GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלמה קרעי: כמו שאמר מנסור עבאס בזמנו: עכשיו אין לנו מספיק כוח לבצע ג'יהאד צבאי, לכן אנחנו בג'יהאד אזרחי.
רם בן ברק: אולי תצטט גם את מה שהוא אמר אתמול?
שלמה קרעי: שהמדינה נולדה יהודית וככה היא גם תישאר.
שלמה קרעי: השאלה מה יישאר ממנה, אדוני היושב-ראש, את זה הוא לא אמר.
יוסף טייב: אולי תצטט גם את מה שאמר דוד אלחייני, יושב-ראש המתיישבים.
שלמה קרעי: דוד אלחייני הוא לא יושב-ראש המתיישבים והוא לא כלום, צריך להעיף אותו מראשות מועצת יש"ע כמה שיותר מהר.
שלמה קרעי: רגע, לא סיימתי.
שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, מה שקורה זה שמנסור עבאס, הוא והחבורה שלו, משתלטים על האדמות בנגב ובגליל בג'יהאד אזרחי, והממשלה הזאת מאפשרת את זה.
יוסף טייב: אדוני חבר הכנסת קרעי, למרות שיש להם את כל הבמה צריך לזכור שהמתיישבים העירו במשך זמן רב, וגם שבתו רעב, נגד המדיניות שלכם.
שלמה קרעי: מעניין שמול הממשלה הזאת הם לא שובתים רעב.
רם בן ברק: שיין, אני מבקש שקט.
עידו בן יצחק: הסתייגות לחלופין ד'.
אורית סטרוק: סליחה, אני לא הבנתי איך דוד אלחייני עלה פה לשולחן, אבל זה לא בסדר, הוא לא נמצא כאן ולא יכול להגיב, זה לא הוגן כלפיו.
שלמה קרעי: הוא מוזמן להגיע ולהגיב.
אורית סטרוק: אתה בכלל מכיר אותו?
אורית סטרוק: למה לדבר על בן אדם שלא שייך לאירוע?
רם בן ברק: זה על הזמן שלכם, אתם מוזמנים לנמק את ההסתייגות.
אורית סטרוק: סליחה, רם, אבל העלו פה שם של אדם, איש ציבור, והתחילו - - -
רם בן ברק: מי?
אורית סטרוק: דוד אלחייני.
אורית סטרוק: אני פשוט אומרת שזה לא הוגן, הוא לא נמצא כאן.
רם בן ברק: נכון, אני מקבל את דברייך.
רם בן ברק: אבל בואי לא נדבר גם על עמר בר לב, הוא גם לא נמצא פה.
אורית סטרוק: לא, סליחה, עמר בר לב מוביל את החוק הזה.
שלמה קרעי: כל החבורה ששבתו רעב, היום כשהממשלה מפקירה את הנגב, מפקירה את יהודה ושומרון, מעבירה חוק כזה כדי לטפל באלימות מתנחלים – אף אחד לא פוצה פה.
שלמה קרעי: זה רק מראה עד כמה המניעים שלהם באמת אמיתיים ואידיאולוגיים.
שלמה קרעי: אגב, הלחלופין ד' הזה, אדוני היועץ המשפטי, זה לא לחלופין, כי בסעיף 6 מופיע שמחצית יסופקו למינהל האזרחי, וב-לחלופין כתוב שמחצית יוצבו לשמירה.
עידו בן יצחק: אבל הוא לא יכול להיות ביחד עם ג'.
שלמה קרעי: אבל ביחד עם 6 הוא כן יכול להיות.
שלמה קרעי: אז זה לחלופין של 6, כי זה לא עומד בסתירה לסעיף 6.
עידו בן יצחק: אבל הוא עומד בסתירה ביחס לכל האחרים.
עידו בן יצחק: אי אפשר לקבל את שתי ההסתייגויות האלה - - -
שלמה קרעי: אבל אפשר לקבל את 6 ואת לחלופין ד' ביחד.
שלמה קרעי: זאת אומרת שלחלופין ד' צריך לצאת החוצה ולא להיות לחלופין אלא להיות 7.
רם בן ברק: חברים, מי בעד ההסתייגות?
עידו בן יצחק: לחלופין ה'.
אורית סטרוק: ההסתייגות הזאת אומרת שכלל החיילים צריכים להיות מוצבים בשמירה על מחסני התחמושת של צה"ל, משום שהצגת הסיטואציה כאילו שלצבא יש כוח אדם עודף והוא יכול לתרום לשב"ס ולמשטרה, בזמן שעוד מעט תבוא לפה, לוועדה הזו, הצעת חוק שמאריכה את הוראת השעה שדוחה את קיצור השירות עוד פעם – היא לא נכונה, משום שאין כוח אדם עודף בצה"ל בכלל.
אורית סטרוק: כל מי שנמצא ביהודה ושומרון רואה את זה בעיניים, כל מי שנמצא בגבול עזה רואה את זה.
אורית סטרוק: גם החיילים ששומרים אצלנו בחברון מג'נגלים בין מעט השינה שיש להם לבין השעות שהם צריכים לעמוד בשמירה.
אורית סטרוק: אז בואו ניתן את כוח האדם הזה לחיילים האלה.
אורית סטרוק: ועל אחת כמה וכמה כשמדברים על מחסני התחמושת של צה"ל, שאגב, אדוני היושב-ראש, צריך לנהל על זה דיון פה בוועדה - - -
רם בן ברק: אז אולי נפסיק לחלק פטורים לכל כך הרבה מגזרים משירות.
