GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
חיים שקולניק: זה איזה שהוא מפלס בנוי היטב מאבנים, גדרות כאלה עם חומר מליטה, מריח כמו משהו ציבורי שהיה כאן, אבל לא רואים מספיק.
חיים שקולניק: שלב השימוש האחרון שמזוהה עם המפלס הזה הוא שלהי המאה השישית או ראשית המאה השביעית, רגע לפני שמגיע לכאן האסלאם, וכרגע זה פחות או יותר מה שיש לנו מהתקופה.
רם בן ברק: אבל במסגרת ההנגשה של מערת המכפלה, במסגרת מה שמשרד התיירות מתכנן, זה אמור להיות חלק מאותו אתר?
חיים שקולניק: תיכף אני אגע בזה.
חיים שקולניק: אני אסכם על השרידים.
חיים שקולניק: אני לא יודע כמה רואים, זה טיפה מלוכלך, אבל אנחנו עומדים על קיר מאוד מאוד מסיבי, קיר בעובי של 1.30 מטר, את הבריכה הצמידו אליו, הוא קדום לבריכה, ויש עוד קיר נוסף מקביל אליו, איזה שהיא מערכת של קירות, משהו ציבורי.
חיים שקולניק: בשלב הזה אנחנו רק התחלנו לחשוף את השרידים, הגשם מפריע לנו, אתם רואים עם מה אנחנו מתמודדים, אבל מדובר בשרידים של משהו ציבורי, אולי אפילו איזה שהוא ביצור שהיה כאן.
חיים שקולניק: הדבר הזה היה קיים בתקופה הממלוכית, הוא היה קיים בתקופה הצלבנית, יכול להיות שהוא אפילו קצת יותר קדום, אולי אפילו ביזנטי, התארוכים לא סופיים.
רם בן ברק: לא יהודי לא מעניין.
חיים שקולניק: אתה אמרת, אני מתייג הכול.
חנניה היזמי: לא ככה אנחנו מתייחסים לדברים.
רם בן ברק: אני צוחק.
חיים שקולניק: אני מתייחס באותה הקנאות, אני אומר את המילה הזאת.
חנניה היזמי: לא, לפעמים צוחקים וזה נקלט אז זה נשמע ככה ואחרי זה יוצא החוצה ואז אנחנו בבעיה.
רם בן ברק: לא, חס וחלילה.
חנניה היזמי: חשוב להדגיש, כי כמו שאתם רואים גם את הדברים פה, אנחנו משמרים כל דבר, אנחנו לא מתייחסים לעניין המגדרי אלא לעניין הארכיאולוגי המדעי פר-אקסלנס.
רם בן ברק: ככה צריך.
חיים שקולניק: אני אמרתי את המילה קנאות, אנחנו מתייחסים לזה ממש בקנאות, יש שרידים מכל התקופות, זו העבודה ואנחנו באמת נאמנים לתפקידנו.
חיים שקולניק: מאחוריי ממש אתם רואים קיר עם פתח של תעלת ניקוז שחוצה אותו ושרידים של מבנה ציבור.
חיים שקולניק: שאני חושב שהצלחתי לזהות אותו על סמך תיעוד שלמזלנו עשו שנת 65', מבנה ציבור מהתקופה הממלוכית, מהמאה ה-13 ששימש לרחצה לפני העצירה של המוסלמים.
חיים שקולניק: זה היה מין מבנה מרובע, עם אכסדרות ועם בריכה קטנה באמצע.
חיים שקולניק: לבריכה אני כנראה לא אגיע כי זה גבול החקירה שלי, אבל אני כן חשפתי אכסדרה אחת, הדרומית, של המבנה.
חיים שקולניק: כשמסתכלים על הממצא הקטן, אז מצטיירת תמונה מעניינת.
חיים שקולניק: כרגע זה מרגיש שהפעילות הכי קדומה כאן מתחילה בשלהי ימי בית ראשון, במאות התשיעית והשמינית כנראה, זה החרסים הכי קדומים שיש לנו, ממשיך לפעול ברצף בתוך התקופה הפרסית, שיבת ציון, התקופה ההלניסטית, התקופה החשמונאית, כולל מטבעות לא של חשמונאים, אבל מטבעות הלניסטיים מאותה תקופה.
חיים שקולניק: יש לנו מטבע סלאוקי של אנטיוכוס הרביעי.
חיים שקולניק: טיפה מטריד היעדר של ממצא הרודיאני של ממש, זאת אומרת כדי חרס טיפוסיים לתקופה, מטבעות מהתקופה שהיינו מצפים למצוא, עדיין לא ראינו.
חיים שקולניק: יש רומי קדום, מאה ראשונה לספירה, נושק למרד.
יוסף טייב: בתקופת אגריפס הראשון הם לא היו פה?
חיים שקולניק: אני לא אומר שהם לא היו פה, לא מצאנו עדיין.
חיים שקולניק: כדי חרס שהיו חיים בתקופה של אגריפס הראשון יש פה.
חיים שקולניק: מטבעות לא ראיתי, אבל כלי חרס יש.
חיים שקולניק: לא ברור מה קורה במרד הגדול, לא ברור מה קורה בין המרידות, אבל יש כאן חומר שהוא רומי מוכר של המאות השנייה המאוחרת ומאות שלישית ורביעית ומהתקופה הביזנטית, כבר הזכרתי.
