GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
משה טור פז: בעיניי הנושא של הטרדות מיניות ופגיעות מיניות הוא קודם כול סוגיה של אומץ לב של מנהיגים, כי כמעט תמיד אנחנו מתחילים – אני אספר עכשיו בקווים כלליים על מקרים שהתמודדתי איתם – מתלונה ראשונה שמגיעה אליך כבעל תפקיד בכיר ואתה שומע אותה, ואתה נאלץ לקבל החלטות בלי שיש לך משטרה, בלי שיש לך כתב אישום ואתה צריך לקבל החלטה מה לעשות.
משה טור פז: זה ממשיך בדרך כלל, כמעט תמיד, ביותר מתלונה אחת.
משה טור פז: דרך אגב, שמתי לעצמי את הכלל שברגע שעוברים מאחד לשניים, אז יש פה לא רק עליית מדרגה, אלא חשיבות עליונה להתייחסות, והאירוע קופץ בכמה דרגות, בעיניי גם ברמה הציבורית.
משה טור פז: היושב-ראש הזכיר שהצבא הוא מערכת היררכית.
משה טור פז: בכל מערכת היררכית הסכנה לפגיעה ולניצול סמכות היא תמיד גדולה יותר, מכיוון שהסמכות, ולפעמים גם הכוח, מייצרים פיתוי וגם מייצרים פגיעות.
משה טור פז: המבחן שלנו, גם של אנשי ציבור, גם בעלי תפקידים, הוא מבחן "לא תעמוד על דם רעך".
משה טור פז: גם בימים אלה, כמעט מדי יום, מתפרסמים פרסומים על אנשי ציבור או על בעלי תפקידים בכירים שונים שנאשמים.
משה טור פז: התפקיד שלנו הוא קודם כול להתייצב לצד המתלוננות, ובחלק מהמקרים זה גם המתלוננים.
משה טור פז: קודם כול להיות שם לידם, קודם כול לומר להם: אנחנו מחבקים אתכם.
משה טור פז: אנחנו נברר, אנחנו נעשה את החיבור, וקודם לזה האמירה: אנחנו מאמינים לכם.
משה טור פז: אני אומר את זה בכוונה גם בלשון זכר, כי זה חלק מהאתגר שלנו היום, שהשיח הזה יהיה שיח שחברי כנסת ומנהיגי ציבור יובילו את המאבק הזה לצד נשים.
שלמה קרעי: לצערי בסיום דבריי אני אצטרך ללכת, יש דיון בנושא שלי בוועדת הכנסת.
שלמה קרעי: הנושא הזה מאוד-מאוד חשוב ואני רוצה להודות לחברי הכנסת המציעים, בראשם חברת הכנסת אמילי מואטי.
שלמה קרעי: אני בהחלט מצטרף לדברים שאמרת ושאמר חבר הכנסת קינלי.
שלמה קרעי: הדברים כאן הם מאוד פשוטים, אדוני היושב-ראש, זה כמו להחזיר אדם שהטריד, שפגע, לזירת האירוע כאשר הנפגעות נמצאות שם עדיין.
שלמה קרעי: זה כמו להחזיר אדם שניסה לרצוח ליד אלה שהוא ניסה לרצוח אותם כשהדברים עדיין לא התבררו.
שלמה קרעי: התורה מדברת על הנושא של פגיעה מינית – "כי כאשר יקום איש על רעהו ורצחו נפש כן הדבר הזה".
שלמה קרעי: זה בדיוק ככה ולכן כשקורים דברים כאלה, הם דברים חמורים וטוב שאתה, כיושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, נדרש לעניין הזה.
שלמה קרעי: אני מכיר את האחריות שלך ואת זה שאתה לוקח ברצינות נושאים שעולים על שולחנך ואני בטוח שאנחנו נמשיך לעקוב ונברר את הנושא הזה, נדרוש נורמות חדשות ונהלים.
