GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורית סטרוק: הגופים האחרים צריכים לקבל תקנים ותקציבים.
אורית סטרוק: אז שיואיל שר האוצר לתקצב אותם ושיואיל ראש הממשלה לדאוג שיהיו תקנים לגופים כל כך חיוניים למדינת ישראל.
אורית סטרוק: ומכיוון שכולכם הסכמתם איתי בדבר הזה, אני מבקשת שאתה, אדוני היושב-ראש, בזמן שעוד נותר לי, תסביר לאמילי מואטי למה היא צריכה להצביע בעד.
אורית סטרוק: זה דבר שאתם הייתם בעדו, ויש גבול כמה אפשר להיות קואליציה לעומת אופוזיציה.
אורית סטרוק: הייתה הסכמה שאסור להאריך את זה מעבר למה שזה הוארך, ולכן צריך לקצר את זמן ההארכה.
אורית סטרוק: חוץ מחבר הכנסת פרוש כולם סברו ככה.
רם בן ברק: שמה?
אורית סטרוק: שמשך הזמן של הארכת הוראת השעה יקוצר משמעותית.
רם בן ברק: נצביע ונמשיך את הדיון.
עידו בן יצחק: הסתייגות 6.
רם בן ברק: תמשיכי בבקשה.
רם בן ברק: תמשיכי את מה שהתחלת, זה היה דיון חשוב.
אורית סטרוק: רם, על מה אתה רוצה שאני אדבר איתך היום?
רם בן ברק: אני רוצה לדעת למה שינית כיוון והחלטת לחזור בתשובה?
רם בן ברק: מה גרם לך לזה?
אורית סטרוק: זה סיפור מאוד עמוק ומאוד מאוד מרגש.
אורית סטרוק: זה לא סיפור לאווירה כזאת, ואם אתה באמת רוצה לשמוע - - -
רם בן ברק: אני באמת רוצה לשמוע.
אורית סטרוק: אני מוכנה לשבת איתך בארבע עיניים, אני מוכנה לשבת עם כל מי שפה, אבל לשבת בנחת.
אורית סטרוק: זה באמת סיפור קסום ונפלא.
רם בן ברק: אני אמצא את הזמן לעשות את זה, זה מאוד מעניין אותי.
אורית סטרוק: אבל יש משהו שאני רוצה להגיד לך בהקשר של החזרה בתשובה שמתקשר גם לחוק הזה וגם לחוקים אחרים שאנחנו עושים פה וגם לכל הסוגיה הזאת של קואליציה-אופוזיציה.
אורית סטרוק: כמו שציינה מיכל, אני באתי מבית שמאלני טוב, מה שנקרא, ולמדתי בתיכון שמאלני טוב, למדתי בליד"ה.
אורית סטרוק: והראשונים שדחפו אותי לחזור בתשובה היו ההורים שלי, השמאלנים.
אורית סטרוק: אבל מה שאני למדתי וההורים שלי למדו והמשפחה שלי למדה תוך כדי התהליך הזה זה שאנחנו יכולים להיות חלוקים בדעותינו ובאמונותינו ועדיין להישאר משפחה אוהבת, מכבדת - - -
רם בן ברק: ברור, למה לא.
אורית סטרוק: אני אומרת את זה כי לפעמים פה בכנסת אתה מרגיש שזה לא ככה.
אורית סטרוק: אבל האמת היא שזה כן ככה; אנחנו עם אחד, אנחנו משפחה אחת.
יוסף טייב: אני רוצה לדעת על מה אנחנו מצביעים בסוף.
רם בן ברק: על מה שהחלטנו אתמול.
יוסף טייב: תודה רבה.
רם בן ברק: גינזבורג, אנחנו נצביע על מה שהחלטנו אתמול, אלא אם כן תהיה כאן עמדה אחידה של חברי הקואליציה להצביע משהו אחר.
רם בן ברק: אני מאוד ממליץ להצביע משהו אחר, אבל אני לא אסטה מהכיוון.
איתן גינזבורג: אני מסכים עם היושב-ראש - - -
אורית סטרוק: רגע, מתי מתחיל הזמן שלי?
רם בן ברק: מתחיל עכשיו.
אורית סטרוק: עכשיו אני רוצה לדבר על הסתייגות שהיא אולי ההסתייגות הכי חשובה בכל האירוע.
אורית סטרוק: היא כל כך חשובה, שאנחנו הצענו למשוך את כל ההסתייגויות שלנו כדי שהיא תתקבל.
אורית סטרוק: ההסתייגות הזו אומרת שלא תתאפשר הצבתם של חיילים וחיילות חובה באגפים של אסירים ביטחוניים.
אורית סטרוק: אנחנו הסכמנו שזה יכלול גם חיילים בגלל הבקשה של מיכל ושל נירה, שהיה להן חשוב נושא השוויון, וגם בגלל העמדה של היועצת המשפטית, שאמרה שקשה מאוד לנמק - - -
מיכל רוזין: שאי אפשר להפלות.
אורית סטרוק: אז הסכמנו לזה, למרות שזה מנוגד לאמונה שלנו - - -
איתן גינזבורג: bad cases make bad law, זה מה שאת עושה עכשיו.
אורית סטרוק: רגע, איתן, תן לי, זה באמת בנפשי, ואני חושבת שזה גם בנפשך וגם בנפש של כולנו.
אורית סטרוק: חברים, זה במשמרת שלנו.