אורית סטרוק: אבל לכל הפחות שמי שכבר התגייס יוקצה לשמור על מחסני התחמושת, כדי שלא נמצא את התחמושת הזו אחר כך בלוד או בעכו או בנגב, משמשת לפרוטקשן וכדומה.
אורית סטרוק: הייתה פעם סיסמה "אל תיתנו להם רובים", והיום אנחנו כמעט פותחים את המחסנים - - -
עידו בן יצחק: לחלופין ו'.
רם בן ברק: את יכולה להמשיך, גברתי.
אורית סטרוק: בהסתייגות הבאה כתוב כך: "ובלבד שלפחות מרבע מהחיילים יוצבו בשמירה על זכותם של יהודים לעלות להר הבית".
מאיר פרוש: אני נגד הדבר הזה.
אורית סטרוק: אני רוצה קודם כול לומר - - -
אורית סטרוק: אני יודעת.
אורית סטרוק: בתוך האופוזיציה יש מחלוקות בשאלת העלייה להר הבית.
אורית סטרוק: הרב פרוש, אני לדוגמה לא עולה להר הבית.
מאיר פרוש: למה צריכים לנמק את זה?
שלמה קרעי: גם אני לא.
אורית סטרוק: אבל, הרב פרוש, השר שממונה על הקואליציה, זאב אלקין, הוא כן עולה להר הבית.
אורית סטרוק: ואנחנו רוצים להגן על הזכות שלו ועל הרצון שלו לעלות להר הבית.
אורית סטרוק: לכן כל עוד שזאב אלקין הוא יושב-ראש הקואליציה אני חושבת שמן הראוי לאפשר לו, ככה בתור איזה בקשיש - - -
מאיר פרוש: בפני עיוור לא תיתן מכשול.
שלמה קרעי: אורית, זה לא רק אלקין.
שלמה קרעי: הרב פרוש, יש מחלוקת הלכתית לגבי להיכן מותר להיכנס - - -
מאיר פרוש: עזוב, נו, זה לא מכובד שאנחנו נגיש דבר כזה.
רם בן ברק: אורית, האם את מבקשת להוריד את ההסתייגות?
אורית סטרוק: לא, אני לא מורידה.
אורית סטרוק: בגלל אלקין.
אורית סטרוק: אני אגיד לך מה, אצלנו ביהדות יש את הכלל "עשה לך רב".
אורית סטרוק: לאלקין יש את הרב שלו, והרב שלו מתיר לו לעלות להר הבית.
רם בן ברק: זה מה שיפה ביהדות – אתה הולך לרב אחד, הוא אומר לך "לא, אסור לך לעשות את זה", אז אתה הולך לרב אחר.
אורית סטרוק: מן הדין שהוועדה המכובדת הזו, שכל רגע ורגע שהיא מצליחה להרים אצבעות בעד ונגד הוא בזכות זאב אלקין, שמרכז ופועל וגם מסמן במליאה - - -
רם בן ברק: כולם.
עידו בן יצחק: לחלופין ז'.
שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, ההסתייגות אומרת ככה: "ובלבד שהצבת החיילים תתבצע אך ורק לצורך שמירה על הביטחון האישי בעיר ירושלים".
שלמה קרעי: אני חושב שכולנו יכולים להסכים שהביטחון האישי התערער והמצב הביטחוני בירושלים הולך ומחמיר בתקופה האחרונה, עד כדי כך שאימא עם הילדים שלה – הסתובבה לידה נערה שכנה שלה בת 14 ופתאום קפצה עליה ודקרה אותה.
שלמה קרעי: הפיגועים הם דבר של יום ביומו בעיר ירושלים, והרבה פעמים הטענות שנשמעות הן שאין מספיק סד"כ, אין מספיק כוח אדם, למשל בשכונת שמעון הצדיק, שאין בה מספיק אבטחה.
שלמה קרעי: אז אני לא מצליח להבין משהו.
שלמה קרעי: אם לצה"ל ולמג"ב, שאמונים על שמירת הביטחון שם, אין מספיק כוח אדם אז איך יש לנו יכולת לשחרר חיילים לתפקידי מטה במשטרה.
שלמה קרעי: הדברים האלה לא ברורים לי, בפרט שלפחות במקום אותם חיילים שהולכים לתפקידי מטה יקצו את השוטרים לשמירה על הביטחון האישי.
שלמה קרעי: הדבר הזה קורה בגלל המשענת של הממשלה הזו.
שלמה קרעי: הממשלה הזו כולה נשענת על כרעי תרנגולת.
שלמה קרעי: אנחנו רואים מה קורה בשבועיים האחרונים, כשווליד טאהא החליט שהאנרכיה בנגב ובגליל לא מספקת אותו והוא רוצה להחמיר את האנרכיה ולהעביר חוק חשמל כזה שיהיה תוהו ובוהו וכאוס ברחבי המדינה, וכשזה לא מספק אותו אז הממשלה לא מתפקדת ואין הצבעות, אין חוקים, צריכים להביא יולדת לאחר שישה ימים כדי שתמלא את חסרונו של אביר קארה וכו'.
שלמה קרעי: זאת הממשלה שאתם יושבים בה, ואי אפשר להמשיך ככה.
רם בן ברק: כל זמן שאנחנו על כרעי תרנגולת ואתה באופוזיציה הכול בסדר.
עידו בן יצחק: לחלופין ח'.
רם בן ברק: אני מזכיר לכם שהשעון עובד.
