GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמוס הכהן: יש פה סוגיה עקרונית, ולכן אני ממליץ גם לחברת הכנסת מירב בן ארי, שלוקחת את העניין הזה מאוד ברצינות, וגם ליושב-ראש ועדת החוץ והביטחון חבר הכנסת רם בן ברק לא לאפשר את הוואקום הזה בחודשים האלה עד לסיום עבודת המטה.
עמוס הכהן: אין ואקום, ואני ממליץ לכם לא להסכים למצב הזה, ואני לא רוצה לסקור פה את כל הפיגועים.
עמוס הכהן: עד להעברת אחריות מסודרת בין צה"ל למי שזה לא יהיה, חייבים לחזור לנקודת האפס.
עמוס הכהן: מה שקורה במעלה מכמש או בכוכב השחר או בעפרה, שהם יישובים שנגיד שהם בעלי אותה רמת סיכון, חייב להיות גם פה מ-א' ועד ת', בדגש על האחריות ולא רק על האמצעים.
עמוס הכהן: האמצעים הם רק מרכיב נוסף, זה פלסטר, כמו שאמרתי.
עמוס הכהן: עד שיועבר המקל הזה בצורה מסודרת בסיום עבודת המטה, אני חושב שלא יכול להיות ואקום וצה"ל צריך לקחת את האחריות, לתקן ולשפר את כל מרכיבי הביטחון בשביל שהעברת האחריות תתחיל מנקודת האפס בצורה מסודרת, כי בלי זה יבואו מחר בבוקר מג"ב לכפר אדומים – נגיד שביוני מסתיימת עבודת המטה, וביוני הם יגידו: אין לך כלום.
עמוס הכהן: אין לך מרכיבי ביטחון, אין לך כיתות כוננות, אין לך שמירה בשערים.
עמוס הכהן: זו נקודת האפס שלנו, ובעיקר, זו תהיה המציאות שלי ל-50 השנים הבאות.
עמוס הכהן: לכן צריך לחזור אחורה, לאפס את המונה ולהעביר את האחריות בצורה מסודרת, כשאנחנו עם כל היכולות, בדיוק כמו כל יישוב אחר ביהודה ושומרון.
עמוס הכהן: תודה.
רם בן ברק: המשרד לביטחון פנים, בבקשה.
עמית שפייזמן: אני ראש אגף משטרה באשכול התכנון תקצוב במשרד לביטחון הפנים.
עמית שפייזמן: המשרד לביטחון הפנים מלווה את התהליך הזה ואת העבודה זאת שבראשות המג"ב, המשטרה, ורואה בכך חשיבות רבה מאוד.
עמית שפייזמן: מדובר פה באירוע מתמשך על פני שנים, ולא סתם.
עמית שפייזמן: זה אירוע שהוא סבוך ולא סתם מתמהמהים.
עמית שפייזמן: עם זאת, צריך להגיע לפתרון, ובדיוק על זה עובד המל"ל – לרכז את כולם – ואנחנו מברכים על כך.
עמית שפייזמן: בדיוק בתקופה הזאת נעשית עבודה, היא נעשית באופן מהיר, הסיור שהיה ביום חמישי הוא ביטוי לכך, הוא רק חלק מהעניין של לראות דברים בעיניים, ונעשות פגישות עבודה מקצועיות.
עמית שפייזמן: יש פה שני אירועים: 1.
עמית שפייזמן: נדרשת הסדרה מקצועית, מבצעית, שיושבים על זה הגופים: גבולות גזרה, מרכיבי הביטחון עצמם, אין מסווגים יישובים.
עמית שפייזמן: יש פה עבודה שצריכים להשלים, שלא הושלמה עד הסוף.
עמית שפייזמן: אומרים שעברה האחריות; נכון, עברה האחריות, אבל לא עברה עד הסוף.
עמית שפייזמן: יש סמכויות שנשארו בצה"ל, יש סמכויות שנמצאות במג"ב, ובדיוק על זה עובדים עכשיו.
עמית שפייזמן: 2.
עמית שפייזמן: האירוע השני הוא אירוע תקציבי, שבא לאפשר את כל זה.
עמית שפייזמן: מדובר פה באירוע תקציבי משמעותי מאוד.
עמית שפייזמן: לא מדובר ב-7 מיליון, ולא באנו לנהל אותו כאן, גם על זה נשב עם המל"ל.
עמית שפייזמן: יש בתקציב גם ימי מילואים, גם התעצמות של יישובים שגדלים וצריכים להוסיף גדר, יש אחזקה בסיסית, העניין של עלויות מש"ק הביטחון המשטרתי לעומת כמה שעולים הרבש"צים היום.
עמית שפייזמן: יש פה עוד ועוד אירועים תקציביים שהם בסוף נגזרת של ההסדרה שצריך לקבוע.
עמית שפייזמן: דיברו פה על המשך עבודה, יש הסדרה של יישובים נוספים.
עמית שפייזמן: התכנסו פה לדבר על עוטף ירושלים, אבל מדובר פה על יישובים נוספים באזורים אחרים, על הסדרה נוספת של גבולות גזרה בין הגופים.
עמית שפייזמן: אי-אפשר לנתק את עוטף ירושלים מכל ההסדרה.
עמית שפייזמן: המסר שאני רוצה להעביר הוא שעבודה נעשית, בראשות המל"ל ובהשתתפות של כולם, היא נעשית מהר.