אורית סטרוק: אסור בשום פנים ואופן לאפשר אפילו בדל סיכוי שאירוע הסוהרות, או אפילו שליש, או רבע או שמינית או אלפית ממנו, יחזור על עצמו.
אורית סטרוק: אין שום סיבה שבחורות צעירות שמתגייסות לצה"ל ימצאו את עצמן בתפקיד חובה בתוך כלא עם מחבלים כלואים.
אורית סטרוק: אין שום הצדקה לדבר הזה.
איתן גינזבורג: מעניין שעל אסירים אחרים את לא אומרת את זה, רק על אסירים ביטחוניים.
אורית סטרוק: איתן, אני אגיד לך למה - - -
איתן גינזבורג: לא, האמת שלא בא לי לשמוע.
אורית סטרוק: אני כן רוצה להגיד לך - - -
איתן גינזבורג: לא בא לי לשמוע, זה לא כזה מעניין.
אורית סטרוק: אני כן רוצה להגיד לך, משום שהיועצת המשפטית הסבירה שכל השירות של החיילים הולך רק לנושא האסירים הביטחוניים.
אורית סטרוק: לכן עשיתי - - -
איתן גינזבורג: לא מעניין אותך שיש סוהרות שמסתובבות לבד בתוך אגפים של - - - ?
אורית סטרוק: מעניין אותי, אבל זה לא החוק הזה, איתן.
איתן גינזבורג: לא שמעתי אותך מדברת על זה מילה, אפילו לא הברה.
אורית סטרוק: איתן, זה לא החוק הזה, אתה סתם מעליל - - -
רם בן ברק: תודה רבה, הסעיף הבא.
אורית סטרוק: בסעיף הבא כתוב: "על אף האמור בחוק זה, הצבתו של חייל צה"ל בשירות בתי הסוהר תתבצע אך ורק לחצי שנה מתוך כלל שירותו הצבאי החובה".
אורית סטרוק: אני רוצה להמשיך את מה שהסברתי בהסתייגות הקודמת, כי זה חשוב לי וכי איתן רומז פה בצורה – סליחה, איתן, זה לא מתאים לך – מכוערת - - -
איתן גינזבורג: ולומר עליי שאני לא ישר זה מתאים?
אורית סטרוק: אני אמרתי את זה?
איתן גינזבורג: אמרת את זה לפני חצי שעה בהסתייגויות שלך.
אורית סטרוק: אמרתי בהסתייגויות שאתה לא ישר?
איתן גינזבורג: כן, אמרת שאנחנו לא ישרים.
אורית סטרוק: אז אני עכשיו מתנצלת.
אורית סטרוק: אבל אמרתי ש"אנחנו", לא אתה, איתן.
אורית סטרוק: אמרתי שאנחנו כחברי כנסת לא יכולים לשבת - - -
איתן גינזבורג: לא אמרת "אנחנו".
איתן גינזבורג: הלוואי שהיית אומרת "אנחנו".
רם בן ברק: טוב, היא מתנצלת.
אורית סטרוק: איתן, אני לא אומרת בשום אופן שאתה, איתן גינזבורג, אדם לא ישר.
אורית סטרוק: אני ממש לא אומרת את זה, ואם חלילה הובנתי כך אז הריני להתנצל, בסדר?
אורית סטרוק: אני מאוד מעריכה אותך ומאוד מכבדת אותך.
אורית סטרוק: עכשיו אני רוצה לדבר עלינו, על כולנו כחברי כנסת.
אורית סטרוק: אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו לנהוג בכפל לשון.
אורית סטרוק: כחברי כנסת שיושבים בפרלמנט, קודם כול יש לנו פה לדבר, זה העניין של הפרלמנט.
אורית סטרוק: אבל אנחנו לא יכולים כל הזמן רק לדבר, אבל כשזה מגיע לידי מעשה – לעשות הפוך ממה שאנחנו מדברים.
אורית סטרוק: זה עניין של יושרה לא של הבן אדם הפרטי, אלא יושרה ציבורית.
אורית סטרוק: כשאנחנו באים לבקר את עבודת הממשלה בכל מיני גופים ואנחנו מזדעזעים עד עמקי נשמתנו וצועקים וכו', ואז כשאנחנו מגיעים לחקיקה אנחנו מצביעים הפוך ממה שאמרנו – זה חוסר יושרה מול השולחים שלנו.
אורית סטרוק: אנחנו הרי שליחי ציבור.
אורית סטרוק: אנחנו לא סתם אנשים, כל אחד ואחד מאיתנו פה הוא קודם כול, לפני הכול ואחרי הכול שליח ציבור.
אורית סטרוק: ואנחנו צריכים להיות ישרים מול הבוחרים שלנו.
אורית סטרוק: אם אנחנו מזדעזעים אז אנחנו צריכים להביע את הזעזוע הזה באופן ההצבעה שלנו.
עידו בן יצחק: לחלופין של 8.
אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, זה מוגזם, אתם לוקחים לי את כל זמן הדיבור.
אורית סטרוק: זה לא יכול להיות, זה לא יכול להיות.
יוסף טייב: אחד הדברים שמקפחים אותך פה זה שלא נותנים לך לדבר בכלל.
יוסף טייב: את לא הוצאת מילה בשלוש השעות האחרונות.
אורית סטרוק: סליחה, אתה ישבת כל הלילה וכתבת הסתייגויות?
מיכל רוזין: בואי, לא כל הלילה.
אורית סטרוק: אני ישנתי שלוש וחצי שעות בלילה בשביל ההסתייגויות.
