המסמכים העדכניים.
חגית צור: אם יש עמדות שב"כ ומשטרה, מאשרים את השדרוג.
אוסאמה סעדי: שאלה אחרונה.
אוסאמה סעדי: מתוך הקבוצה הזאת של 1,457, 130 קיבלו שדרוג רק ממת"ק לא/5.
אוסאמה סעדי: לא היה מקרה של שדרוג מא/5 לרישיון קבוע.
חגית צור: אנחנו עובדים לפי קדימות.
חגית צור: ההחלטה הייתה להתחיל קודם עם המת"ק לא/5.
אוסאמה סעדי: אמרת שהקריטריונים זה מעל גיל 50.
אוסאמה סעדי: אנחנו ראינו שגם מעל 50 אין כמעט שום השתתפות בשום אירוע ביטחוני ולא עבירות ביטחוניות לפי המידע שקיבלנו מהשב"כ.
אוסאמה סעדי: אז בקבוצה הזאת אין שום סיכון ביטחוני.
אוסאמה סעדי: למה הקבוצה הזאת, שמעל גיל 50, לא מקבלים רישיון קבוע במקום לטרטר אותם כל שנה וכל שנתיים?
רם בן ברק: אני אבדוק את הקודה הזאת.
נעמה פלאי: זה נוהל של סדרי עדיפויות.
נעמה פלאי: הוא נוהל לתקופה קצרה, שבא לתת מענה לתקופה הזאת של עד חקיקת החוק או סוף מושב החורף, ולכן בעצם הוא נוהל שקבע סדרי עדיפויות.
נעמה פלאי: לכן התחילו מאותה קבוצה של אנשים שנמצאים בהיתרי מת"ק מעל חמש שנים ומעל גיל 50, בהקשרים של הסיכון הביטחוני המופחת שיש מאוכלוסייה זו והשהות בישראל.
אוסאמה סעדי: ולא מתייחס לקבוצה של א/5.
נעמה פלאי: לכן התחילו בהקשר הזה באישור של קבוצה זו.
אוסאמה סעדי: רק בהיתרי מת"ק.
נעמה פלאי: מהיתרי מת"ק לרישיון לישיבת ארעי.
רם בן ברק: כן, חבר הכנסת שיקלי, רצית להגיד משהו?
עמיחי שיקלי: כן, כמה דברים.
עמיחי שיקלי: דבר ראשון, במהלך הלילה הייתה היתקלות קשה בעיר ג'נין, במהלכה נפתחה אש כבדה על כוחותינו.
עמיחי שיקלי: לשמחתנו הכוחות הגיבו בחדות וחיסלו מחבלים.
עמיחי שיקלי: ג'נין היא קן צרעות.
עמיחי שיקלי: ג'נין היא עיר אויב.
עמיחי שיקלי: אני חוזר: אויב.
עמיחי שיקלי: עיר אויב.
עמיחי שיקלי: עכו היא עיר - - -
אוסאמה סעדי: צבא הכיבוש בג'נין חיסל שני אנשים.
עמיחי שיקלי: נציג המחבלים בכנסת.
עמיחי שיקלי: בלום פיך.
אוסאמה סעדי: מה זה קשור?
אוסאמה סעדי: מה זה קשור עכשיו?
רם בן ברק: חבר הכנסת אוסאמה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.
אוסאמה סעדי: מה זה קשור, אדוני יושב הראש?
רם בן ברק: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.