חיים שקולניק: בתקופה הביזנטית, אנחנו ידענו מהמקורות שהמקום היה חשוב לנוצרים.
חיים שקולניק: כבר במאה הרביעית הנוסעים הנוצרים מגיעים למקום.
חיים שקולניק: מצאנו פריט אחד ששייך בוודאות לכנסייה, פריט מאוד מאוד מיוחד.
חיים שקולניק: יש רק שניים כאלה בכל ארץ ישראל.
חיים שקולניק: אני מדבר על ישראל, יו"ש, עזה, גולן, רק שניים, היו בעבר שלושה.
חיים שקולניק: שניים מהמוכרים נמצאים כאן, אחד מצאנו אותו ממש בחפירה.
יוסף טייב: מה מצאתם?
חיים שקולניק: זה עמודון סורג.
חיים שקולניק: אתם רואים שם אבן כזאת?
חיים שקולניק: זה עמודון שהחזיק את הסורג.
חיים שקולניק: מי שהיה בכנסייה, בכנסיות הלטיניות זה קיים עד היום, בכנסיות ביזנטיות זה התחיל, הסורג זה מין מחיצת שיש שמפרידה את החלק של המזבח המקודש, את מזרח הכנסייה, מהאולם, מהחלל העיקרי שבו נמצא הקהל.
חיים שקולניק: אבן אחת מצאנו במסגרת סקר שעשינו במערת המכפלה, זה משולב באיזה שהוא קיר מאוחר, והייתה עוד אחת, שכבר לא קיימת, אנחנו מכירים אותה מסקרים.
חיים שקולניק: השאלה שנשאלה פה לגבי האוכלוסייה שהייתה פעילה כאן.
חיים שקולניק: תחושת הבטן היא שהייתה פה סימביוזה מצוינת בין הנוצרים, היהודים ואולי גם הפגאנים.
חיים שקולניק: בדומה למה שהיה באלוני ממרא, שם אנחנו מכירים את זה גם מהמקורות וגם ארכיאולוגית זה מוכח שהפולחן של שלוש הדתות התקיים בצורה מקבילה וכנראה סימולטנית, ממש סגדו כל אחד בדרכו במקביל ומה שהפריד ביניהם זה איזה שהיא מחיצה.
חיים שקולניק: סביר להניח שזה קרה גם כאן.
יוסף טייב: מה אתה אומר שקרה פה?
יוסף טייב: מתי?
חיים שקולניק: הפולחן המשותף, גם של הנוצרים הראשונים וגם של יהודים, ואולי גם הפגאנים, היה להם כאן משהו, על זה אני לא יכול להתחייב, אלה מחשבות מאוד טרומיות, אבל אולי נבסס את זה, ועם הגעת האסלאם כנראה מתרחש פה שינוי בסטטוס קוו שהיה נהוג כמה מאות שנים.
חיים שקולניק: בין הממצאים היותר מרשימים, הגם שהכול מרשים, מצאנו חרסים שמאפשרים לנו להקדים את הפעילות בחברון בכמעט 1,000 שנה למה שידענו עד עכשיו.
חיים שקולניק: השרידים הכי קדומים בתל שיש לנו מתוארכים לתקופת הברונזה הקדומה, אותה חומה עבה של שבעה מטרים שאפשר לראות שם.
אורית סטרוק: הם לא יודעים בכלל שיש תל, אתה אומר בתל.
חנניה היזמי: אני מניח שכולם שמעו על תל חברון.
אורית סטרוק: יש פה תל חברון.
חיים שקולניק: כן, יש את חברון הקדומה, הבירה הראשונה של דוד המלך, עם שרידים כנעניים מאוד מרשימים, ביצורים מתקופת הברונזה הקדומה.
חיים שקולניק: זה השלב הכי קדום.
חיים שקולניק: עד לחפירה כאן ידענו שחברון קמה בראשית הברונזה הקדומה, בתקופת הברונזה, התקופה הכנענית כמו שמכירים אותה הציבור הרחב, איפה שהוא שם בראשית האלף השלישי.
חיים שקולניק: על סמך הממצאים שמצאנו כאן לקחנו את חברון אחורה עוד 1,000 שנה כמעט.
חיים שקולניק: מצאנו כאן שרידים של חרסים, כולל צלמית פולחנית מהתקופה הכלקוליתית, זה האלף הרביעי אולי אפילו החמישי.
חיים שקולניק: זה ככה בין הדברים היותר מרשימים.
יום טוב חי כלפון: זו תקופה של אברהם אבינו.
חיים שקולניק: לפני.
חיים שקולניק: לגבי גורלם של השרידים, זו איזה שהיא בעיה סטטוטורית משפטית.
הלל הורביץ: תודה רבה לחנניה ולחיים.
הלל הורביץ: אני רוצה להוסיף ואולי גם לסכם את הפרק פה.
הלל הורביץ: תראו הדמיה על מה מדובר, בעצם הקטע כאן בא להנגיש את המדרגות שעולות מהחניה לרחבה העליונה, זו ההדמיה, אנחנו ממש עומדים על השטח הזה, אמור להיות פה איזה שהוא שביל סללום ברוחב של מטר וחצי, כ-50 מטר, הרכב חונה פה איפה שהאוטובוס חנה, הרכב חונה והכיסא מתגלגל פה על שביל של כ-50 מטר ומתחבר לרחבה פה, שמיד נגיע אליה.