רם בן ברק: אני עומד בשתי דקות ואף אחד לא גולש מעבר לזה.
רם בן ברק: יש כאן סטופר ואני מקפיד עליו.
אורית סטרוק: אז אני רוצה לומר ככה - - -
איילת לוי נחום: הסתייגות 9.
אורית סטרוק: ההסתייגות אומרת שוועדת החוץ והביטחון תאשר את הצבתו של כל אחד ואחד מהחיילים ברשימה שמית שתועבר לוועדה טרם הצבתו.
אורית סטרוק: זה בדיוק מה שאני מנסה להסביר כל הזמן.
אורית סטרוק: שאנחנו כחברי כנסת, יש לנו אחריות.
רם בן ברק: כדי שלא יגיעו לימ"ר ש"י.
אורית סטרוק: יש לנו אחריות.
אורית סטרוק: כשאנחנו מצביעים פה אנחנו שולחים אנשים לגורלם - - -
מיכל רוזין: הייתי מה-זה צריכה אותך כשהילדים שלי היו קטנים, לספר להם סיפור לפני השינה.
מיכל רוזין: אני עם ההיפראקטיביות שלי, לא הצלחתי להרדים אותם.
מיכל רוזין: הייתי מביאה אותך לסיפור לפני השינה, לא משנה על מה היית מדברת – מתנחלים, אלימות, הכול – היית מרדימה אותם.
אורית סטרוק: את מאוד מעליבה אותי.
אורית סטרוק: אם הייתי במליאה הייתי מקבלת עכשיו הודעה אישית.
מיכל רוזין: לא, לא, להפך.
מיכל רוזין: התכוונתי שהקול שלך נעים.
אורית סטרוק: אם אני מרדימה זה אומר שאני משעממת.
מיכל רוזין: לא, לא, ממש לא, התכוונתי שהקול שלך ממש נעים.
מיכל רוזין: ולי אין את הרוגע הזה.
מיכל רוזין: על זה הקנאה שלי.
מיכל רוזין: נתתי לך מחמאה.
רם בן ברק: לא להפריע בבקשה לחברת הכנסת סטרוק.
אורית סטרוק: גברתי היועצת המשפטית, אני מבקשת את הגנתך, ואני עכשיו מאוד מאוד רצינית.
אורית סטרוק: אני הגעתי לכאן לנמק הסתייגויות שישבתי עמוק לתוך הלילה לכתוב אותן ברצינות רבה.
אורית סטרוק: עכשיו, יכול להיות שהיושב-ראש יקציב לי רק שתי דקות, אבל לא יכול להיות שחברת כנסת אחרת, באופן שיטתי, כשיטה, תגזול לי את שתי הדקות האלה, אפילו אם היא נחמדה כמו מיכל רוזין.
אורית סטרוק: אני מבקשת להגן על הזכות שלי לנמק את ההסתייגויות שלי.
רם בן ברק: גברתי חברת הכנסת, אני אגן על זכותך, אבל הזמן שלך כבר עבר - - -
אורית סטרוק: לא, זה לא יכול להיות, כל הזמן שלי הלך על מיכל רוזין - - -
אורית סטרוק: אתה לא מגן - - -
אורית סטרוק: אני מבקשת שתמנע ממנה לקחת לי את זכות הדיבור.
רם בן ברק: חברת הכנסת רוזין, אני מבקש ממך לא לדבר ללא אישור.
אורית סטרוק: בסעיף 10 כתוב: "הצבה בשירות בתי הסוהר תתאפשר רק לאחר מחצית הזמן משירות החובה בצה"ל".
רם בן ברק: כבר דנו בזה.
דפנה סידס-כהן: לא, עוד לא.
אורית סטרוק: אני רוצה את ההסתייגות הזאת להעניק למיכל, שהפריעה לי בהסתייגות הקודמת.
אורית סטרוק: אני אנמק את ההסתייגות הקודמת.
אורית סטרוק: ההסתייגות הקודמת דיברה על האחריות שלנו כחברי כנסת.
אורית סטרוק: אנחנו אחראים על כל חייל שאנחנו מגייסים ועל כל חייל שאנחנו שולחים לגוף ביטחוני אחר.
אורית סטרוק: אנחנו אחראים עליו כי אנחנו שלחנו אותו לשם.
אורית סטרוק: אני מאחלת לכולנו שלא נצטרך להרים את היד – כפי שכבר קרה לי – בהצבעה על צו 8.
אורית סטרוק: תאמין לי, אדוני היושב-ראש, זה אירוע לא קל.
אורית סטרוק: ואנחנו אחראים על החיילים האלה גם אם אנחנו לא שולחים אותם למלחמה אלא "רק" לשב"ס ו"רק" להיתקל במחבלים בתאי הכליאה.
אורית סטרוק: אנחנו אחראים עליהם, ולכן חובתנו לקבל את הרשימה שלהם, לדון בה ולראות שאכן שולחים את האנשים המתאימים, ולהיות אחראים באופן אישי על כל אחד ואחד מהם.
רם בן ברק: כלומר, אנחנו נהיה ועדת היישום?
רם בן ברק: החייל יבוא לכאן, אנחנו נראיין אותו, נראה את התיק האישי שלו ונחליט.
אורית סטרוק: זאת הסתייגות שאתה יכול להגיש, אני לא הצעתי דבר כזה.
רם בן ברק: אבל זאת המשמעות של מה שאת אומרת.