עמית שפייזמן: אני חושב שכמה חודשים להסדרה זה לא תקופה ארוכה.
עמית שפייזמן: כמובן שבטווח הביניים - - -
רם בן ברק: מה קורה עד אז?
רם בן ברק: מי אחראי על הביטחון בכפר אדומים היום, בזה הרגע?
עמית שפייזמן: האחריות הטריטוריאלית היא של המשטרה ומג"ב.
רם בן ברק: אז הם אחראים על הביטחון?
אהרון לב טוב: מענה לאירוע.
אהרון לב טוב: יש אירוע – אני רץ להילחם.
אהרון לב טוב: אנחנו עונים לכל אירוע, מרכיבי הביטחון ובניין הכוח הם של הצבא.
רם בן ברק: הרי זו בדיוק הנקודה.
רם בן ברק: אתה מדבר על עבודה שתיגמר בעוד כמה חודשים, הכוחות האלה יושבים שם היום בבוקר.
רם בן ברק: זו הבעיה.
טליה לנקרי: זה לא יהיה כמה חודשים, חברים.
טליה לנקרי: אני אומרת שאני עושה את זה מהר, הדבר היחיד שיכול לעכב אותי זה הקצאת התקציבים.
טליה לנקרי: אבל כמו ששמעתם כאן, זה שבט"פ אומר עכשיו שהאחריות על מרכיבי הביטחון היא של צה"ל – זה לא נכון, זה פשוט לא נכון.
טליה לנקרי: האחריות הכוללת היא של משטרת ישראל ומג"ב.
טליה לנקרי: מה שבט"פ צריך להבין בעניין הזה זה שהם טוענים שאין להם את הכסף ואת האמצעים לעשות את זה, אבל האחריות היא של מג"ב, משטרת ישראל, המשרד לבט"פ, בואו נדייק.
רם בן ברק: יש כאן אירוע לא טוב.
נירה שפק: הוא לא רק לא טוב, הוא גם לא התקדם מהפעם שעברה.
רם בן ברק: אני חושב שהמל"ל עושה עבודה מצוינת וכשהיא תיגמר מצבנו יהיה מצוין, אבל נוצר כאן מצב שמישהו הסיר מעליו את האחריות ומישהו לא לקח על עצמו את האחריות.
רם בן ברק: זה המצב הנכון להיום, ומי שמשלם את המחיר זה האזרחים.
רם בן ברק: הייתי מאוד שמח אם היינו יכולים למצוא פתרון לזמן הביניים – חודש, שלושה שבועות, חודש וחצי, אני לא יודע כמה.
רם בן ברק: אותו זמן ביניים, עד שיגמרו לתכלל את הפתרון הזה ויתקצבו אותו, מה קורה בזמן הזה?
רם בן ברק: כמו בכל דבר שקורה במדינה הזאת, אם רוצים שהוא יעבוד הולכים לצבא, כך גם בעניין הזה.
רם בן ברק: אני לא רוצה להיכנס עכשיו למרכיבים של התקציב, כיתת הכוננות והשוטר שיהיה שם במקום הרבש"צ – כל הדברים האלה ייגמרו בעבודה, לא אחזור עליהם, אבל אני מאוד מוטרד עד שזה יקרה.
רם בן ברק: אני פשוט חייב ללכת וחברת הכנסת בן ארי תסכם.
ועדת ביטחון פנים): אנחנו חושבת ששנינו נלך לשם פיזית.
ועדת ביטחון פנים): מה אתה אומר?
רם בן ברק: זה לא יעזור.
רם בן ברק: נלך, אני רוצה רק לדעת מה קורה מחר בבוקר.
אורית סטרוק: מירב, מה שהיושב-ראש אומר זה ה-must.
אורית סטרוק: צריך שעכשיו, מחר בבוקר מישהו - - -
ועדת ביטחון פנים): את לא צריכה לשכנע אותי.
ועדת ביטחון פנים): היתרון שלי שאנחנו כאלה חברים שאין לי ברירה, למי את חושבת שבאתי?
ועדת ביטחון פנים): לצערי, הצבא לא ממש מגיע לוועדה שלי, אבל לפה הוא מגיע.
ישראל הירש: בסיטואציה כזאת, שהצבא מוריד שומרים, אני לא חושב שלא צריך להיות מומחה, לא לכלכלה ולא לביטחון, כדי להבין שהמערבולת שאנחנו נמצאים בה – לא אגיד הפקרות, אבל זה פשוט חוסר אחריות.
ישראל הירש: אם היה מצב טוב – ניחא.
ישראל הירש: איך הצבא יכול לעשות דבר כזה?
ישראל הירש: הטענה היא שקיבלנו מכתבים; לא עוזר לי שמקבלים מכתבים.
ועדת ביטחון פנים): תעצור.
ועדת ביטחון פנים): הוא תיכף הולך וחשוב לי שהוא ישמע את איילון, כי הוא יודע מה הוא מדבר.
סא"ל איילון פרץ: יש לי שלוש המלצות לפרקטיקה לטווח הזמן המיידי.
סא"ל איילון פרץ: אנחנו נסייע לטפל בכיתות הכוננות.
סא"ל איילון פרץ: יש פעולות קטנות בכיתות הכוננות שמג"ב צריכים לעשות, כמו לגרום לאנשים לבוא לאימון.
סא"ל איילון פרץ: אנחנו נסייע במעטפת של זה.