הלל הורביץ: הכוונה הייתה לעשות פה הנגשה, אבל כיוון שיש לנו את אנשי הארכיאולוגיה היקרים וגם החוק מחייב לעשות פה בדיקות ארכיאולוגיות, מצאנו כאן היסטוריה של ארץ ישראל.
הלל הורביץ: דברים מדהימים, כמו ששמענו, והוא מאוד היה צנוע כאן, יש פה דברים מאוד מאוד יפים.
הלל הורביץ: אם לא היה פה גשם ובוץ היינו מתרשמים מכל בריכות המים שיש כאן ותעלות הניקוז ושרידי בניינים.
הלל הורביץ: לנו יש עמדה מאוד ברורה, כיוון שזה כבר נמצא לא יכול להיות שאנחנו לא נשמר את ההיסטוריה הזאת לדורות הבאים.
הלל הורביץ: אנחנו פה עכשיו מחזיקים את התקופה הזאת, משתדלים לשמר את התקופה הזאת ואנחנו צריכים להסתכל קדימה.
הלל הורביץ: אם היה פה הקבלן המבצע הוא היה אומר לנו שיותר קל לו ויותר זול למדינת ישראל לעשות כאן שביל צף על אותו מתווה בדיוק כמו שראיתם עכשיו בהדמיה, הוא יודע לבסס אותו בעמודים בתיאום עם הארכיאולוגיה, בלי לפגוע בארכיאולוגיה, הוא יכול לעשות אותו בזמן הקצר ביותר, שביל הנגשה, אחרי זה נעשה שימוש עם הארכיאולוגיה, תאורה, שלטי הסברה, אבל בואו נשמר את הממצאים האדירים האלה.
הלל הורביץ: וזה מתכתב, כמו שיוסי אמר, עם הארכיאולוגיה שמצאנו בתל חברון, יש שם תקופה כנענית ותקופת הברונזה התיכונה ובית ראשון ובית שני ופה זה משלים את כל ההיסטוריה של עם ישראל ושל ארץ ישראל.
הלל הורביץ: פה זה גם רב לאומי, זה ביזנטים וזה ממלוכים וזה מוסלמים.
הלל הורביץ: אז, יושב ראש הוועדה היקר, מאוד שמחים שבאתם, מאוד מעריכים את זה, זה כבר תכנון של שנה שלמה.
הלל הורביץ: אני רוצה גם להגיד לכם, אנחנו עסוקים בזה 22 שנה, 22 שנה אנחנו עסוקים בהנגשה, אז אף אחד לא חושד בנו שהנגשה לא חשובה, הנגשה מאוד חשובה לנו.
הלל הורביץ: אנחנו מדברים על זה ומשקיעים בזה ומתכתבים על זה וצועקים על זה 22 שנה ובאמת ברוך ה', אחרי מאמצים גדולים, היה ביום שני כאן מתאם הפעולות בשטחים, האלוף רסאן עליאן, שהוא היה עד לפני חצי שנה ראש המינהל האזרחי, ואני אומר לשבחו שהוא מאוד מאוד דחף את העניין הזה, באמת הוא זה שחתם בסופו של יום ואִפשר את ההליך הזה.
הלל הורביץ: אנחנו יודעים שיש ראש, גם של המתפ"ש, גם של המינהל האזרחי של: חבר'ה, בואו, אל תסבכו, בואו נכסה, נעשה שביל ושלום על ישראל.
הלל הורביץ: אסור לנו לקבל את זה, אמרתי לו את זה בפניו, אמרתי לו את זה בצורה ברורה, הוא יודע את עמדתנו, אמרתי לו שאני אציג את זה פה, ליושב ראש הוועדה ולחברי הוועדה, לא יכול להיות שאנחנו נוותר ונשכיח את ההיסטוריה של ארץ ישראל מהדורות הבאים כשאין פה שום בעיה.
הלל הורביץ: הוא התחיל להגיד לנו שיהיו פה עוד פעם הפקעות ונחזור אחורה עשר שנים.
הלל הורביץ: לא צריך לחזור אחורה עשר שנים, נשארים באותו מתווה של שביל, אותו דבר, עושים את זה צף ואחרי זה נשקיע בארכיאולוגיה.
הלל הורביץ: אז זו הבקשה הגדולה שלנו בקטע כאן, אחרי זה נלך לראות את הקטע השני, המעלית עצמה.
הלל הורביץ: בכל אופן כאן ההנגשה, למי שלא קלט, כדי לאפשר לכיסא גלגלים לדלג על המכשול של המדרגות שעולות לרחבה החיצונית, בהמשך יש את הקטע של המעלון.
הלל הורביץ: (בהמשך הסיור)
הלל הורביץ: הזכיר יושב ראש הוועדה וחשוב להדגיש, אנחנו דיברנו על ההנגשה, אבל זה כל מתחם המערה, כל הרחבה החיצונית, כל הכניסה, כל קבלת פני האורחים, ואנחנו מדברים על מיליון מבקרים בשנה לעם היהודי מהארץ ומהתפוצות ועוד 300,000 שאינם יהודים.
הלל הורביץ: עד לקורונה אלה המספרים, שואף למיליון וחצי מבקרים בשנה.
הלל הורביץ: מערת המכפלה היא בעשרת המקומות המתוירים בארץ.
הלל הורביץ: יש לנו את הכותל, ראש הנקרה ואילת ומצדה, אנחנו ברשימה של עשרת המקומות, והמקום כאן כל כך לא מזמין, כל כך לא מכובד.