רם בן ברק: הרי אם נאשר אנחנו לא נהיה חותמת גומי, אנחנו נצטרך לעשות איזשהו תהליך.
אורית סטרוק: כי אם אנחנו נראה שמדובר למשל בחיילים שיש להם, נגיד, קושי נפשי מסוים - - -
רם בן ברק: אבל איך נעשה את זה?
רם בן ברק: תהיה לזה ועדה?
רם בן ברק: אנחנו נכשיר את עצמנו?
אורית סטרוק: נחשוב איך עושים את זה.
אורית סטרוק: הכי טוב היה אם בכלל לא היינו מאשרים להם להיות שם.
אורית סטרוק: שוב אני אומרת, אנחנו הסכמנו למשוך את כל ההסתייגויות כולן ובלבד שחיילות לא ילכו לשרת באגפי כליאה של מחבלים.
אורית סטרוק: "בעת החלטה על כל הצבעה של כל מספר חיילים בשירות בתי הסוהר, הממשלה תקבל את אישורה של ועדת החוץ והביטחון ולאחר מכן את אישור מליאת הכנסת".
אורית סטרוק: זאת הסתייגות שבאה לבטא את האחריות המלאה שלנו, של חברי הכנסת, במיוחד בוועדת החוץ והביטחון, כלפי החיילים האלה.
אורית סטרוק: אלה אנשים בראשית ימיהם הבוגרים, החוויות שהם יחוו בשירות הזה, במיוחד אם שולחים אותם.
אורית סטרוק: .. ועל זה הצער העצום שלי.
אורית סטרוק: שלמרות שהגענו כאן בוועדה להסכמות שכולנו כאיש אחד נתלכד, אחרי שוויתרנו על אלף ואחד דברים אחרים, כדי למנוע הצבה של חיילות באגפי כליאה של מחבלים, ואפילו חבר הכנסת יוסי שיין, שיש לו חוק שלם, גם הוא הסכים לוותר ולהתלכד סביב הדבר הזה, ואפילו איתן, שנשלח לפה כדי לייצג את שר הביטחון, ויתר והסכים לזרום איתנו, וכולנו התלכדנו סביב הדבר הזה – אז איך יכול להיות שאחרי שהגענו להסכמה על דבר כל כך מהותי, שחיילות של עם ישראל לא יישלחו לאגפי כליאה של אסירים ביטחוניים – איך יכול להיות שפתאום ירדנו מזה.
איתן גינזבורג: נו באמת, אורית.
רם בן ברק: תודה, חברים.
יוסף טייב: אורית, דיברת עכשיו שבע דקות, הסתכלתי על הזמן.
אורית סטרוק: אני לא מאמינה שרם איבד את השעון.
רם בן ברק: חבר'ה, יש שעון.
אורית סטרוק: "חוק זה ייכנס לתוקף רק לאחר הקמתה של ועדת חקירה פרלמנטרית לעניין תפקוד שירות בתי הסוהר בנושא סרסור החיילות בכלא גלבוע".
אורית סטרוק: מיכל, לאן את הולכת, זאת הסתייגות שלך.
אורית סטרוק: מיכל, ואני חושבת שגם אמילי, היו בעד ועדת חקירה פרלמנטרית לעניין תפקוד שירות בתי הסוהר בנושא סרסור החיילות בכלא גלבוע.
אורית סטרוק: כאן בעצם ההזדמנות שלנו לבוא ולומר שוועדת חקירה כזאת אכן קום תקום.
אורית סטרוק: אתמול ישבנו באולם נגב.
אורית סטרוק: במקום ועדת חקירה שרצינו להקים לעניין אהוביה סנדק, הציעו גורמים בקואליציה – ואנחנו קיבלנו את זה – שיהיה דיון משותף משולב.
אורית סטרוק: ישבו בראשו שני יושבי-הראש באמת הכי טובים שיש בבית הזה, רם בן ברק ומירב בן ארי.
אורית סטרוק: ואת יודעת מה קרה, אמילי?
אורית סטרוק: לא שלחו לנו נציג ממשלתי רלוונטי אחד.
אורית סטרוק: במקום לשלוח את מחוז ש"י שלחו את מחוז ירושלים; במקום לשלוח את הפרקליטה שעוסקת בתיק שלחו פרקליטה שלא מבינה בתיק; במקום לענות לשאלות של מירב בן ארי, שהיא יושבת-ראש מאוד מחודדת, יושבת מולה גברת מייעוץ וחקיקה ואומרת לה שהיא לא שואלת את השאלות הנכונות והיא מסבירה למירב איזה שאלות היא צריכה לשאול - - -
אמילי חיה מואטי: אני לא מבינה, זה דיון במעמד צד אחד?
אורית סטרוק: זה במעמד הצד שכתב הסתייגויות.
שלמה קרעי: יכולת גם את לכתוב הסתייגויות ולנמק אותן כרצונך.
אמילי חיה מואטי: אני סומכת על הממשלה ועל ועדת החוץ והביטחון, ועל כן, גם אם יש לי - - -
שלמה קרעי: אז אם את סומכת על הממשלה למה צריך בכלל חברי כנסת?
אמילי חיה מואטי: כדי לייצג את הציבור שבחר בנו.
אמילי חיה מואטי: וגם אם יש לי הסתייגויות - - -
שלמה קרעי: אבל את לא רוצה לייצג, את הרי סומכת על הממשלה.