שלמה קרעי: "ובלבד שכלל החיילים לפי חוק זה יוצבו במוסד או בשב"כ".
שלמה קרעי: אני רוצה להמשיך את מה שאמרתי קודם.
שלמה קרעי: יש כאן מאבק איתנים, מאבק של הרוח היהודית במה שהממשלה הזו עושה.
שלמה קרעי: זה נראה כמו כמה מאבקים קטנים – הכשרות, החוסן הלאומי וכו' – אבל זה לא רק זה.
שלמה קרעי: יש כאן מאבק על החוסן הלאומי - - -
מיכל רוזין: אני מתה לשמוע איך זה קשור לחוק.
שלמה קרעי: אני מסביר.
שלמה קרעי: יש כאן מאבק על החוסן הלאומי ועל הזהות היהודית של עם ישראל בארצו.
שלמה קרעי: וכשאתה פוגע בזהות היהודית, כשאתה מקעקע את היסודות שבגללם אנחנו בכלל בארץ ישראל, כשפתאום אפשר לפגוע בכשרות ואפשר לבולל את מדינת ישראל במאות אלפי גויים ברפורמה מסוכנת בגיור, וכאשר מרב מיכאלי רוצה לפתוח את הכול בשבת והיא אומרת ש"יסתיים המצור בסופי שבוע במדינת ישראל", אז למה באמת שהפלסטינים, הערבים תושבי מדינת ישראל, לא תהיה להם גם זכות שיבה?
שלמה קרעי: למה שלא יהיו להם גם זכויות לאומיות?
שלמה קרעי: כי אם את הזהות היהודית, שבזכותה אנחנו כאן במדינת ישראל ובזכותה יש לנו כאן
שלמה קרעי: את חוק הלאום - - -
מיכל רוזין: איך זה קשור לחוק הזה?
שלמה קרעי: מדינת ישראל היא מדינת הלאום של העם היהודי - - -
מיכל רוזין: תסביר לי איך זה קשור לחוק הזה.
מיכל רוזין: אני צריכה הסבר.
שלמה קרעי: אני מייד מגיע לזה.
שלמה קרעי: ולכן, כשבא השר בר לב וממשיך לשרת את אותה אג'נדה של פגיעה בחוסן הלאומי - - -
רם בן ברק: לא אמרנו שלא מדברים על אנשים שלא נמצאים בחדר?
שלמה קרעי: לא, אתה אמרת, אבל אתה לא יכול לצנזר אותי.
אורית סטרוק: לא על מי שמגיש את החוק ובא במיוחד לפה והזדהה עם החוק.
אורית סטרוק: זה לא אותו דבר.
שלמה קרעי: השר בר לב יכול לשבת כאן ולא לזלזל בוועדה הזאת - - -
עידו בן יצחק: לחלופין ט'.
רם בן ברק: אני יכול להציע לך, קרעי, אם אתם רוצים, לעשות כמה הסתייגויות ביחד.
רם בן ברק: אני פתוח לזה.
שלמה קרעי: לא, טוב לנו ככה.
מיכל רוזין: דרך אגב, על פי התקנון מותר לך - - -
שלמה קרעי: לא, אסור.
מיכל רוזין: בוודאי שמותר.
מיכל רוזין: מותר לך להגיד להם לנמק את כל ההסתייגויות בזמן מסוים.
שלמה קרעי: לא, לא, היועצת המשפטית אמרה שזה נוהל מיוחד - - -
מיכל רוזין: סלומינסקי היה עושה לי את זה קבוע בוועדת חוקה.
מיכל רוזין: כל הצבעה.
מיכל רוזין: זה מותר על פי התקנון.
רם בן ברק: חבר הכנסת פרוש, הזמן רץ.
מיכל רוזין: אם מנצלים לרעה, אפשר לקבוע את זה, מירי.
מיכל רוזין: זה קורה בכל הוועדות.
מיכל רוזין: לא חייבים לנמק כל הסתייגות, זה לא נכון.
יוסף טייב: הבעיה הגדולה היא שאנחנו משביתים את עבודת השב"ס כדי לשמוע את קרעי - - -
רם בן ברק: חבר'ה, אני לא מעוניין בשיח הזה.
רם בן ברק: יש פה יועצת משפטית - - -
מירי פרנקל-שור: יצאה הנחיה של היועצת המשפטית - - -
רם בן ברק: בחוץ.
רם בן ברק: קחי אותה החוצה, תדברו על זה בחוץ.
מיכל רוזין: אני נהנית, אין לי בעיה, אני רק רוצה שהוא יסביר לי את הקשר ליהדות - - -
שלמה קרעי: אני אסביר לך, חברת הכנסת רוזין.
שלמה קרעי: כחלק מהכלים הדיקטטוריים של הקואליציה כלפי האופוזיציה - - -
מיכל רוזין: אני מאוד אוהבת שיצאה הנחיה כזו רק בכנסת הזאת, אחרי שהקואליציה הקודמת רמסה אותנו בכנסת ה-19 וה-20 לחלוטין.
שלמה קרעי: את לא מתביישת?
שלמה קרעי: הנוהל הזה רומס את האופוזיציה הרבה יותר מאשר את הקואליציה.
מיכל רוזין: ואתם רמסתם אותנו, ועכשיו אתם עוד מעיזים להגיד שאנחנו רומסים אתכם ושיש דורסנות של הרוב.
שלמה קרעי: איך אין לך בושה?