הלל הורביץ: רבותיי, כאן הכול התחיל, היסטוריה של 4,000 שנה, נדבר על זה בפנים, כאן הכול התחיל, כל השורשים של העם היהודי, הכול כאן, והגיעה השעה, גם בממשלה הנוכחית, גם בוועדת חוץ וביטחון שלך.
הלל הורביץ: נמצא פה גם עכשיו מנכ"ל משרד התיירות החדש.
הלל הורביץ: אנחנו מברכים אותך בברכת ברוכים הבאים לתיירות, ברוכים הבאים לחברון, שיהיה לך הרבה הצלחה.
הלל הורביץ: אני חייב לציין שהיו לנו קשרי עבודה מאוד מאוד טובים עם אמיר הלוי, הוא ליווה פה את העשייה, המשרד תקצב חמישה מיליון שקל לטובת הנגשה, המשרד תקצב שניים וחצי מיליון שקל לתל חברון, לרשות הטבע והגנים.
הלל הורביץ: יש לנו הרבה פרויקטים עם התיירות, הרבה מיזמים עם התיירות, זה להגיד לשבחו של המנכ"ל היוצא, אמיר הלוי, כולם מכירים את המנכ"ל שהיה הרבה שנים במשרד.
הלל הורביץ: אז אתה בטוח מחיל לחיל.
הלל הורביץ: אנחנו לומדים בדף היומי, היום סיימנו מסכת מועד קטן, אז הגמרא מסיימת, במֵחַיִל אֶל חָיִל יֵרָאֶה אֶל אֱלֹהִים בְּצִיּוֹן, אז אנחנו מברכים אותך שיהיה מחיל אל חיל, כי בסוף לתיירות יש חלק ונחלה מאוד משמעותיים כאן.
הלל הורביץ: אז גם על זה בדיונים על מערת המכפלה צריכים לראות שההנגשה מסתיימת, אבל אגב ההנגשה זו ההזדמנות לפאר, לכבד, להנגיש.
הלל הורביץ: אני מתבייש, רבותיי, בשירותים הציבוריים שיש כאן, זה פשוט כל כך כל כך לא מכובד.
הלל הורביץ: באים לפה אנשים מבוגרים, נוסעים בפקקים שעה וחצי, שעתיים, טורחים כל כך, החניה לא מוסדרת, שירותים לא מוסדרים, פינות ישיבה לא מוסדרות.
הלל הורביץ: נכון, הכול מורכב כאן כי יש פה וקף, יש את עיריית חברון, הסכמי חברון, בתוך כל זה יש כאן מג"ד שמאוד מנסה לעזור לנו, אבל אנחנו מבקשים, עוד פעם, לא עכשיו, אפשר להציף את כל הדברים בדיון מסודר, לקחת את זה כמשימה בדחיפה של ועדת חוץ וביטחון עם דני, שאני בטוח שאתה תיכנס לזה ותראה בזה כזכות גדולה להמשיך להוביל את הפיתוח של האתר הקדוש והקדום הזה כאן.
דני שחר: זו התחייבות.
הלל הורביץ: הנה, קיבלנו כאן התחייבות.
הלל הורביץ: ברוך ה', תודה רבה.
הלל הורביץ: באמת מרגש, תודה רבה.
הלל הורביץ: ורבותיי, אני חייב להגיד עוד מילה אחת, כי אמרנו שלא נדבר פוליטיקה, יש פה גם את אנשי הצבא, זה חוצה מפלגות, מערת המכפלה חוצה מגזרים.
הלל הורביץ: תהיו פה שבוע ואתם תראו, ויעיד פה מפקד המערה, אבירם, כל העם, כולם מגיעים לכאן.
הלל הורביץ: פספסתם, היו פה עכשיו מתגיירים של נתיב שמביאים כבוד למערת המכפלה.
הלל הורביץ: כחלק מתהליך הגיור הם ביקרו במערת המכפלה, הם מניחים פה תפילין, לומדים פה מה זה 'שמע ישראל', יעקב אבינו זה ישראל, פה ממש עכשיו בשעה האחרונה היו פה כ-100, גם בנים וגם בנות, חיילים וחיילות של מסגרת נתיב.
הלל הורביץ: היו פה גם שלשום, הם מגיעים לפה הרבה מאוד, זה חלק מהמסלול שלהם.
הלל הורביץ: אתה רואה ומתרגש מזה, מרגש לראות אותם מתגיירים, מניחים פעם ראשונה תפילין בחייהם כאן במערת המכפלה, אצל אברהם, יצחק ויעקב, שרה, רבקה ולאה.
הלל הורביץ: זה מעמד, לשמוע אותם אומרים 'שמע ישראל' עם דמעות בעיניים.
הלל הורביץ: הייתם מקדימים בחצי שעה הייתם חווים את זה איתנו ביחד.
הלל הורביץ: ויש פה יהודים, הגיע עכשיו יהודי ממוסקבה.
הלל הורביץ: יהודי בלי כיפות, כיפת שמים, הם באו, רצו להתפלל במערת המכפלה.
הלל הורביץ: זה חוצה מפלגות, מגזרים, עדות, עמדות, באות לפה נשים, זקנות, בקושי הולכות ורוצות לתת נשיקה לאמא שרה.