אמילי חיה מואטי: אני מאוד סומכת על הממשלה, בוודאי.
אורית סטרוק: אמילי מאמי, תקשיבי רגע.
אורית סטרוק: אני הייתי חברת כנסת בקואליציה בכנסת ה-19, ואני רוצה לספר לך סוד: כחברת כנסת בקואליציה הגשתי הסתייגויות, והן גם התקבלו.
שלמה קרעי: גם אני הגשתי הסתייגויות כחבר כנסת בקואליציה, כנגד שר האוצר ישראל כץ, והן התקבלו בוועדת הכספים.
שלמה קרעי: כי כחברי כנסת - - -
אמילי חיה מואטי: אה, שכחתי שהבוקר זה הבוקר שבו אתם יוצאים נגד ישראל כץ.
אמילי חיה מואטי: קראתי את הציוצים בלילה.
שלמה קרעי: לא, זה לא קשור לעניין.
אורית סטרוק: אני הגשתי נגד אביגדור ליברמן האיום והנורא, כשבראש הוועדה ישב דודו רותם זיכרונו לברכה - - -
רם בן ברק: טוב, חברים, אני מבין שהדיון הוא לא על ההנמקה.
רם בן ברק: מי בעד הסתייגות 13?
שלמה קרעי: רגע, לא נימקנו.
אמילי חיה מואטי: לא היית כאן.
רם בן ברק: מישהו רוצה לנמק אותה, או שנצביע עליה?
שלמה קרעי: לא, זאת הסתייגות חשובה מאוד, זאת הסתייגות שאתה קיבלת אותה אתמול, כל חברי הוועדה קיבלו אותה פה אחד – אבל בסוף התקפלתם.
שלמה קרעי: ההסתייגות אומרת ככה: "על אף האמור בחוק זה, לא יוצבו חיילות סוהרות במסגרת שירות החובה באגפים אסירים ביטחוניים".
שלמה קרעי: זאת הליבה של המחלוקת כאן, הליבה של חילוקי הדעות בינינו.
שלמה קרעי: למעשה אין חילוקי דעות לגבי חשיבותה של ההסתייגות הזאת ולגבי התיקון שדרוש בהארכת הוראת השעה הזו, כולכם מסכימים לזה, ולמרות זאת, כמו חותמת גומי, מגייסים את חברת הכנסת מואטי, שסומכת על הממשלה - - -
אמילי חיה מואטי: קרעי, קצת צניעות וקצת ריספקט ממך כלפיי יכולים לקדם מאוד את היחסים בינינו.
אמילי חיה מואטי: אנא ממך.
שלמה קרעי: אמילי, זאת לא התנשאות, אלה עובדות.
אורית סטרוק: שלמה, זה לא יפה, היא הצביעה איתנו בתקציב.
אמילי חיה מואטי: נורא משעשע.
אמילי חיה מואטי: אני לא חותמת גומי של אף אחד.
אמילי חיה מואטי: אני תומכת בממשלה הזאת, אני גאה להיות חברה בקואליציה, ועל כן, גם אם יש לי הסתייגויות, אני משמיעה אותן בנחת בפני האנשים שלי בממשלה.
שלמה קרעי: ויש לך דעה בעניין הצבת חיילות בשירות חובה באגפים ביטחוניים?
אמילי חיה מואטי: הדעה שלי היא שאני בטוחה שהממשלה הנוכחית תעשה הכי טוב כדי לשפר את התנאים של החיילות וכדי לא להפגיש חיילות בשירות סדיר עם מחבלים שיושבים בכלא.
אמילי חיה מואטי: כן, אני בטוחה בזה.
שלמה קרעי: אבל זה מה שהם עושים.
אמילי חיה מואטי: נראה לך?
אמילי חיה מואטי: כאמור, קצת צניעות.
שלמה קרעי: אבל זאת בדיוק ההסכמה שהייתה כאן אתמול - - -
רם בן ברק: אני מביא את זה להצבעה.
עידו בן יצחק: אנחנו עוברים לקובץ השני, הקובץ עם הסימון הצהוב, להסתייגות מס' 15.
אורית סטרוק: אני רוצה לנמק את ההסתייגות הזו.
אורית סטרוק: את ההסתייגות הזו אני מנמקת בשם מיכל רוזין ובשם נירה שפק, שהן חברות כנסת שמאוד חשוב להן הנושא קבילה ופנייה ליועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר, והן גם מבינות בו, יותר ממני אגב.
אורית סטרוק: הן דיברו כאן בוועדה באריכות וברגש רב עד כמה זה חשוב ומהותי שחיילים שמוצבים בשב"ס יוכלו לפנות לגורמי הקבילה הצבאיים.
אורית סטרוק: סליחה, מחילה, אני רוצה לציין כאן גם את חבר הכנסת יוסי שיין, שאתמול טרח לדייק מול הנציבה את התנאים שהחיילים האלה נמצאים בהם.
אורית סטרוק: אנחנו הגשנו את ההסתייגות הזו בעקבות הדברים החשובים שאתם אמרתם.
אורית סטרוק: אתם דייקתם לנו את הצורך לתת את ההגנה המרבית לאותם חיילים.
אורית סטרוק: אני הייתי שמחה יותר אם החוק של חבר הכנסת שיין היה מתקבל, אבל מכיוון שהוא לא מתקבל, אז לכל הפחות נעביר את ההסתייגות הזאת, שמעניקה הגנה יותר טובה לחיילים ולחיילות האלה.