שלמה קרעי: את רואה את התת-ייצוג בוועדות, את רואה איך מוציאים אותנו מהמליאה והוועדות - - -
מיכל רוזין: מה שאתם עשיתם לנו.
מיכל רוזין: כולל לבטל כנסים ברדיו ולסגור לנו את החשמל ומערכת המולטימדיה.
מיכל רוזין: הקוזאק שנגזל.
שלמה קרעי: אתם הקוזאק שנגזל.
מיכל רוזין: אתם הקוזאק שנגזל.
מיכל רוזין: אנחנו היינו באופוזיציה ואנחנו יודעים היטב מה עשיתם לנו.
שלמה קרעי: מה שאיתן גינזבורג עשה לנו בכנסת הקודמת – היועצת המשפטית כבר לא מאפשרת לנו לעשות.
שלמה קרעי: למשל להגיש הסתייגות ולהגיש עליה נושא חדש.
שלמה קרעי: גם את זה היא מונעת מאיתנו.
עידו בן יצחק: הסתייגות 7.
מיכל רוזין: אתם יכולים לספר סיפורים לאלה שלא היו פה.
מיכל רוזין: אנחנו היינו פה.
שלמה קרעי: מיכל, תפסיקי להפריע.
רם בן ברק: קדימה, תדבר, הזמן עובר.
מאיר פרוש: מבקשים ממני להציג פה תזה חדשה שאולי תיקלט והצבא יסכים לזה.
מאיר פרוש: מדברים פה על שירות של חודשיים בלבד.
מאיר פרוש: כולנו הרי יודעים שהיום הנושא הזה של צבא גדול הוא לא בהכרח הדבר הכי טוב שיש.
מאיר פרוש: היום אנחנו רוצים דברים קומפקטיים.
מאיר פרוש: הרעיון פה הוא לסגל את הצבא למצב שמשרתים חודשיים וזהו.
שלמה קרעי: לא, לא זאת ההסתייגות.
שלמה קרעי: ההסתייגות היא שחייל ישרת במשטרה לא יותר מחודשיים.
יוסף טייב: פרוש, אם אתה רוצה להתחיל לגייס חרדים לצבא, גם אם זה רק לחודשיים, אנחנו נשמח.
מאיר פרוש: זאת הסתייגות שהוצעה על ידי הליכוד.
מאיר פרוש: הרעיון הוא שנתחיל להסתגל לשירות של חודשיים - - -
יוסף טייב: פרוש, אנחנו שמחים שאתה חושב שצריך לשרת את המדינה, זה כבר דבר מצוין.
רם בן ברק: תגידו, אנשי המקצוע חייבים להיות פה בדיון?
מירי פרנקל-שור: זאת בחירה שלהם, הם לא חייבים להיות פה בדיון.
דפנה סידס-כהן: בשביל ההוגנות אני אגיד שאנחנו הזמנו אותם בתחילת הדיון, משום שאנחנו לא יודעים לתזמן את זמן ההסתייגויות.
רם בן ברק: מבחינתי הם יכולים להיות משוחררים לעבודתם.
שלמה קרעי: אבל אמר לך נציג שירות בתי הסוהר שהם מתנגדים - - -
רם בן ברק: אם הם רוצים להיות פה הם מוזמנים, אבל אני לא מחייב אף אחד להיות פה.
רם בן ברק: שמענו את עמדתם אתמול בצורה מפורטת.
עידו בן יצחק: הסתייגות 8.
אורית סטרוק: הסתייגות 8 אומרת כך: "ובלבד שוועדת החוץ והביטחון תאשר את הצבתו של כל אחד ואחד מהחיילים ברשימה שמית שתועבר לוועדה טרם הצבתו".
אורית סטרוק: דיברנו ארוכות, בשני דיונים ארוכים, על החובה שלנו - - -
מיכל רוזין: רוצה שאני אעזור לך לנמק?
אורית סטרוק: כן, את יכולה לעזור לי בעניין הזה.
אורית סטרוק: אנחנו כחברי כנסת אמורים לא רק לחוקק, אלא גם, אולי אפילו בעיקר, לפקח על הממשלה.
אורית סטרוק: זה לא אומר שבכל נושא צריך לפקח בצורה הדוקה, אבל בנושאים שבהם נפלו כשלים, כולל כשלים איומים, כשלים שמיכל רוזין יצאה מזועזעת עד עמקי נשמתה בעקבותיהם, למשל פרשת הסוהרות – במקומות כאלה נדרש פיקוח מאוד מאוד הדוק.
אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, לעיתים נדירות יוצא שלחברי הכנסת יש איזשהן שיניים בפיקוח הזה.
אורית סטרוק: בדרך כלל הפיקוח הוא רק צעקות, מיכל למשל מתמחה בזה, היא יודעת לצעוק כל כך חזק - - -
מיכל רוזין: עד עכשיו הייתי בעדך.
אורית סטרוק: לא, אני אומרת את זה לטובתך, אני אומרת את זה כמחמאה.
אורית סטרוק: את יודעת לצעוק כל כך חזק, שאת מזעזעת את גורמי הממשלה שיושבים מולך, והם חושבים פעם שנייה אם הם היו בסדר או לא.
אורית סטרוק: אני אומרת את זה כמחמאה.
אורית סטרוק: אבל השיניים בדרך כלל נמצאות רק בוועדה אחת, ועדת הכספים.
אורית סטרוק: ופתאום גם פה, אדוני היושב-ראש, יש שיניים בוועדה.