סא"ל איילון פרץ: רבש"צים – נמשיך לתת מענה.
סא"ל איילון פרץ: עמדתי עם הרבש"צים בקידר, לקחו אותנו לקידר כי הוא היישוב הכי מוזנח, כביכול.
סא"ל איילון פרץ: עומד הרבש"צ ואומר: כל מה שאני צריך לקבל מצה"ל וממשרד הביטחון אני מקבל.
סא"ל איילון פרץ: לראיה, רכב חדש ושער חדש.
סא"ל איילון פרץ: אנחנו ממשיכים לטפל במרכיבי הביטחון.
סא"ל איילון פרץ: הסוגיה השלישית, והיא המהותית בעיניי, לא מופנית לצה"ל – מג"ב צריכים לצאת מפה כשהם אומרים לתושבים: אנחנו אחראים על הביטחון שלכם מכיוון שזה המרחב הגיאוגרפי.
סא"ל איילון פרץ: מה ששינה את תחושת התושבים זה בשנה האחרונה, שמג"ב בא ואמר ליישובים: אנחנו לא אחראים עליכם.
סא"ל איילון פרץ: אני יכול להראות לך מסמכים שבריק חתום על כתבי המינוי של הרבש"צים – אותו סגן מג"ב, אותו מפקד עוטף.
סא"ל איילון פרץ: אלה שלוש המלצות פרקטיות: המג"ב יממש את אחריותו, אנחנו נסייע בכלל הדברים שבעבודת המטה לא הסתיימו – רבש"צים, כיתות כוננות – ויש דברים קטנים נוספים שנמשיך לעשות שם.
קריאות: מה עם השמירה?
קריאות: מה קורה עם השמירה?
סא"ל איילון פרץ: חבר'ה, אזרוח ההגנ"ש לא ניתן במרכיבי הביטחון.
נירה שפק: המילה "נסייע" מאוד מטרידה אותי.
סא"ל איילון פרץ: נסייע במרחבים שהם לא באחריותנו.
נירה שפק: לא משנה, עזוב את הנרטיב.
סא"ל איילון פרץ: מה שבאחריותי, אני מממש אותי.
סא"ל איילון פרץ: רבש"צ ממומש.
נירה שפק: תוציא: יינתן X ימ"מ, יינתן - - -
סא"ל איילון פרץ: רבש"צ ממומש, כיתות כוננות ממומש.
טליה לנקרי: אין שום סיבה שצה"ל ייקח את האחריות עליו מחדש, חברים.
טליה לנקרי: זה ממש לא נכון.
רם בן ברק: האם יש אפשרות שהצבא ייקח את האחריות, נאמר לחודש וחצי מהיום?
טליה לנקרי: לא לא, אני ממש חושבת שלא.
טליה לנקרי: אני ממש מבקשת שהוועדה לא תגרום לנו לבעיות קשות יותר.
טליה לנקרי: אני ממש חושבת שזה לא נכון.
טליה לנקרי: תנו לנו לסיים את עבודת המטה, אני מבטיחה שלכל המאוחר בעוד חודש ימים אני שמה נייר, ולפחות עד עכשיו אני עומדת בכל מה שהבטחתי לוועדה הזאת.
טליה לנקרי: תוך חודש אני שמה נייר, זה מה שצריך, זה הכסף.
נירה שפק: מה זה נייר?
נירה שפק: נייר זה תחילתה של עבודת מטה.
טליה לנקרי: - - - עם האוצר ואני מקווה שיגיע לציון גואל.
טליה לנקרי: אבל בואו לא נעשה טעויות, אני חושבת שההמלצה של עמוס, חברי האהוב, מאוד לא נכונה.
רם בן ברק: טליה, שמעתי.
ישראל שומר: אדוני היושב-ראש וגברתי היושבת-ראש, אני אומר לכם, צה"ל לא ייקח את האחריות לחודש וחצי.
ישראל שומר: זה לא נכון לתושבים, אנחנו נייצר לנו מצג מוטעה ובעוד חודש וחצי נעביר חזרה את האחריות?
ישראל שומר: זה לא יקרה.
ישראל שומר: יש החלטת ממשלה, בואו נממש אותה, נסייע עם אחריות מרחיבה ונסדיר את זה במקביל.
רם בן ברק: אגיד לך מה מטריד את התושבים.
רם בן ברק: מטריד את התושבים שהשער פתוח ואנשים נכנסים ויוצאים.
רם בן ברק: מג"ב, זו אחריות שלכם, לא יעזור כלום.
רם בן ברק: איך אנחנו יודעים לפתור את הפער הזה של השער?
רם בן ברק: אני בכוונה הולך לנקודות.
אירית מזרחי: המענה הביטחוני, כמו שאמרתי, הוא של מג"ב ומשטרת ישראל, והוא נמצא.
אירית מזרחי: יש פלוגות מג"ב עוטף, נותנות מענה.
אירית מזרחי: אמר פה הקצין, והוא קופץ, אני מבטיחה לכם, בלילה, ביום, בכל שעה, בכל רגע.
אירית מזרחי: אנחנו עם התושבים.
אירית מזרחי: על כתבי המינוי של הרבש"צים לא בסמכותנו לחתום.
אירית מזרחי: כשם שעושים בצפון - - -
רם בן ברק: בסדר, זה ייפתר עוד חודש.