שלמה קרעי: אם יש דברים שלא ברורים, שמאפשרים למצבים כאלה לקרות, אז נוודא שהם לא יקרו.
שלמה קרעי: אני מקווה שלא נצטרך להידרש לסוגיות כאלה, שלא ייפגעו יותר באופן כזה.
שלמה קרעי: יישר כוח.
רם בן ברק: חבר הכנסת רון כץ, בבקשה.
רון כץ: אני רוצה לציין שזה אחד הדיונים החשובים ביותר שאפשר לקיים בוועדה הזאת, ויישר כוח לאמילי שיזמה את הדיון הזה.
רון כץ: אני גם יודע עד כמה הנושא בליבה והיא מקדמת.
רון כץ: בדיוק עכשיו סיימנו דיון בוועדה לביטחון פנים, אצל מירב, בנושא דומה בחברה החרדית.
רון כץ: אני חושב שזה אחד הנושאים החשובים ביותר שאנחנו יכולים לעלות על סדר-יומה של הכנסת, בייחוד כשמדובר בארגון קשה, שצריך להתוות את הדרך בצורה הטובה ביותר.
רון כץ: לכן אני שמח לראות שיש פה נציגה של הפצ"ר, אנשים שהם minded לנושא.
רון כץ: נמצא כאן גם גיא קונפורטי, שהוא צנוע, אבל הוא אחד מעורכי הדין הטובים ביותר שיצאו מהפרקליטות הצבאית והיום הקים עמותה שמלווה חיילים בשירות הצבאי, ותוך כדי הם חושפים הרבה מאוד מקרים כאלה.
רון כץ: אני חושב שאם יש דבר אחד שאני רוצה שיצא מהדיון הזה, הוא שתהיה כתובת ברורה, קלה, מהירה, ידידותית ונכונה לכל חייל וחיילת בצה"ל.
רון כץ: זה שבכלל מתקיים דיון, זה שיש איזשהו קצין שהטריד ובגלל איזושהי מסכת משפטית יש בכלל סיכוי שהוא יחזור לצבא, היא הזויה.
רון כץ: אני מחזק את הרמטכ"ל בעמידה האיתנה שלו בנושא הזה.
רון כץ: אני חושב שכולנו צריכים לעשות את זה ולוודא שההחלטה הנכונה תתקבל.
רון כץ: אני חושב שאלה אמות מידה וסטנדרט שצריך להחיל לגבי כל לובש מדים, בטח קצין.
רון כץ: אני, אישית, אמשיך לעקוב אחרי הנושא הזה, אני גם יודע שאמילי תמשיך לעקוב אחרי הנושא הזה.
רון כץ: והיושב-ראש, אני יודע כמה זה חשוב גם לך, מה גם שהגעת מארגון שהוא עוד יותר סגור והצלחת להוביל את זה גם שם.
רון כץ: יישר כוח גדול ואנחנו נמשיך לעקוב.
רם בן ברק: חברת הכנסת מירב בן ארי.
מירב בן ארי: שלום לכולם.
מירב בן ארי: תודה רבה על הדיון, תודה רבה לחברת הכנסת אמילי מואטי על קידום דיון כל כך חשוב ומשמעותי.
מירב בן ארי: אני גם יודעת כמה זה חשוב לך.
מירב בן ארי: הייתי ארבע שנים בוועדת החוץ והביטחון וברור לי שהצבא עבר מהפכה מ-2015 ל-2022.
מירב בן ארי: היינו פה עם היוהל"ן, שהפכה ליוהל"ם, כי היא לא מטפלת רק בנשים, אלא במגדר.
מירב בן ארי: עברנו פה ארבע שנים של מהפכה אמיתית בצבא.
מירב בן ארי: חוץ מהדף המגוחך שהיה בשירותים "אם נפגעת, תתקשרי ל-", היום יש כתובת.