עידו בן יצחק: הסתייגות 16.
אורית סטרוק: אנחנו רואים מצב שבו מספר החיילים שמושאלים לשב"ס ולמשטרה עולה כל פעם.
אורית סטרוק: למרות שחוקקו את כל הדבר הזה כהוראת שעה מתוך הבנה שזה לגמרי לא הסידור הנכון וזה רק לזמן מוגבל – למרות זאת המספר שלהם עולה כל פעם.
אורית סטרוק: אז אנחנו רוצים לייצר תנועה הפוכה, כלומר שמפעם לפעם מספר החיילים והחיילות ירד.
אורית סטרוק: אנחנו רוצים להתחיל לייצר...
אורית סטרוק: על מה כולם מדברים שם?
אמילי חיה מואטי: עצרו את מי שתקף את פרוש.
איתן גינזבורג: את החשוד בתקיפה.
שלמה קרעי: ויש חשד שמישהו שילם לו תמורת התקיפה הזאת.
אורית סטרוק: אני ממשיכה.
אורית סטרוק: אנחנו בעצם רוצים לייצר תנועה הפוכה, שבמסגרתה משנה לשנה יפחת מספר החיילים שמושאלים לשב"ס ולמשטרה.
אורית סטרוק: אני חושבת שזאת הסתייגות מאוד נבונה ונכונה, ואני באמת רוצה להציע: בואו פעם אחת, על הסתייגות אחת שהיא כל כולה שכל ישר - - -
אורית סטרוק: שלמה, אתה רוצה לנמק?
אמילי חיה מואטי: איזו הרמוניה.
אורית סטרוק: אמילי, אחד האנשים שיש לי איתו הכי הרבה הרמוניה בכנסת זה שלמה קרעי, ואני רוצה גם להגיד לך עוד משהו.
אורית סטרוק: קודם אמרתו לו בסערת נפש "תבוא לוועדות הכנסת ואחר כך תדבר".
אורית סטרוק: אז רציתי להגיד לך שאם יש ח"כ שנמצא הכי הרבה בוועדות הכנסת זה שלמה קרעי.
אמילי חיה מואטי: לא סערת נפש ולא נעליים.
אמילי חיה מואטי: אני מכירה ביכולות של הבחור לקיים יחסים הרמוניים עם אנשים שהוא מתנגד להם.
שלמה קרעי: תודה, אמילי, ותודה - - -
רם בן ברק: אין ספק ששלמה קרעי הוא אחד מחברי הכנסת הכי חרוצים שיש.
מיכל רוזין: די, הרסתם לו את הפריימריז.
שלמה קרעי: אז מיכל, תגידי עליי איזה משהו לא בסדר.
מיכל רוזין: ד"ר שלמה קרעי הוא דיקטטור בהתהוות, ד"ר להנדסת תודעה, וזה מסוכן מאוד שיום אחד הוא יגיע לעמדת שליטה ולעמדת הנהגה, מכיוון שהבן אדם חושב שהוא חי במאה ה-14 אם לא בימי התנ"ך, וכל הפרוגרסיביות, שגם היהדות - - -
שלמה קרעי: כשאני אגיע לעמדת הנהגה, הדמוקרטיה - - -
מיכל רוזין: רגע, אתה ביקשת שאני אגיד עליך דברים כאלה - - -
אמילי חיה מואטי: עוזרים לך בפריימריז ועוד יש לך תלונות.
אמילי חיה מואטי: גם בזה הוא לא יכול לגלות הרמוניה.
שלמה קרעי: כשאני אגיע, בעזרת השם, לעמדת שליטה ועמדת הנהגה, הדמוקרטיה תחזור למדינת ישראל.
מיכל רוזין: די, הרסת את הפואנטה.
מיכל רוזין: נעשה את זה מחדש, שתוכל להקליט ולהפיץ בליכוד.
רם בן ברק: טוב, חברים, מי בעד?
שלמה קרעי: "ביקש יוצא צבא שהוצב בשירות בתי הסוהר לחזור לשירות בצה"ל, יוחזר לשירות בתוך 15 ימים".
שלמה קרעי: דיברנו על זה, אדוני - - -
רם בן ברק: אז בוא נצביע.
שלמה קרעי: לא, אבל אם מה שאמרנו – שלא נאפשר לחיילות לשרת באגפים ביטחוניים – לא התקבל כאן, אז לפחות שאם חיילת מרגישה מאוימת, שלא נעים לה, שלא נוח לה להיות בתוך האגף הביטחוני הזה עם אותן חלאות המין האנושי שנמצאים שם, אז לפחות שנאפשר לה לחזור לשירות רגיל בצבא ההגנה לישראל באופן מהיר ובלי לגרור רגליים - - -
רם בן ברק: יש לה את האפשרות הזאת שלושה חודשים.
שלמה קרעי: אני מדבר על לאפשר לה לחזור לצה"ל תוך 15 ימים.
שלמה קרעי: רגע, אתה מדבר בטלפון, אתה לא מקשיב בכלל - - -
רם בן ברק: לא מעניין אותי, נגמר הזמן.
אמילי חיה מואטי: אני חושבת שדיונים כאלה כדאי לנהל מחוץ למצלמות.
אמילי חיה מואטי: ככה אנשים לא מבלבלים את המוח ולא באים לעשות פריימריז בוועדת החוץ והביטחון.
שלמה קרעי: אמילי, תבואי אליי קצת, אנחנו נלמד מה התפקידים של חבר כנסת.