אירית מזרחי: אבל עד עוד חודש - - -
טליה לנקרי: את הרבש"צים נפתור לפני.
טליה לנקרי: עד יום ראשון זה פתור.
אירית מזרחי: מעולה.
אירית מזרחי: לגבי כיתות הכוננות – יש שיח שקיים בינינו לבין צה"ל.
אירית מזרחי: אנחנו נקיים אימונים, נמצא את הפתרון לטובת כיתות הכוננות.
רם בן ברק: שומרים בשער.
אירית מזרחי: שומרים זה תקציב צה"לי.
אירית מזרחי: אין לנו תקציב, גם אם הייתי מאוד רוצה.
סא"ל איילון פרץ: אדוני היושב-ראש, היישובים האלה, גם אם היו בשטח צה"ל, הם לא היו מקבלים ש"ג אזרחי.
סא"ל איילון פרץ: אנחנו נותנים רק ליישובים שהם מתחת ל-100 משפחות; ביישובים שהם מ-100 משפחות ומעלה לא ניתן, זה לא עומד בקריטריונים.
סא"ל איילון פרץ: אז צה"ל, בסדרי העדיפויות שלו, יישוב שאינו לא בקריטריונים ואינו בשטחנו לא יקבל ש"ג אזרחי.
סימון דוידסון: רק לאדם.
סימון דוידסון: כמה משפחות יש באדם?
סימון דוידסון: הש"ג שלנו - - - חברים, אנחנו הולכים מפה הביתה, אין לנו גדר, אין לנו שב"ם, אין לנו שום דבר.
סימון דוידסון: יש לנו בית ספר; תנו לנו מענה, תנו לנו חיילי אבט"ש לחודש הקרוב, עד שתסתיים העבודה.
ישראל הירש: אנחנו בשטח, ושמענו מכוחות השטח שהסיבה שלוקחים את ההגנ"ש היא שזה כבר לא באחריותם בתכלול עם מג"ב.
ישראל הירש: אז בואו נדבר גם על הצד הזה, בסדר?
סימון דוידסון: גם לכוכב יעקב, שלשם לקחו את ההגנ"ש, גם להם יש הרבה יותר מ- - -
ישראל הירש: ביישוב אלון אין כלום – אין גדר, אין כיתת כוננות, אין מצלמות.
ישראל הירש: הרכב, בבכי ובתחנונים עשו לנו וחידשו אותו.
ישראל הירש: שילמנו עליו 100,000 שקל, זה לא היה בחינם.
ישראל הירש: השומר בשער זה כבשת הרש, חברים.
ישראל הירש: לפני תשעה חודשים היה פיגוע דריסה בשער של אלון, זה לא סיפור וירטואלי.
ישראל הירש: מה שאנחנו מבקשים זה שעד סיום תקופת עבודת המטה החשובה שעושים פה והתקצוב שלה תשאירו את המצב כמו שהוא.
ישראל הירש: זו הבקשה.
ישראל הירש: חבר'ה, יש פה בעיה מרחבית, לא נקודתית בשער.
ישראל הירש: תסתכלו לתושבים בעיניים ותגידו: לא לקחנו לכם את השומר עד שפתרנו את הבעיה.
נירה שפק: וזו המהות, אני חושבת.
נירה שפק: לא משנה מאיזה צד, בסוף יש פער מה צריך להיות, מי משלם כרגע ואחרי זה נתחשבן.
ישראל הירש: כמובן, מילה טובה גם ליושב-ראש הוועדה, גם למירב בן ארי, גם לאנשי הצבא וכמובן, למג"ב שעושים לילות כימים.
ישראל הירש: בסוף התושבים מאחור, כרגע הם בוואקום, אין עם מי לדבר.
ישראל הירש: לפעול חד-צדדית, לא למנות רבש"צים ולקחת עמדות אבטחה, זה לא מה שמצופה מכוחות הביטחון.
רם בן ברק: השומרים בשערים היו חברה אזרחית.
רם בן ברק: טליה, תקני אותי אם אני טועה; אנחנו הולכים עכשיו לפתרון כולל, שזה מקנה את זה וזה.
רם בן ברק: אנחנו רוצים שבפרק הזמן הזה, עד שיתקבלו ההמלצות ויתוקצבו, תוחזר השמירה ליישובים.
רם בן ברק: מדובר בעלות כספית של אני לא יודע כמה, אבל היא לא גבוהה במיוחד.
רם בן ברק: מדובר על כחודשיים תשלום משכורת ל-X שומרים אזרחים, שכבר מכירים את הגזרה והיו שם, והשאלה היא מאיזה תקציב זה יבוא.
רם בן ברק: זו כל השאלה.
ישראל הירש: אפשר להשאיר מצב כמו שהוא, לא צריך לתקצב.
ועדת ביטחון פנים): אבל לקחו את השומר.
ישראל הירש: אז שיחזירו אותו.
ועדת ביטחון פנים): כן, זה מה שהוא אומר.
ועדת ביטחון פנים): לקחו אותו כי אין מי שישלם.
ישראל הירש: לא צריך לתקצב שום דבר, צריך להחזיר את המצב.
ישראל הירש: היישוב כבר שילם, הוא לא התאדה.
ועדת ביטחון פנים): העניין הוא שאם עכשיו עוברת מכונית פלסטינית, כי זה הציר שהיא נוסעת בו, ונכנסת ליישוב אלון, מישהו יודע?
קריאות: לא ביום ולא בלילה.