אורית סטרוק: ומכיוון שהגענו למצבים איומים של סִרְסוּר בסוהרות, הוועדה הזו צריכה לממש את השיניים שלה עד הסוף, ומכאן ההסתייגות הזו, ואני בטוחה שמיכל תסכים - - -
רם בן ברק: מי בעד ההסתייגות החשובה?
רם בן ברק: מי נגד ההסתייגות החשובה?
עידו בן יצחק: הסתייגות 9.
אורית סטרוק: אז ככה - - -
מיכל רוזין: מה את קוראת את ההסתייגות כאילו היא קשורה למה שתגידי.
מיכל רוזין: ..
מיכל רוזין: מה קרה ליצירתיות שלכם?
מיכל רוזין: אני הייתי יושבת שעות בוועדת חוקה וממציאה חבל על הזמן.
מיכל רוזין: קצת יצירתיות.
אורית סטרוק: היא גם מצחיקה אותי וגם גומרת לי את הזמן.
שלמה קרעי: מיכל ואמילי, החיוכים והצחוקים לא יסתירו את הבושה בזה שאתם מעבירים חוק שמאפשר להמשיך לסרסר בחיילות חובה בשירות בתי הסוהר.
אמילי חיה מואטי: שלמה, תעשה סיבוב על החברים שלך, לא עלינו.
מיכל רוזין: אתם שנים הארכתם פה בשלוש שנים כל פעם בלי שום פיקוח.
מיכל רוזין: שום פיקוח לא היה פה.
מיכל רוזין: כל הדיבורים שלכם עכשיו - - -
אמילי חיה מואטי: שלמה קרעי, סיבוב תעשה - - -
שלמה קרעי: את לא יודעת מה קורה כאן.
שלמה קרעי: אנחנו הגענו אתמול להסכמה - - -
אמילי חיה מואטי: סיבוב תעשה על החברים שלך, לא עלינו.
אמילי חיה מואטי: ותתחיל להגיע לוועדות, כי זה באמת - - -
רם בן ברק: די, אמילי.
שלמה קרעי: רגע, אנחנו רוצים לנמק.
רם בן ברק: תנמק בהסתייגות הבאה.
רם בן ברק: אמילי תרימי את היד.
עידו בן יצחק: הסתייגות 10.
רם בן ברק: הסתייגות 10, הזמן עובד.
שלמה קרעי: אמילי, רק שתדעי מה היה כאן.
אמילי חיה מואטי: שלמה קרעי - - -
שלמה קרעי: רגע, תקשיבי, מותר לך להקשיב.
שלמה קרעי: אני אתן לך אחר כך לדבר על חשבוני.
אמילי חיה מואטי: למה הדיון הזה משודר?
אמילי חיה מואטי: זה תוקע הכול.
אמילי חיה מואטי: דַבֵּר.
שלמה קרעי: אתמול הגענו כאן להסכמות שאנחנו מסירים את כל ההסתייגויות, וחיילים וחיילות – מבחינתנו זה היה רק חיילות – לא ישרתו בתוך אגפים ביטחוניים לבד, כדי שלא נגיע למצב המזעזע שקרה בכלא גלבוע.
שלמה קרעי: הייתה כאן הסכמה על זה בקרב חברי הוועדה.
שלמה קרעי: אלא שנציבת שירות בתי הסוהר לא הסכימה, היא הטילה וטו, ולכן ההסכמות בוטלו.
רם בן ברק: היא לא הטילה וטו, היא - - -
שלמה קרעי: וכך הסרסור בחיילות חובה יימשך כתוצאה מ - - -
איתן גינזבורג: היא לא הטילה וטו, היא הסבירה על המורכבות של הדבר הזה.
אמילי חיה מואטי: אין במקום הזה כאב שאתם לא תתלבשו עליו כתעמולה נגדנו.
אמילי חיה מואטי: אין.
אמילי חיה מואטי: אתה רוצה עוד?
אמילי חיה מואטי: אתה רוצה שאני אעזור לך בזה?
אמילי חיה מואטי: אין דברים כאלה.
אמילי חיה מואטי: הצטרפת לדיון המיוחד שלי על הטרדות מיניות?
שלמה קרעי: יכול להיות שכן.
שלמה קרעי: את פנית אליי?
אמילי חיה מואטי: בוודאי.
אמילי חיה מואטי: פנינו אל כל חברי הכנסת.
שלמה קרעי: לא, פנית אליי ושאלת אם אני רוצה להצטרף?
שלמה קרעי: אז לא פנית.
אמילי חיה מואטי: לא הצטרפת.
אמילי חיה מואטי: פעם הבאה אני אפנה אליך אישית בנוסף למייל.
שלמה קרעי: בוודאי.
שלמה קרעי: כמו שאת יודעת לפנות אליי אישית כשאת צריכה מישהו.
שלמה קרעי: כשאת צריכה קיזוז.
שלמה קרעי: הדיון הזה הוא לגופו של עניין.
שלמה קרעי: הוראת השעה נועדה כדי לשבץ חיילים וחיילות.
שלמה קרעי: .. חיילים...
שלמה קרעי: מיכל, את שיגעת אותי עם הטרלול הפרוגרסיבי שלך.
שלמה קרעי: הוראת השעה נועדה להציב חיילים בשירות חובה בשירות בתי הסוהר.
שלמה קרעי: זאת הוראת השעה ועל זה אנחנו מדברים.