שלמה קרעי: רגע, אורית, רצית לומר משהו על המאבטחים.
אורית סטרוק: לא על חשבון הסתייגות 20, היא הכי חשובה.
עידו בן יצחק: אנחנו ב-19.
אורית סטרוק: 19 היא הכי חשובה.
שלמה קרעי: לא, אנחנו לא ב-19 - - -
רם בן ברק: אנחנו ב-19, רבותיי.
אורית סטרוק: אז אני רוצה את 19.
אורית סטרוק: "יוצא צבא שהוצב בשירות בתי הסוהר לא ישרת באגפי אסורים שאינם בני מינו; מפר הוראה זו" – וזה לב ההסתייגות – "יודח מתפקידו".
אורית סטרוק: וכל כך למה?
אורית סטרוק: כי אם יש דבר שאני הכי מזועזעת ממנו בפרשת הסוהרות, זה מהקצינים שנפשם הייתה גסה בנערות האלה ולא היה אכפת להם מהנערות האלה.
אורית סטרוק: לו היו חושבים לרגע אחד שזאת האחות שלהם או הבת שלהם, לו היו חושבים כך לרגע אחד.
אורית סטרוק: .. זה כואב ברמה שאי אפשר לתאר.
אורית סטרוק: איך יכול להיות שהקצינים הסכימו ושלחו אותן, ולא פעם, לא פעמיים ואפילו לא שלוש.
אורית סטרוק: איזו ערלות לב.
מיכל רוזין: עבריינות.
אורית סטרוק: מי שעושה דבר כזה צריך להיות מודח מתפקידו ולא יכול לשאת בשום תפקיד ציבורי או פקידותי במדינת ישראל.
רם בן ברק: אנחנו מזדהים עם כל מה שאמרת לגבי חומרת הדבר הזה.
עידו בן יצחק: לחלופין של 19.
רם בן ברק: אם לא יודח אז לפחות שיעמוד לדין משמעתי, נכון?
אורית סטרוק: נכון, ואני רוצה להסביר את זה.
רם בן ברק: כבר הסברת, לא?
אורית סטרוק: לא, אני הסברתי קודם על הדחה מתפקיד.
רם בן ברק: בבקשה, גברתי.
רם בן ברק: זה בנוסף להדחה?
אורית סטרוק: בעיניי זה צריך להיות בנוסף להדחה.
אורית סטרוק: בדיעבד אני מצטערת שלא כתבתי שהוא צריך להיות מועמד גם לדין פלילי.
אורית סטרוק: בכל מקרה, הוא צריך להיות מועמד גם לדין משמעתי, משום שעצם ההעמדה לדין משמעתי בתוך ארגון מייצרת נורמות בתוך הארגון.
אורית סטרוק: כי הארגון בעצם בא ושופט את האנשים מתוכו שמתנהגים שלא לפי הנורמות הרצויות בארגון, וזה דבר שמייצר איזושהי נורמה שמחנכת את הארגון מתוך עצמו.
אורית סטרוק: ומכאן הרעיון שמי שמפר הוראה כזו גם יעמוד לדין משמעתי.
אורית סטרוק: בתוך שירות בתי הסוהר צריך להיות ברור שיש דברים שלא עושים.
אורית סטרוק: אי אפשר להפקיר בצורה כזו את בנות ישראל.
אורית סטרוק: תחשוב לרגע אחד שהנערה הזאת, הבחורה הזאת, אתה שולח אותה למצב בלתי אפשרי כזה, להיות חשופה להתעללות של המחבל הרשע הזה.
אורית סטרוק: איך אפשר לעשות דבר כזה?
רם בן ברק: ההסתייגות האחרונה להיום.
רם בן ברק: הזמן רץ, תתאפסו על עצמכם.
אורית סטרוק: זאת הסתייגות שבדיעבד.
אורית סטרוק: לא הצלחנו באף אחת מההסתייגויות, יש לכם רוב עלינו – דרך אגב, זה רוב מלאכותי - - -
רם בן ברק: גנבנו את הבחירות.
אורית סטרוק: אתם החלטתם לשלוח את החיילים והחיילות האלה לשרת בשירות בתי הסוהר בלי לבדוק מה יעלה בגורלם, בלי לאפשר להם לחזור מתי שהם רוצים, בלי למנוע כניסה של חיילות לתוך האגפים הביטחוניים של המחבלים יימח שמם.
אורית סטרוק: את כל הדברים האלה הורדתם, ושלחתם אותם אל המציאות האיומה הזאת.
אורית סטרוק: אז אם עשיתם את כל זה, אז לכל הפחות שיקבלו עדיפות אחר כך להתקבל לעבודה בשירות בתי הסוהר, אם ירצו.
רם בן ברק: כבר יש להם עדיפות.
רם בן ברק: את מתפרצת לדלת פתוחה.
רם בן ברק: יש להן עדיפות, ובתנאי שהן עומדות בקריטריונים - - -
שלמה קרעי: אבל העדיפות הזאת לא מעוגנת בשום מקום.
יוסף טייב: היא מעוגנת.
שלמה קרעי: איפה מעוגנת?
רם בן ברק: זה דבר שקיים.
שלמה קרעי: זה מעוגן בחוק?
שלמה קרעי: בתקנות?
שלמה קרעי: איפה?
פרומית כהן: בנהלים שלנו.
פרומית כהן: אנחנו מאוד מעודדים ומאוד רוצים שסוהרי החובה ימשיכו לקבע - - -
שלמה קרעי: אבל זה לא מעוגן בחוק.