הלל הורביץ: אז להבין שהמפגש פה הוא מפגש כל כך כללי, כל כך עולמי ואני אומר, אדרבא, קינלי, זו הזדמנות לעשות מאמץ ולעזור למשרד התיירות, למשרד מורשת, זה אצל זאב אלקין, להשקיע.
הלל הורביץ: יש לנו פה באמת גם את החטיבה, גם הצבא, גם המינהל, כולם כולם שותפים למפעל הזה, אז לשנס מותניים כולנו ביחד.
הלל הורביץ: אני אומר לעצמי ולכל אחד, נמצא פה גם מנכ"ל היישוב היהודי, אורי קרזן, שלום, אורי, שכל אחד יוכל לספר לילדיו, לנכדיו, לניניו, אני זכיתי להיות חלק מאלה ששמרו על המקום כאן, שיפרו, שדרגו ומעבירים את זה לדורות הבאים כדי שלכולם יהיה כאן את ההיסטוריה של העם היהודי.
הלל הורביץ: אנחנו עכשיו נציץ ונראה.
הלל הורביץ: האבטחה לא רוצה שנתעכב, אז אנחנו רק נציץ ונראה את מיקום המעלון, איפה המעלון אמור לקום.
הלל הורביץ: אולי אני אגיד את הסטטוס.
הלל הורביץ: הארכיאולוגים סיימו את הבדיקה הארכיאולוגית, לא מצאו שם שום ממצאים ארכיאולוגיים שאמורים או עלולים להפריע לעבודת בניית המעלון, כן יש שם כמה סלעי אם וצריכים לחפור עוד כשני מטר, זה קצת סיפור איך מצליחים לשבור את הסלעים האלה.
קריאה: זה מעלון או מעלית?
הלל הורביץ: זה מעלית.
קריאה: לכמה אנשים?
הלל הורביץ: לארבעה אנשים.
אורית סטרוק: כמו שיש לנו בכנסת.
הלל הורביץ: זה מעלית, מיד אני אסביר את זה.
הלל הורביץ: בכל אופן רק לדעת, אין שם בעיה ארכיאולוגית, כן יש שם בעיה שצריכים שם לנפץ כמה סלעים.
הלל הורביץ: הגיע לכאן מישהו עם קונגו לפני שבוע וראו שהקונגו כבר מתחיל לזעזע את הקיר הצלבני הצמוד לזה אז הפסיקו את העבודות.
הלל הורביץ: הגיע לכאן קונסטרוקטור של משרד הביטחון, היה פה ביום שני השבוע, והוא אמור להוציא דוח מה הכלים שאפשר לעבוד כדי להעמיק עוד שני מטר את המקום שם.
הלל הורביץ: כך שאין בעיית ארכיאולוגיה, יש בעיה טכנית, ימצאו את הפתרון.
הלל הורביץ: יכול להיות שיש חומרים ממיסים שאולי איתם יוכלו לעבוד, ימצאו את הפתרון, אולי זה יעכב קצת.
הלל הורביץ: לאחר גמר הכנת הפיר מדובר בעצם על בניית מעלון זכוכית שהוא עולה שתי קומות לגובה של כניסת דלת מערת המכפלה, הכניסה הראשית למערה, אבל מהמעלון מקימים גשר, שזה פרויקט מורכב, מדובר על גשר, מיד תוכלו לראות את ההדמיה, מהמעלית זה מתחבר לגשר שיבנו אותו, יביאו אותו עם קורות ומנופים.
הלל הורביץ: מדובר פה על קורות ברזל, שהגשר מוביל את כיסא הגלגלים עד פתח מערת המכפלה.
הלל הורביץ: אפשר פה לראות את ההדמיה.
הלל הורביץ: המעלית, היושב ראש, תעלה כאן וכאן יש את הגשר, כל זה אמור להיבנות.
הלל הורביץ: אפשר לראות את הדגם של הפרויקט.
הלל הורביץ: המעלית עולה כאן, מגיעה לגובה הגשר, כל זה אמור להגיע, הקבלן טוען שברגע שיהיה לו אור ירוק, הכול מוכן במפעלים, הוא מביא את המנופים לכאן, תוך שבועיים הוא יכול לקבע את כל הדבר הזה כאן למקום.
יום טוב חי כלפון: המעלית מוכנה כבר?
הלל הורביץ: לא יודע אם זה מוכן, אני לא בטוח, ברגע שהכול יהיה מוכן – זה עוד לא מוכן.
קריאה: זה חמישה חודשים מההזמנה.
הלל הורביץ: זה ייקח זמן.
הלל הורביץ: אבל ברגע שהכול מוזמן ויש אור ירוק להיכנס –
אבירם בז'רנו: אנחנו נכנסים עכשיו לתוך מערת המכפלה.
אבירם בז'רנו: שיהיה לכם המשך ביקור נעים.
אבירם בז'רנו: זו נקודת המשטרה של מערת המכפלה, פה יש שביל הנגשה לנכים לחלק של הגן, שביל הנגשה גם למקווה.
קריאה: זה לא הנגשה למערה עצמה.
קריאה: (בהמשך הסיור)
הלל הורביץ: רבותיי, המת"ק רוצה להוסיף כמה מילים בנוגע לבטיחות.
סלים סעד: חברים, שוב בוקר טוב.
סלים סעד: כחלק מהלקחים של אסון מירון עשינו כאן
סלים סעד: יחד עם החטיבה ועם היישוב היהודי וכמובן מג"ב תהליך של שיפור בטיחות למקום הזה בכלל, הן קיבולת והן בטיחות.