אמילי חיה מואטי: בין שיקול הדעת שלך, עם כל הכבוד לך, לבין שיקול הדעת של יושב-ראש הוועדה, אני בוחרת בשיקול הדעת של היושב-ראש.
שלמה קרעי: אבל היושב-ראש הסכים איתנו.
שלמה קרעי: היה כאן דיון של שעתיים אתמול ויצאנו ממנו עם הסכמות.
אורית סטרוק: אמילי, זה לא מתאים לך.
אורית סטרוק: את לא יודעת מה היה, היינו פה ארבע שעות - - -
עידו בן יצחק: הסתייגות 11.
אורית סטרוק: אני אנסה להסביר לאמילי.
אורית סטרוק: אמילי, תנסי להקשיב.
אורית סטרוק: אנחנו בילינו פה ארבע שעות אתמול – שעתיים כאן עם המצלמות, ושעתיים בחדר הסמוך, בלי מצלמות ובלי עוזרים ובלי אף אחד, רק עם הפרוטוקול, שיודע לספר הכול.
אורית סטרוק: היה שיח רציני ומכבד וטעון, והיה דין ודברים, ובסופו של דבר התכנסנו לאיזושהי הסכמה.
אורית סטרוק: אנחנו הלכנו אחד לקראת השני, כולנו.
אורית סטרוק: אני הלכתי לקראת מיכל רוזין, ומיכל רוזין הלכה לקראתי.
אורית סטרוק: יותר מזה, איתן גינזבורג הלך לקראת יוסי שיין, ויוסי שיין הלך לקראתו ולקראת רות וסרמן לנדה.
אורית סטרוק: היה פה שיח, ובסופו הגענו למסקנה שרוצים לתקן שני דברים מרכזיים בחוק.
אורית סטרוק: אמילי, את מקשיבה?
אמילי חיה מואטי: כולי אוזן.
אורית סטרוק: הגענו לשני דברים מרכזיים שהיו על דעת כולם.
אורית סטרוק: אחד, קיצור הזמן של הוראת השעה, כי כולם הבינו שלא יכול להיות שאנחנו נפטיר כדאשתקד.
אורית סטרוק: והשני הוא שיש דבר אחד שאנחנו מתקנים מייד: שסוהרות חיילות – ונעתרנו לפנייה של מיכל ואחרים ואמרנו שגם חיילים – לא ישרתו באגפים שנמצאים בהם מחבלים גברים.
אורית סטרוק: הייתה על זה הסכמה, היושב-ראש דיבר על זה כדבר ראוי, מיכל דיברה על זה כדבר ראוי, ואפילו איתן ורות, שמאוד רצו לעשות בדיוק את מה ששר הביטחון רוצה, הסכימו איתנו.
אורית סטרוק: ועם ההסכמה הזו יצאנו מהחדר.
אורית סטרוק: ואז יושב-ראש הוועדה הלך לדבר עם נציבת שב"ס.
אורית סטרוק: היא לא הציבה אולטימטום, אני מסכימה עם זה.
אורית סטרוק: אבל היא כן אמרה שהיא לא יכולה.
אורית סטרוק: וברגע אחד ארבע שעות של שיח ירדו לטמיון והחיילות שוב הופקרו.
איתן גינזבורג: אוי, באמת, תעשי לי טובה, זו דמגוגיה.
אורית סטרוק: אמילי, זה האירוע שקרה.
אורית סטרוק: זה לא עניין פופוליסטי - - -
רם בן ברק: ההסתייגות לא עברה.
עידו בן יצחק: הסתייגות 12.
שלמה קרעי: "אחרי סעיף 1 יבוא 'שירות מוכר או שירות במשטרה יתאפשר רק לאחר מחצית הזמן משירות החובה בצה"ל'".
שלמה קרעי: ההסתייגות הזאת משתלבת עם תכלית החוק.
שלמה קרעי: תכלית הוראת השעה היא לאפשר שירות ביטחוני בתפקידים משמעותיים גם מחוץ לצה"ל, וככל שהחייל יגיע בוגר יותר ואחרי שעבר אימונים בצבא ועשה שירות משמעותי בתוך צבא ההגנה לישראל, הוא יוכל באמת לתת את הערך המוסף לתפקיד שלו מחוץ לשירות בצה"ל.
שלמה קרעי: אם אנחנו מדברים למשל על שירות באגפים של האסירים הביטחוניים בשירות בתי הסוהר, חייל לאחר שנה וחצי של שירות מגיע יותר בוגר נפשית ועם יותר יכולת להתמודד עם אירועים וסיטואציות שחיילת צעירה בת 18 שרק נכנסה לשם כנראה לא תוכל להתמודד איתם, למשל מה שקרה בכלא גלבוע.
שלמה קרעי: לכן אני חושב שזאת הסתייגות ראויה.
שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אם תקבל את ההסתייגות הזאת אני אשכנע את אורית למשוך - - -
רם בן ברק: איזו הסתייגות זאת?
שלמה קרעי: מס' 12.
שלמה קרעי: אנחנו נמשוך את כל ההסתייגויות ונאפשר להצעת החוק לעבור במהרה.
רם בן ברק: תודה רבה על ההצעה הנדיבה.
עידו בן יצחק: הסתייגות 13.
שלמה קרעי: רוויזיה על 12.
שלמה קרעי: "אחרי סעיף 1 יבוא 'בעת החלטה על כל הצבה של כל מספר חיילים בשירות בתי...", רגע, יש לנו ועדת הכנסת עכשיו, נכון?
אורית סטרוק: שמחה הולך לשם.