פרומית כהן: אין צורך שזה יעוגן בחוק.
פרומית כהן: זה העתיד שלנו, זו גאוותנו - - -
רם בן ברק: תודה רבה אבל הזמן עבר.
רם בן ברק: ההסתייגויות נגמרו.
יוסף טייב: אני רוצה להגיש רוויזיה על כל מה שהם לא הגישו.
מיכל רוזין: אני רוצה להגיש רוויזיה על הכול.
אורית סטרוק: אנחנו ביקשנו רוויזיה על הכול.
מיכל רוזין: אתם הגשתם על הכול?
רם בן ברק: אז אנחנו מתחילים את הדיון על הרוויזיות?
מירי פרנקל-שור: אפשר להתחיל את הדיון על הרוויזיות, אבל צריך לבדוק ולוודא שיש חצי שעה מרגע שהוגשה הרוויזיה.
מירי פרנקל-שור: אנחנו רשמנו את השעות של הבקשות ואנחנו נקפיד על זה.
רם בן ברק: מיכל, תוכלי להחליף אותי לשתי דקות?
עידו בן יצחק: הרוויזיה הראשונה היא על ההסתייגויות שהגישה קבוצת יהדות התורה וקבוצת ש"ס לחוק בעניין המשטרה.
מאיר פרוש: איזה דף?
מיכל רוזין: למי שלא הבין, אנחנו מצביעים עכשיו על הרוויזיות שהוגשו תוך כדי השעתיים האחרונות.
עידו בן יצחק: בקובץ הגדול מדובר בסתייגות מס' 1 שבעמוד הראשון, ובקובץ הקטן, עם הסימון הצהוב, מדובר בהסתייגות מס' 15 וב-לחלופין שלה.
עידו בן יצחק: על שלוש ההסתייגויות האלה הצבעתם ביחד.
עידו בן יצחק: מי שמצביע בעד הרוויזיה פותח מחדש את הדיון בהסתייגות, ומי שמצביע נגד הרוויזיה מצביע בעד הפלת ההסתייגות.
אורית סטרוק: רגע, לא הבנתי.
מיכל רוזין: בעד הרוויזיה זה בעד לפתוח מחדש את הדיון, ונגד הרוויזיה זה אומר שהרוויזיה נפלה.
אורית סטרוק: אבל יש הנמקה.
מיכל רוזין: על שלוש הרוויזיות ביחד.
מיכל רוזין: בבקשה, חבר הכנסת פרוש.
מאיר פרוש: למרות שאני רואה את הנחישות של חבר הכנסת שיין, שבטוח בעצמו שתוך שנה העסק נגמר, אני יכול להבטיח לו שזה לא הולך לקראת - - -
יוסף טייב: לא שמעת אותי אומר שאני בטוח בזה.
מאיר פרוש: אז אני אומר, בואו נהיה מציאותיים, ניתן חמש שנים, ולאחר מכן נמשיך כמו שאמרתי.
מאיר פרוש: זאת ההצעה שלי ואני מציע לקבל את ההסתייגות הזו.
מיכל רוזין: אני מעלה להצבעה את סעיף 1 בהסתייגויות של קבוצת יהדות התורה וקבוצת ש"ס, את סעיף 15 שלהם ואת ה-לחלופין שלו.
מיכל רוזין: מי בעד הרוויזיה?
מיכל רוזין: מי נגד?
מיכל רוזין: מי נמנע?
מיכל רוזין: לא אושרה.
מיכל רוזין: הרוויזיה נפלה.
עידו בן יצחק: הנושא השני הוא ההסתייגות של יהדות התורה וש"ס לחוק שבעניין שירות בתי הסוהר.
עידו בן יצחק: זה נמצא בחלק השני של הקובץ הגדול, הסתייגויות 1, 2, 3 וה-לחלופין של 3.
שלמה קרעי: גברתי היושבת-ראש, עכשיו את לא סתם גלגל עזר להעברת החוק המסוכן הזה, את עכשיו יושבת בראש.
מיכל רוזין: אנחנו באמצע הצבעות.
מיכל רוזין: פרוש, האם אתה מבקש לנמק את הרוויזיה?
מאיר פרוש: מפאת החשש לביזיון הכנסת, אחרי שישבנו על זה שעות על גבי שעות, ולאור זה שאולי חברי הכנסת חושבים כמוני אבל זה לא מתאים לעמדת הקואליציה – מפאתם כבודכם אני אומר לכם, אל תלכו על המהלך של שנה, שנה וחצי או שלוש שנים.
מאיר פרוש: תלכו על חמש שנים, ולאחר מכן אישור ב-80 חברי כנסת או בכלל לא.
מאיר פרוש: זאת ההצעה שלי ולכן אני בעד הרוויזיה.
מיכל רוזין: אוקיי, אנחנו מצביעים על רוויזיה להסתייגויות קבוצת יהדות התורה וקבוצת ש"ס, מס' 1, 2, 3 ולחלופין של 3.
עידו בן יצחק: אני חוזר לקובץ הגדול.
עידו בן יצחק: אנחנו בהסתייגות מס' 2 של סיעות הליכוד, הציונות הדתית, ש"ס ויהדות התורה לתיקון מס' 7, בעניין המשטרה.
מיכל רוזין: כולל לחלופין א', ב' ו-ג'?
עידו בן יצחק: לא, זאת הצבעה בנפרד.