סלים סעד: כמובן שיש את הדוח מזה כמעט שלושה חודשים, משבת 'חיי שרה'.
רם בן ברק: השקעתם פה גם כסף?
סלים סעד: השקענו, יש לנו גם תקציב לתיקון ליקויים.
סלים סעד: אז דוח הבטיחות מתחלק לשניים, גם קיבולת, כמה יכול המקום הזה להכיל אנשים באירועים, זה אירוע בפני עצמו, והחלק השני - - -
איתן גינזבורג: כמה מותר?
הלל הורביץ: 2,000 איש.
סלים סעד: לא זוכר את המספרים, אולי 2,000 כולל בצד המוסלמי, יכול להיות, אבל אני לא זוכר את המספרים במדויק, אני רוצה לדייק, יש פה הקלטה, לא רוצה לתת מספרים - - -
איתן גינזבורג: פחות או יותר, בסדר.
סלים סעד: אבל יש פה לא מעט ליקויים, אפילו העמודים האלה זה חלק מהתקלות האלה, חשמל בכלל פה, יש המון תקלות קטנות, מדרגות, אבנים ישנות, נברשות, הכול בדוח אחד, אנחנו בתהליך, אני מניח שייקח לנו משהו כמו רבעון, בוא נגיד ארבעה חודשים מעכשיו, יש פה תכנית עבודה מאוד רחבה.
סלים סעד: שמנו תקציב, נכון לרגע זה, כמעט 600,000 שקל לתיקון הליקויים ואנחנו מתעסקים עם זה.
סלים סעד: אנחנו עכשיו בפתח פסח, תיכף, חודשיים וחצי אנחנו בתוך פסח, זה חריג, זה חריג גדול, אמורים להגיע לפה באזור ה-40,000.
הלל הורביץ: אני אסביר להם מה זה.
סלים סעד: יש פה אירוע שפותחים את המערה ליהודים בשני הצדדים, גם בצד המוסלמי וגם בצד היהודי בחג הפסח, מגיעים לפה כמעט 50,000-40,000 בני אדם ביום אחד.
רם בן ברק: אני מקווה שלא ייכנסו ביחד.
סלים סעד: אנחנו נעשה את הכול בשביל שהם לא ייכנסו ביחד, אבל חשוב ככה להציג את זה פה.
סלים סעד: זהו, תודה.
הלל הורביץ: אני רק אגיד משפט אחד, אחרי זה נחזור קצת לסדרים שקורים היום, בנוגע לבטיחות.
הלל הורביץ: פה זה עולם אחר לגמרי ממירון או מכל מקום אחר.
הלל הורביץ: כאן יש כניסה אחת שנשלטת על ידי מג"ב, המשטרה, ברגע שמלא פה סוגרים את הדלת וזהו.
הלל הורביץ: יוצאים אנשים, מכניסים את הנגלה הבאה.
הלל הורביץ: זאת אומרת אין פה אין סוף פתחים, אין פה יכולות להיכנס מימין ומשמאל, כניסה אחת מסודרת.
הלל הורביץ: זה גורם לכך שיש פה הרבה מאוד אנשים מחכים, איפה שעמדנו בחוץ, יש תור ארוך של אנשים ממתינים.
הלל הורביץ: ממתינים, אין מה לעשות, רבע שעה, 20 דקות, סוגרים את הדלתות שנכנסנו בהן, מוציאים, יש פה סדרנים שלנו, מבקשים מהאנשים, תתפללו, תסיימו ותצאו החוצה, תאפשרו לאנשים להיכנס.
הלל הורביץ: יצאו 100 איש מכניסים 100 איש.
הלל הורביץ: ככה זה עובד כשיש את הימים האלה.
אורית סטרוק: אני רוצה להגיד משהו.
אורית סטרוק: את כל הדברים הערכיים שיש לי אני אגיד אחר כך, בסוף, עכשיו אני מדברת טכנית.
אורית סטרוק: אתם נמצאים עכשיו במערה בבוקר רגוע, ביום של שפל, זה גם גשם, זה גם יום חול, אין פה עכשיו המונים, אבל יש פה תקופות - - -
הלל הורביץ: גם הקורונה עוד לא החזירה אותנו ל –
אורית סטרוק: יש פה תקופות שמגיעים לפה המונים, בסדרי גודל של עשרות אלפי אנשים ביום, זה יכול להיות בסליחות, כל תקופת אלול והחגים, זה יכול להיות בחול המועד פסח וסוכות, זה יכול להיות בשבת 'חיי שרה'.
הלל הורביץ: בחודשי הקיץ.
אורית סטרוק: יכולים להגיע לפה עשרות אלפי אנשים ועד שהתחילו את המנהג החדש הזה שדיבר עליו סלים לא היה באמת ויסות ולכן כשאני שמעתי על אסון מירון אני ישר חשבתי על מערת המכפלה.
אורית סטרוק: עכשיו נכון שכרגע מווסתים, עשו חושבים ומווסתים, זאת אומרת אם יש פה במבנה יותר מ-2,000, 2,500 איש לא מכניסים.
רם בן ברק: 2,000 או 2,500?
הלל הורביץ: זה כ-2,000.
אורית סטרוק: לא נכנסים, סוגרים, רם, זה מה שחשוב.