ועדת ביטחון פנים): ואם היא תיכנס למכינה בעין פרת, אף אחד לא יודע, נכון?
רם בן ברק: המשרד לביטחון הפנים לא יודע לשלם ארבעה תקנים למשך חודשיים?
עמית שפייזמן: המשרד לביטחון הפנים לא מממן תקנים כאלה.
עמית שפייזמן: זה לא קיים, אין לו את האפשרות, המנגנון לא נמצא.
עמית שפייזמן: התקנים האלה הם במימון של צה"ל.
נירה שפק: ואתם יודעים להעביר כסף לצה"ל?
עמית שפייזמן: מה שהיה יישאר כרגע, עד הסדרה אחרת.
רם בן ברק: כל אחד יכול לבוא ולהגיד לי: אני לא יודע את התהליך, אין לי את המנגנון.
רם בן ברק: נו, חבר'ה, חלאס.
רם בן ברק: אפשר למצוא את הדרך, באמת.
רם בן ברק: אין לי את המנגנון לשלם אז אני לא יודע לשלם?
רם בן ברק: תמצא את המנגנון.
רם בן ברק: וצה"ל, עם כל הכבוד, לחודשיים האלה אתם יכולים לתת - - -
ישראל שומר: אני בטח לא אבטיח פה, אבל אני מבטיח לבדוק את זה מיד כשאנחנו יוצאים מפה, כמובן, ברוח של האחריות המרחיבה ועם ההסתכלות בלבן של העיניים של התושבים, שאף פעם לא הפסקנו להסתכל עליהם בעיניים.
רם בן ברק: תודה רבה, זו התשובה שציפיתי לה.
רם בן ברק: אני חייב ללכת, תסלחו לי.
מירב בן ארי: בסדר גמור, יש לך משימה חשובה.
יום טוב חי כלפון: אולי נקבע לוחות זמנים.
מירב בן ארי: אל תדאג, נקבע ונעדכן אותך.
מירב בן ארי: יום טוב, הזכרתי אותך בהתחלה ואמרתי שאתה יזמת את הדיון.
מירב בן ארי: אני רוצה לסכם.
מירב בן ארי: רם ואני רואים עין בעין את העניין.
מירב בן ארי: אני חושבת שהעניין הוא להעביר את האחריות זה צעד נכון ואנחנו בעד.
מירב בן ארי: אני חושבת שהמשטרה ומג"ב צריכים לקחת את האחריות יחד עם הסמכות ועם התקציב ולנהל את האירוע הזה, והצבא לא צריך להיות בתוך האירוע.
מירב בן ארי: הסיבה שהדיון הזה התכנס היא שפנו תושבי יהודה ושומרון, בצדק, שעד ה-1 בפברואר, עד לא מזמן, היה להם שומר בכניסה ועכשיו אין.
מירב בן ארי: אוטומטית, לא משנה מה תגיד להם, הם מרגישים שהביטחון שלהם נפגע.
מירב בן ארי: אני מכירה את האזור הזה, גם הייתי במכינה הזאת ואנחנו מכירים את הצירים, הרי גם בדרך לעין פרת כל הציר הוא עם רכבים פלסטיניים.
מירב בן ארי: כל מי שנסע שם בדרך יודע שאלה הצירים שלהם.
מירב בן ארי: אני לא אומרת שכולם שם הולכים לבצע פעולות טרור, אבל מספיק שאחד ייכנס למכינה – מה נעשה?
מירב בן ארי: נגיד שזה העביר לזה וזה העביר לזה ולא היה אף אחד?
מירב בן ארי: לכן אנחנו מוטרדים.
מירב בן ארי: המשפט האחרון שלך מאוד דרמטי בעיניי.
מירב בן ארי: אני חושבת שאתם אנשים מאוד אחראים, אתם רואים את האירוע.
מירב בן ארי: אנחנו מבקשים שכל עוד המל"ל מתכלל – וצריך להגיד שהיא נתנה כאן תשובות מצוינות; היא אמרה שעד יום ראשון היא תפתור את עניין הרבש"צים, את נושא הנשקים הסגורים של כיתת הכוננות אמרתם שתפתרו.
מירב בן ארי: עכשיו האירוע, לדעתי, הוא שעד שהמל"ל יתכלל – והיא תצטרך כנראה עזרה מבחינת תקציב ונצטרך לסייע – לתת פתרון בינתיים, כי בסוף תושבים כותבים לי, שולחים ומגיעים לפה.
מירב בן ארי: עמוס, אי-אפשר לחשוד בו שהוא לא מכיר את המערכת הצבאית היטב.
מירב בן ארי: אגב, רק רציתי שהוא יגיד בהתחלה שהוא לא מדבר כנציג של הצבא – כי הוא במדים – למי שצופה, הוא מדבר כנציג של כפר אדומים.
מירב בן ארי: אני בטוחה שבעבודה שלכם, מג"ב קודם כול צריך לתת כאן ועכשיו פתרון.
מירב בן ארי: בכל מקרה אמרנו גם לעמוס, שהיה פה אתמול עם רם ואיתי בפגישה, שנגיע לסיור של שנינו כדי להבין את האירוע, בדיוק כמו שהגיעו המל"ל לסיור ביום חמישי, שגם זה ראוי לציון.