רם בן ברק: תסמוך על שמחה, כמה שאתה חד, הוא חד לא פחות.
שלמה קרעי: נכון, מסכים.
שלמה קרעי: ראית שמייד נרגעתי.
רם בן ברק: הציונות הדתית זה חברי כנסת אחד-אחד.
מיכל רוזין: לא, לא, ממש לא.
מיכל רוזין: מי ששולף אקדחים ומאיים על מאבטחים הוא ממש לא "אחד-אחד", אני מבקשת שתחזור בך מהאמירה הזאת.
שלמה קרעי: מה כואב לך שנותנים מחמאה ליהודי?
מיכל רוזין: מה הקשר ליהודי?
מיכל רוזין: אלוהים, הגזענות שלך היא בלתי נסבלת.
שלמה קרעי: את יודעת מה הקשר?
אמילי חיה מואטי: לכל הרוחות בואו נמשיך בדיון.
רם בן ברק: הכול בסדר, הזמן לא נעצר.
שלמה קרעי: אמילי, אל תדאגי, יש לנו אצל היושב-ראש שעון עצר שנותן שתי דקות לכל הסתייגות.
שלמה קרעי: יש לנו זמן גם לנהל דו-שיח בינינו על חשבון הזמן הזה.
אמילי חיה מואטי: וגם זמן להטריל אותנו על שטויות, נהדר.
אמילי חיה מואטי: השטויות שאמרת עכשיו למיכל זה הטרלה.
שלמה קרעי: מיכל, בגלל שיש חוסר בלימודי יהדות בחינוך הממלכתי אז את לא מכירה את התנ"ך על בוריו ובטח לא את תרי"ג מצוות - - -
אמילי חיה מואטי: אבל אני בוגרת ממלכתי-דתי - - -
שלמה קרעי: אז את בטח מכירה את הלאו של "לא תחנם".
שלמה קרעי: ולכן כשאני מדבר על לתת מחמאה ליהודי, יש לזה מקור גם בשורשים היהודיים שלנו.
אמילי חיה מואטי: יש בזה בעיקר ניכוס שלך את הסיטואציה - - -
עידו בן יצחק: הסתייגות 14.
אורית סטרוק: "על אף האמור בכל דין, הצבה של חיילי צה"ל בשירות כלשהו שאינו בצה"ל וביהודה ושומרון יובא לאישור מליאת הכנסת".
רם בן ברק: ברוב של 80 או ברוב רגיל?
אורית סטרוק: בוא נעשה מזה שתי הסתייגויות, אחת ברוב רגיל ואחת ברוב של 80...
אורית סטרוק: אני רוצה להסביר.
אורית סטרוק: המצב ביהודה ושומרון, כמו שעינינו רואות, הוא מצב לא פשוט.
אורית סטרוק: כמה שצה"ל משתדל – וצה"ל באמת משתדל המון, והחיילים והמפקדים באמת עושים לילות כימים כדי לתת ביטחון – הפיגועים הם דבר יום-יומי, במיוחד עכשיו, עם היד הרפה שגם לא הורסת בתי מחבלים.
אורית סטרוק: אני מזכירה פה שוב שהבית של הרוצח של אלי קיי בעיר העתיקה לא נהרס עד לרגע זה.
אורית סטרוק: זה מעודד טרור.
אורית סטרוק: הרצון של שר הביטחון – ועדיין לא שמענו מראש הממשלה שהוא ישים וטו על הרצון הזה – לפנות את הישיבה בחומש זה גם רוח גבית לטרור.
מיכל רוזין: זה בניגוד לחוק.
מיכל רוזין: יש חוק במדינת ישראל, תשני אותו.
שלמה קרעי: זה לא בניגוד לחוק, זה שטח C, מיכל.
מיכל רוזין: יש את חוק ההתנתקות, וההתנתקות כללה את חומש, את צפון השומרון.
אורית סטרוק: היושב-ראש, תגן על זכות הדיבור שלי, אני באמצע נימוק ההסתייגויות והיא מפריעה לי.
מיכל רוזין: את רוצה?
מיכל רוזין: תביאי הצעת חוק, תילחמי עליה, תעבירי אותה.
מיכל רוזין: אני העברתי עם האופוזיציה הרבה הצעות חוק.
שלמה קרעי: היא עברה בטרומית לפני חצי שנה.
מיכל רוזין: בממשלה הקודמת.
מיכל רוזין: וכמו שאתה יודע - - -
שלמה קרעי: בממשלה הזו, בכנסת הזו.
אורית סטרוק: חוק ההתנתקות הוא כתם על ספר החוקים של מדינת ישראל.
אורית סטרוק: הצעת החוק הזאת - - -
רם בן ברק: מי נגד ההצעה?
עידו בן יצחק: אני עובר לקובץ השני, זה שכותרתו, "חלק 2", מסומנת בצהוב.
עידו בן יצחק: אנחנו בהסתייגות מס' 16.
שלמה קרעי: אורית, אני חושב שכדאי שתיתני למיכל הסבר לגבי זה שחומש עדיין נמצאת בשטחי C, ועדיין זה לא עברה על החוק - - -
מיכל רוזין: שטחי C זה לא מדינת ישראל על פי החוק.
שלמה קרעי: מותר להיכנס לשם בצו אלוף - - -
מיכל רוזין: זה לא על פי החוק הישראלי ולא על פי החוק הבין-לאומי.
מיכל רוזין: לשטחי C מותר להיכנס, ועדיין, חומש זה מקום שאסור להיכנס אליו.