אורית סטרוק: סוגרים, אנשים יכולים לחכות בחוץ, הם לא ייכנסו, אבל צריך לעשות עוד דבר שאותו לפי הבנתי עדיין לא עשו.
אורית סטרוק: יש למבנה הזה שלושה פתחים, נכנסנו מפתח אחד, המוסלמים נכנסים מפתח שני, כי המערה מחולקת כמו שכל דבר מחולק חצי חצי, כלומר 70% לערבים 30% ליהודים.
הלל הורביץ: והגזמת אפילו.
אורית סטרוק: הגזמתי, אולי 20% ליהודים.
אורית סטרוק: זה החצי חצי של המזרח התיכון ושל מדינת ישראל.
אורית סטרוק: אבל לא משנה, יש פתח שהם נכנסים ויוצאים, פתח שאנחנו נכנסים ויוצאים, ויש פתח שלישי שהוא לא משומש בכלל, חוץ ממה שסלים כינה כרגע ימי חריג.
הלל הורביץ: אני אסביר את זה תיכף.
אורית סטרוק: אני אישית חושבת, וזה גם דבר שבנינו עליו וחשבנו וניסינו לשכנע עליו לאורך זמן, שצריך להיות תרגולת שלפיה במצב חירום, מצב חירום יכול להיות סתם מצב של בהלה המונית, אתם יודעים מה?
אורית סטרוק: נפלט כדור למישהו.
הלל הורביץ: שריפה.
אורית סטרוק: לא יודעת, כל דבר שיוצר בהלה המונית.
רם בן ברק: ומה הבעיה עם זה?
אורית סטרוק: אני חושבת שצריך במצב כזה קודם כל לפתוח - - -
רם בן ברק: אתה יודע לפתוח במצב חירום?
הלל הורביץ: הנה, מפקד המערה פה.
אורית סטרוק: צריך קודם כל לפתוח את הפתח השלישי וצריך לפתוח מפה לשם כדי שתהיה זרימה מקסימלית של אנשים ביציאות ככל שצריך.
אורית סטרוק: עושים את זה בחריג, אבל אני אומרת שצריך לעשות את זה בסיטואציה חריגה וכדי שזה באמת יקרה - - -
רם בן ברק: אבל רגע, אני שואל, במקרה של קטסטרופה, נפלט כדור, אתה יודע לפתוח את הפתח הזה?
אבירם בז'רנו: בשניות.
אורית סטרוק: ואני אומרת, כדי שזה באמת יקרה, אם אתה שואל אותי - - -
רם בן ברק: אבל הוא אומר שזה קורה, אורית.
אורית סטרוק: אני שומעת, אני אומרת את דעתי, לא חייבים לקבל את דעתי, כדי שזה באמת יקרה צריכה להיות תרגולת.
אבירם בז'רנו: לתרגל את הפלסטינים בפינוי מהיר, זה אולי קצת אתגר אחר, אבל לפתוח את הפתח אין בעיה.
אבירם בז'רנו: צריך להבין שבעת מצב חירום המערה הופכת לאולם אחד, היהודים והפלסטינים מפונים ביחד מאותו מקום.
אורית סטרוק: ביחד, משלושה פתחים.
אבירם בז'רנו: מכל הפתחים, כל הפתחים נפתחים.
הלל הורביץ: ברשותכם, חמש עד שמונה דקות, אני אשתדל לא יותר.
הלל הורביץ: קודם כל אני רוצה להתנצל, נועם ארנון היה צריך להיות איתנו, נועם הוא גדול המדריכים, גדול חוקרי מערת המכפלה, הוא עשה עכשיו דוקטורט על המערה, עבודה מדהימה, לצערנו ביום שלישי אמו נפטרה, הוא יושב שבעה בשדה ורבורג ליד כפר סבא.
הלל הורביץ: כתלמידו של נועם אני קצת אשלים את הנושא ההיסטורי.
הלל הורביץ: נשתדל ממש ככה טיפה, כי יש פה פנים חדשות, זו פעם ראשונה, זו הזדמנות לספר.
הלל הורביץ: כשמגיעים למערת המכפלה אנחנו בעצם חוזרים במנהרת הזמן 4,000 שנה, לספר בראשית.
הלל הורביץ: התורה בפרשת 'וירא' מספרת שאברהם אבינו ביום השלישי למילתו יושב פתח האוהל כחום היום, אבל אברהם מכניס אורחים גדול ולא מוכן לוותר, גם שיש לו את התירוץ, שיש לו קורונה וברית מילה והוא עייף והוא חולה והוא זקן, הוא לא יכול בלי אורחים.
הלל הורביץ: מזדמנים אליו שלושה אורחים.
הלל הורביץ: הם היו נראים לו בכלל כערבים, לשון המדרש, הוא מכניס אותם אליו הביתה, רוחץ את פניהם ואת רגליהם, והתורה אומרת, ואל הבקר רץ אברהם.
הלל הורביץ: אברהם רוצה לגשת להכין להם ארוחה בשרית טובה.
הלל הורביץ: שואלים חכמינו למה אברהם צריך לרוץ, בן הבקר נמצא בדיר ליד האוהל, ליד הבית שלו, הבית פה למעלה.
הלל הורביץ: ואז מספרים לנו חכמינו, זה כבר מדרש, שאברהם אבינו ניגש, פתח את הדיר, רוצה לקחת את בן הבקר, בן הבקר בורח, מתחיל לרוץ, אברהם יכול להגיד אין מה לעשות, ניסיתי, השתדלתי, לא הולך.