מירב בן ארי: לכן אני לא כל כך מסכימה עם מה שאמרת על המל"ל, כי בסוף המל"ל באירוע, המל"ל מבין שיש כאן אירוע בין צה"ל לבין המשטרה, ולכן טוב שהוא נכנס וטוב שהיא הלכה וראתה.
מירב בן ארי: אני חושבת שזה ראוי לציון, וגם ההתייחסות הייתה עניינית ומבינה בדיוק איפה זה קורה.
מירב בן ארי: אני מחויבים ונעשה כל מה שאפשר כדי שיחזור אליכם הביטחון, וגם הצבא וגם מג"ב.
מירב בן ארי: אני יודעת שאתם עובדים, מוקפצים ופעילים, אבל יש דברים שאתם לא יכולים לראות אותם קורים כי, מן הסתם, אתם לא נמצאים בכניסה ליישוב.
מירב בן ארי: לכן כאן אנחנו צריכים להתערב ולמצוא.
מירב בן ארי: עד שטליה תניח את אותו מסמך, שגם עליו היא התחייבה כאן שיונח בתוך חודש, צריך לתת להם פתרון.
מירב בן ארי: במקביל, אנחנו כוועדה חייבים ללוות את האירוע הזה גם אחרי שהיא מניחה את המסמך ולהמשיך עד שנמצא לכם את הפתרונות.
מירב בן ארי: אני מודה לכם.
מירב בן ארי: אני מבטיחה לתושבים - - -
יום טוב חי כלפון: אולי לתת לוחות זמנים, שיהיה ברור מי - - -
מירב בן ארי: אל תדאג, לרם ולי יש שיחה אחרי זה.
מירב בן ארי: ננסה להגיע.
מירב בן ארי: אני מודה לכולם ונועלת את הישיבה.
רם בן ברק: שלום לכולם, אני פותח את הדיון.
רם בן ברק: אנחנו באים לדון בהצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 24), התשפ"א-2021, שבגדול אומר לדחות את קיצור שהוחלט עליו בפעם הקודמת.
אסף ודמני: אני אגיד קודם כל שבתוך הדברים אשלב דברים שהרמטכ"ל נתן לי, לא מעט דגשים להצגת הדברים, ויהיו מקומות שאני אצטט אותו בחלק מהדברים.
אסף ודמני: מבחינה כרונולוגית אנחנו מדברים בראשית הצירים על כך שהקיצור הראשון, סוכם עליו ב-2014, הוא התחיל בפועל ב-2015 והתחיל להשפיע על החיילים בשנת 2018.
אסף ודמני: לוקח זמן עד שהקיצור מגיע.
אסף ודמני: במקביל, בשנת 2016, סוכם גם על קיצור ל-30 חודשים החל מיולי 20, שאמור להשפיע בתחילת 23.
אסף ודמני: זה הרקע הכללי ללוחות הזמנים.
רם בן ברק: קיצרו ב-2014 ל-32?
אסף ודמני: נכון, והוא התחיל להשפיע בשנת 2018, למעשה מ- 2018 הצבא עובד כבר לפי 32 חודשי שירות.
אסף ודמני: למעשה, ב-2016 התקבלה החלטה על קיצור ל-30 חודשים, שיתחיל ביולי 20, שעתידה להשפיע בשנת 2023.
אסף ודמני: אני רק רוצה לציין שאת כלל הדברים שאני אומר עכשיו אני אמרתי בשם הצבא במספר פורומים, גם בוועדה הנוכחית בכנסת הקודמת וגם מספר פעמים לפני המל"ל.
אסף ודמני: גם הצגתי את הדברים לשלושה שרי ביטחון בפרק הזמן.
אסף ודמני: אני לרגע רוצה ברשותך, כי יש לזה קשר מאוד חשוב, לדבר בכמה מילים על קיצור השירות ראשון.
אסף ודמני: קיצור השירות הראשון יצר מציאות של פער של כ-6,500 חיילים בצה"ל בשנת 2019 והצבא ביצע הרבה מאוד תהליכים שמשפיעים עד היום כדי למתן את הקיצור הזה.
אסף ודמני: דבר ראשון ניתן מענה בחודשי קבע – שנ"ב, שממשיך גם ב-2022.
אסף ודמני: אין סיכום לגביו לשנים הבאות כי הוא כביכול מותנה בתהליכים שנבצע, קרי בקיצור שירות נוסף.
אסף ודמני: סוכם על תהליך מיון אחר לצה"ל שהמטרה שלו היא לדייק את השיבוץ ולהקטין את הנשר, נעשו פעולות משמעותיות לקיצור הכשרות הלחימה.
אסף ודמני: אני אומר את זה כי הגענו לקצה גבול היכולת בהכשרה של משך ההכשרה בלחימה ביחס לאורך המסלול.
רם בן ברק: היום זה 18 חודש.
אסף ודמני: לא, תלוי איפה אתה מוכשר, תלוי ברמת הרובאי.
אסף ודמני: אבל בכלל ההכשרות כחלק מהתהליך שהתבצע בקיצור השירות הקודם, קיצרנו את ההכשרות.
אסף ודמני: אנחנו הרחבנו משמעותית את היקף הנשים בלחימה.
אסף ודמני: ידועים הנתונים שמ-2014 ועד היום גדלנו ב-170%.
אסף ודמני: לצורך העניין צמצמנו את הכשרות התומכ"א, הרחבנו את שילוב הנשים במערכים שהייצוג שלהן היה נמוך – לדוגמה במערך הטכני, והרחבנו את שירות הנשים במקצועות איכותיים במסגרת 16א' – דין אישה כדי גבר, מה שמאריך להם את השירות.