מאיר פרוש: את ההסתייגויות שלי הזכרתי בתחילת הישיבה.
מאיר פרוש: ההצעה שלי אומרת שמאחר שאני מאוד סקפטי לגבי השאלה האם בכלל נגיע אי-פעם לרוויה בכל מה שקשור לתקציבים והאם האוצר באמת ייתן מספיק כסף למשטרה כדי למלא את התקנים, וכנ"ל גם לגבי שב"ס; ומאחר שלדעתי ייקח עוד הרבה זמן עד שזה יקרה, אני בעד להאריך את החוק הנוכחי לחמש שנים, ונקבע כבר היום שהארכה נוספת מעבר לחמש השנים תזדקק ל-80 חברי כנסת שיצביעו בעדה.
מאיר פרוש: לחלופין, אם ירצו לבקש הארכה, לא יהיה דבר כזה, לא יוכלו לבקש הארכה.
מאיר פרוש: חמש שנים בלבד.
מאיר פרוש: אלה שתי ההסתייגויות.
מאיר פרוש: ואני רוצה לומר כדי שיהיה ברור: ש"ס ויהדות התורה שותפות גם בהסתייגויות שנימקו הליכוד והציונות הדתית.
עידו בן יצחק: על ההסתייגות שדיברת עליה עכשיו אנחנו הצבענו כבר בתחילת הדיון.
מאיר פרוש: אז למה נתת אותה בנייר נפרד?
רם בן ברק: כבר הצבענו עליה.
רם בן ברק: תודה רבה, נעבור להסתייגות הבאה.
עידו בן יצחק: הסתייגות מס' 15 היא של פרוש, כבר הצבענו עליה.
שלמה קרעי: אני רוצה להציג את הסתייגות 16.
שלמה קרעי: היה על זה דיון מאוד משמעותי בדיון החסוי שערכנו.
שלמה קרעי: אני קורא את ההסתייגות: "על אף שהוצב יוצא צבא לשירות במשטרת ישראל, דינו כדין חייל לכל עניין, לרבות הטיפול בתנאי השירות שלו, הגשת קבילה ופנייה ליועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר".
שלמה קרעי: אתמול ראינו, גם לפי דוח של מבקר המדינה, שיש בעיה חמורה עם חיילים שמשרתים מחוץ לצבא ההגנה לישראל - - -
רם בן ברק: ההסתייגות הזאת במקומה - - -
שלמה קרעי: תעצור את השעון.
רם בן ברק: לא, אנחנו מדברים על ההסתייגות.
רם בן ברק: ההסתייגות הזאת היא במקומה, אבל מאחר ששר הביטחון היה פה ואמר שהם כרגע מינו צוות והוא ייתן את המסקנות שלו בעוד חודשיים, ומאחר שאנחנו מעריכים ומקווים שבמסקנות של הצוות ההסתייגות שלך תבוא לידי ביטוי, אנחנו נתנגד להסתייגות שלך.
רם בן ברק: אבל אנחנו נוודא שבעבודה שעושה שר הביטחון זה יופיע.
מיכל רוזין: יותר מזה.
מיכל רוזין: אנחנו גם מקצרים בשנה וגם קבענו מתווה פיקוח פנימי של הוועדה, בדיוק בשביל הדברים האלה.
יוסף טייב: ולא רק זה, גם צריך לזכור שאני הגשתי חוק בעניין שעלה לוועדת השרים.
יוסף טייב: שלמה, ההסתייגות שלך במקומה, אבל אנחנו לוקחים קצת זמן עד שנסדיר את זה דרך הוועדה או דרך הקריאה הטרומית של החוק.
שלמה קרעי: בואו נהיה ספורטיביים.
שלמה קרעי: מתי לדעתך העניין הזה ייכנס לתוקף?
רם בן ברק: שלושה חודשים.
יוסף טייב: אנחנו אמרנו שאנחנו נותנים להם להסדיר את זה עד שלושה חודשים מהיום.
שלמה קרעי: אני לא מהמר בדרך כלל, אבל כמו שאני מכיר את גלגלי השיניים - - -
מיכל רוזין: אתה מוריד את ההסתייגות?
שלמה קרעי: לא, אני לא מוריד, כי אני חושב שזה לא יקרה בתוך שלושה חודשים.
יוסף טייב: קרעי, אני מבטיח לך שאנחנו מחויבים לדבר הזה לא פחות ממך.
שלמה קרעי: ומה אתה תעשה אם זה לא יקרה בתוך שלושה חודשים?
יוסף טייב: אני לא צריך להגיד לך מה אני אעשה; אני אמרתי לך שיש לנו מחויבות לזה.
עידו בן יצחק: הסתייגות 17.
אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, עידו, אני מבקשת להכניס בין 16 ל-17 עוד הסתייגות.
אורית סטרוק: הסתייגות שאני מוסיפה עכשיו בעל-פה.
אורית סטרוק: מותר לי.
עידו בן יצחק: רק אם היושב-ראש מאשר, מאחר שכבר התחלנו בהצבעות.
אורית סטרוק: אין סיבה שלא.
אורית סטרוק: מותר לי - - -
מיכל רוזין: אם היא חדשה ועניינית.
אורית סטרוק: היא עניינית לגמרי.
אורית סטרוק: אז אני מבקשת שהסתייגות 17 תהפוך ל-18 וכן הלאה, כי אני מוסיפה עכשיו הסתייגות מס' 17 חדשה.