הלל הורביץ: הוא לא מוותר, רץ אחריו כמה מאות מטרים, נכנס אחריו לתוך מערת קבורה ובמערה אברהם מגלה תגלית רוחנית מדהימה, הוא מגלה את אדם וחווה, ראשוני האנושיות, מגלה את אדם וחווה ישנים, אור מאיר על ראשיהם והוא מריח ריח גן עדן.
הלל הורביץ: אלה מושגים מיסטיים, קבליים, אבל לפי חכמינו אברהם מגלה שמאוד קרוב לביתו, בזכות הכנסת האורחים שלו, מאוד קרוב לביתו ישנה מערת קבורה שהיא הפתח לעולמות הרוחניים, גן עדן.
הלל הורביץ: אנחנו לא נבין את זה אף פעם.
רם בן ברק: נקווה שהוא חס על בן הבקר הזה.
הלל הורביץ: לא, הוא מצא את בן הבקר, שחט אותו כדי לתת אוכל לאורחים.
הלל הורביץ: אנחנו גם היום שוחטים, עוד מעט נגיע לארוחת הצהריים, נשחט לכם בן בקר טוב.
יום טוב חי כלפון: יש פה צמחונים וטבעונים.
הלל הורביץ: כן, יש גם מנה צמחונית אולי, נקווה שהכנו.
הלל הורביץ: בכל אופן אברהם מחליט שהוא רוצה את המערה הזאת לקבורה.
הלל הורביץ: אחרי פרשת 'וירא' יש לנו את פרשת 'חיי שרה'.
הלל הורביץ: 'חיי שרה' זו שבת שאנחנו קוראים בתורה על קניין מערת המכפלה, בשבת הזאת מגיעים ב-30 השנים האחרונות, הגענו ל-50,000 מבקרים בשבת, באים מכל הארץ ומכל העולם יהודים לקרוא כאן על קניין מערת המכפלה.
הלל הורביץ: ואברהם אבינו בא למלך עפרון ומתעקש לקנות פה את המערה הזאת לקבורתה של שרה, שרה נפטרה בגיל 127.
הלל הורביץ: אומר לו עפרון: קח את זה בחינם, אברהם רוצה לקנות, שזה יהיה קניין מלא, בכסף מלא והוא משלם 400 שקל כסף, סכום עתק בזמנו ואברהם קובר פה את שרה.
הלל הורביץ: לאחר מכן יצחק וישמע
הלל הורביץ: אל קוברים פה את אברהם, הזוג הראשון, אברהם ושרה.
הלל הורביץ: הזוג השני, יצחק ורבקה, נקברו כאן.
הלל הורביץ: הזוג השלישי, יעקב אבינו נשוי לשתי נשים, רחל לא הספיקה להגיע לחברון, היא נפטרה בדרך אפרת בבית לחם, קבר רחל, בין ירושלים לחברון, באזור של קינלי, באזור גוש עציון, שלכם, רחל אימנו, פה נקברת לאה.
הלל הורביץ: יעקב אבינו יורד למצרים לראות את יוסף והצוואה האחרונה של יעקב אבינו לבניו במצרים, אַל נָא תִקְבְּרֵנִי בְּמִצְרָיִם שאוני לקברי אבותיי במערת המכפלה.
הלל הורביץ: ובעצם ספר בראשית, שזה הבסיס שלנו, של התורה, מסיים במעמד המרגש שכל בניו בלב אחד נושאים את יעקב למצרים, 70 יום, לוקחים אותו להיקבר כאן במערת המכפלה.
הלל הורביץ: בעצם כאן, כמו שאריק שרון תמיד כשהיה מגיע לכאן היה מתרגש ואומר: כאן זו חלקת גדולי האומה שלנו.
הלל הורביץ: אדם וחווה לפי המדרשים, לפי הקבלה, אבל מה שהתורה מספרת, אברהם ושרה, יצחק ורבקה, יעקב ולאה, גדולי האומה.
הלל הורביץ: זה 4,000 שנה.
הלל הורביץ: לפני 2,000 שנה, בתקופת בית שני, הורדוס מלך ירושלים, בנאי גדול, בונה את ההרודיון, בונה את קיסריה, הוא בונה מחדש את בית המקדש השני, שעל הבית המפואר שלו אומרים חכמינו, מי שלא ראה את הבניין של הורדוס לא ראה בניין יפה מימיו.
הלל הורביץ: הורדוס מגיע לכאן, הוא רוצה למצוא חן קצת בעיני חכמי ישראל, הוא אומר: אתם ככה מכבדים את אבא ואמא שלכם?
הלל הורביץ: כתוב בתורה כבד את אביך ואת אמך, קראנו את זה לפני שבועיים בעשרת הדיברות, פרשת 'יתרו', זה מערת קבורה?
הלל הורביץ: ככה ההורים שלכם, ככה מכבדים את השורשים שלכם?
הלל הורביץ: והוא בונה כאן בשנה וחצי בניין ענק, זה מצבת קבורה מעל מערות הקבורה.
הלל הורביץ: מערות הקבורה הן קומה מלמטה, אנחנו עכשיו דורכים על הרצפה אותנטית בת 2,000 שנה, שלא השתנתה.
הלל הורביץ: זו הרצפה שהורדוס בנה בבית שני.