אסף ודמני: זה כמובן אושר פה בוועדת החוץ והביטחון.
אסף ודמני: מעבר לזה ביצענו גם תהליכים בנושא הקצונה של הצערת גיל היציאה לקצונה, של צמצום תפקידי קצונה, של צמצום תפקידים בלתי חיוניים.
אסף ודמני: אני אומר את זה כי זה רקע לדברים שכבר נעשו, ובאיזה שהוא מקום הבאנו אותם לקצה גבול היכולת.
אסף ודמני: עכשיו אני רוצה לגעת בנקודה מאוד חשובה, וגם עליה עניתי בישיבות קודמות, שלמעשה התחזית שאתה יצאנו לקיצור השירות הראשון ולמעשה גם השני, כיון שזה היה תהליך, בשנת 2015 השתנתה לנו משמעותית בשנים 19-19 – וכמובן משפיע גם על 20 ו-21, זה כתוצאה מעלייה דרמטית בכל מה שקשור לנשר הנפשי.
אסף ודמני: בשנים 17,18,19 הגענו לשיעורי נשר כולל נפשי שקפצו מ-7% ל-10.7%.
אסף ודמני: זאת עלייה כשכתוצאה ממנה הפסדנו למצבות שלנו קרוב ל- 3,000 חיילים.
אסף ודמני: למעשה זה החזיר אותנו כביכול אחורה.
מירי פרנקל-שור: מה זאת אומרת החזיר אחורה?
אסף ודמני: זאת אומרת שאם התחזית שאיתה יצאנו לדרך אמרה שבהסתכלות של השיא מול המצבה הממוצעת קו החיתוך מאפשר בשנת 2020 להגיע לאיזון אופטימלי בין הצרכים של הצבא ובין כוח האדם שעומד לרשותו, אז הפחת הזה דחה בעצם את הזמן כיוון שלא הגענו להיקפי כוח האדם שחזינו שיהיו.
מירי פרנקל-שור: זאת אומרת, עם המצבת שהייתה לך, לא הצלחת - - -
אסף ודמני: נכון, בדיוק.
אסף ודמני: זאת סיבה אחת.
אסף ודמני: הסיבה השנייה - - -
רם בן ברק: - - - הדמוגרפיה, ובעצם - - -
אסף ודמני: הדמוגרפיה לא התנהגה כפי שצפיתי, ובגלל סיבה מאוד ספציפית, כיוון ש- - -
מירי פרנקל-שור: הדמוגרפיה התנהגה כמו שצפוי אבל המיצוי שלה לא היה - - -
אסף ודמני: נכון.
אסף ודמני: את צודקת.
אסף ודמני: המיצוי הדמוגרפי, כתוצאה מעלייה מאוד גדולה – אני גם אגע בזה – שטיפלנו בה, עובדתית זה גרם לנו מצב שלא הגענו להיקפי כוח האדם הדרושים כדי למלא את מצבות צה"ל לפי התחזית ולפי הנדרש.
אסף ודמני: הדבר השני שהשפיע עלינו – ואני רוצה להגיד: הצגנו אותו גם פה וגם במל"ל, ולאורך כל הדרך הצבא שם את הנתונים האלה על השולחן, כולל גם בתקשורת, כי עשינו מערכה נגד הנשר הנפשי.
אסף ודמני: הנתון השני זה שלמעשה בשנים 2025-2020 אנחנו נמצאים במסגרת של תר"ש תנופה שמוביל הרמטכ"ל והוא הביא לעלייה בהיקף הצרכים של צה"ל.
אסף ודמני: דרך אגב, גם את הצגת תר"ש תנופה אישר הקבינט למיטב ידיעתי, אישרה הממשלה וגם הרמטכ"ל הציג אותה כאן בוועדה.
אסף ודמני: ובמסגרת תר"ש תנופה חלה עלייה – אני אומר משמעותית, בהיקף השיאים במערך הלחימה.
אסף ודמני: לדוגמה, מערכים גם באוויר וגם בים – אנחנו פה בפורום פתוח אבל אתם יודעים למה אני מתכוון כי זה הוצג במקומות אחרים, גם בעולם היבשתי וגם בעולם הטכנולוגי.
אסף ודמני: למעשה, שני הדברים האלה מביאים למצב שהיום צה"ל נמצא בפער מול הצרכים שלו של כ-6,000 חיילים ביחס לצרכים שלו.
אסף ודמני: הפער הזה במידה והתחזיות יתנהגו לפי הנדרש, וכפי שידוע – אנחנו לא יודעים לחזות הכול, אבל בהנחה – וברוב המקרים התחזיות שלנו מתממשות כי אנחנו בוחנים אותם בצורה מאוד מוקפדת, למעט הפטור הנפשי – אנחנו לא רואים את הסגירה מול צרכי צה"ל עד שנת 2025.
אסף ודמני: ומכאן גם באה בקשת הדחייה, כי בקשת הדחייה אומרת, אם אני מצטט אותה נכון, לדחות ל-2024.
אסף ודמני: המשמעות של דחייה ל-2024 זה שהיא תתחיל להשפיע ב-2026.
אסף ודמני: לכן אני רוצה לומר, ותכף ארד יותר לנתונים, אני אגיד שמבחינת צה"ל מימוש ההחלטה על קיצור השירות במועד שנקבע גורמת לפערים שאציין אותם בצורה מאוד מדויקת – גם בעולם הלחימה, גם בעולם הטכנולוגי, גם בעולם הטכני וגם בעולמות נוספים.
אסף ודמני: הותרה של אורך השירות הנוכחי, 32 חודשים – מבחינתנו מחויבת המציאות מבחינת כשירות הצבא עד שנת 2025.
אסף ודמני: לזה אני רוצה להוסיף עוד נתון.
אסף ודמני: ואני כרגע בסעיף כללי.
אסף ודמני: וזה הדגש השני שביקש ממני הרמטכ"ל לתת.
אסף ודמני: אני גם שמח שחבר הכנסת צבי האוזר נכנס כי הוא אמר את זה בדיונים קודמים שנכחתי בהם, וזה הנושא של השתנות האיום.
אסף ודמני: הרמטכ"ל חושב שכבר היום אם היו לנו יותר חיילים היינו מקימים עוד סד"כ כדי לתת מענה לאיומים, גם בעולם של חטיבות חי"ר נוספות שהוא סבור שאנחנו נדרשים להן, גם בכל מה שקשור ליכולות אש וגם לכל מה שקשור ליכולות של מודיעין ותקשוב.
אסף ודמני: במילים אחרות, הסד"כ העומד לרשותנו היום שאמרתי קודם שהוא חסר גם למציאות הנוכחית, אם היה עומד לרשותנו סד"כ נוסף היינו מבקשים לגדול עוד כדי לתת מענה לאיומים שהם איומים משתנים רב זירתיים, וכפי שהוא מכנה את זה –צרכי מלחמות העתיד.
אסף ודמני: אני שוב אומר – באתי לפה, הרמטכ"ל נתן לי את הדגשים שלו ואני שם אותם פה.
צבי האוזר: הדברים שאתה אומר הם משב רוח רענן.
צבי האוזר: זאת פעם ראשונה שאנחנו שומעים את הדברים ככה.
צבי האוזר: אני כמובן תומך בזה, אבל אלה לא דברים של מה בכך והם צריכים ללוות אותנו גם בדיון - - -
אסף ודמני: אני מסביר את התמונה הכללית.
אסף ודמני: הצבא לא שוקט על שמריו.
אסף ודמני: אנחנו מבינים שעומדים בפנינו אתגרים מאוד גדולים ביכולת שלנו לאייש את הצבא, ולכן אנחנו ביצענו בשנתיים האחרונות הרבה מאוד תהליכים, שהמטרה שלהם היא להגדיל את היקף המשרתים בצה"ל.
אסף ודמני: אנחנו רואים בזה גם תוצאות.
אסף ודמני: הדבר הראשון זה שינוי משמעותי בכל מה שקשור למודל ההכנה לצה"ל.
אסף ודמני: בהקשר הזה אנחנו מדברים על תהליכים שמתבצעים לא רק ברמה הכללית אלא מול כל רשות ורשות לפי תכנית ספציפית מול בתי הספר של הרשות, כדי להנגיש גם את השירות הקרבי – בראש ובראשונה, ואת השירות הטכנולוגי עד לרמה של בתי הספר, כולל שת"פים עם משרד החינוך להרחבת המגמות הטכנולוגיות וליצירה של תכניות טכנולוגיות נוספות בדגש על הפריפריה, תהליך שלם שכמובן לא אסקור אותו פה.
אסף ודמני: התהליך השני זה תהליך מאוד משמעותי של שינוי תפיסת המיון שבעצם מאפשרת גם מיצוי טוב יותר של כוח האדם, ובמילים אחרות – יוצרת ירידה בנשר של כוח אדם, וצריך להגיד שאנחנו מאוד מאותגרים בשנתיים האחרונות בשימור כוח האדם, במיוחד אל מול האירועים של הקורונה.
אסף ודמני: בשנה-שנתיים האחרונות נכנסו אלינו הרבה חיילים וחיילות שלא חוו סביבה של חוסן, לא היו בבית ספר, לא תפקדו כמו שצריך – ונכנסו לתוך הצבא, וזה משפיע עלינו מאוד.
אסף ודמני: הדבר השלישי זה תהליכים של מלחמה בנשר הנפשי, ואנחנו בין השנים 2021-2020 הגענו – ב-2020 לשיא של פטור רפואי של 10.7 שזה עליה מ-7.0 בשנת 2015 ואחר כך 7.1 ב-2016, ואז טיפוס: 7.9; 9.0;10.7.
אסף ודמני: זה מה שפגע לנו בתחזית.
אסף ודמני: בשנת 2021 ייצבנו את זה ל-9.5.
רם בן ברק: הורדתם, אתה אומר.
אסף ודמני: הורדנו.
צבי האוזר: וזה קפץ באחוזים כמעט ב-50%.
אסף ודמני: קפץ דרמטית.
מירי פרנקל-שור: מה זה פטור רפואי?
אסף ודמני: הרי הפטור הרפואי גופני הוא פחות או יותר יציב.
אסף ודמני: הסטטיסטיקה של אנשים שיש להם פער רפואי לא משתנה.
אסף ודמני: השינוי היה בפטור הנפשי והוא מן הסתם כתוצאה משינויים שקורים בדמות המתגייסים והחוסן שלהם אבל הוא גם פונקציה של מוטיבציה.