מירב בן ארי: כמובן שכל זה שזור בתוך קמפיין Me Too שהיה פה גם במהלך הכנסת העשרים, כנסת נוסטלגית בכל מה שקשור להטרדות ופגיעות מיניות.
מירב בן ארי: יחד עם הקמפיין של Me Too ששאב את המדינה כולה, ברור לי שהצבא עבר מהפכה בעניין ושיש נגישות, יש שקיפות וזה לא מה שאני עברתי בגולני – לא נעים לי להגיד, שירים, הטרדות – והיום אין את זה.
מירב בן ארי: מה שאנחנו עברנו – אין את זה.
מירב בן ארי: אני יודעת, כי עברתי את זה על בשרי, בעצמי.
מירב בן ארי: הייתה לי חוויית שירות מדהימה, אבל מה לעשות, מלאה בהטרדות.
מירב בן ארי: תא"ל אלה שדו, את מהנהנת, כי את בטח יודעת איך היה פעם, בשנות ה-90.
מירב בן ארי: אבל זה כבר לא שם – היחס לנשים אחרת, בכול, מהאפשרות להתגייס ועד הגיבוי.
מירב בן ארי: איפה אני חושבת שאנחנו צריכים לשים דגש – בעיניי זו שוב הקידמה, אותה קידמה טכנולוגית שמצד אחד היא להצלחתנו, ומצד אחר היא בעוכרנו.
מירב בן ארי: ראינו את זה ביתר שאת עם אותו קצין שצילם ללא הרף כמעט כל חיילת שעברה על ידו, וגם האפשרות הזאת שנעשו כל כך הרבה סרטונים וכו' ואף אחד לא שמע, אף אחד לא דיבר.
מירב בן ארי: עם המחמאות שאני נותנת לצבא – ואני נותנת לצבא, כי אני חושבת שעשיתם עבודה רבה ועברנו פה תהליך – עם כל זה, אני חושבת שמעבר לעניין של שקיפות, האירוע החשוב הוא לחבר את צה"ל 2022 לעניין הטכנולוגי שבו למעשה היום כל חיילת חשופה בצורה יום-יומית למטרידים.
מירב בן ארי: זה אולי לא ברמה שמישהו יגיד לה כמו שהיה בזמננו, אלא ברמה שהוא יחשוף אותה.
מירב בן ארי: לכן, באירוע הזה, מעניין אותי לשמוע עד כמה אתם שם, באירוע הדיגיטלי, איך אתם נותנים פלטפורמה לשמור על אותם חיילים.
מירב בן ארי: דבר אחרון, שתמיד-תמיד צריך לחזק – באתי עכשיו מדיון של שעתיים על החברה החרדית, שונה ודומה.
מירב בן ארי: שונה – לא נפתח, אין לנו זמן לזה; דומה – כן, לדעת שאנחנו, מהרמטכ"ל ועד אחרון המפקדים בשטח, לא משנה באיזה בסיס החיילת נמצאת, יודעים שביום שהחיילת נכנסת ליחידה, כל דבר שקורה זה לא רק פתק בשירותים, אלא היא צריכה לדעת מי האדם שהיא צריכה ללכת אליו, אצל מי היא מתייצבת.
מירב בן ארי: מצד אחד גם חשיפה לכל העניין של הטכנולוגיות החדשות שחושפות את אותן נשים, ומצד אחר גם לדעת שיש כתובת מדויקת.
מירב בן ארי: אני מסיימת ואומרת שוב, חד-משמעית, הצבא עבר מהפכה ואני שמחה שאת, תא"ל אלה שדו, ממשיכה אותה.
מירב בן ארי: אני עוקבת אחרייך, רואה, תמשיכי.
מירב בן ארי: הייתה כאן שרון ניר, היא עשתה מהפכה, אני מאמינה שאתם שם.
מירב בן ארי: כאן בוועדה אנחנו נמשיך לעקוב ולפקח ולמנוע אירועים כמו שהיו לא מזמן.
רם בן ברק: תודה רבה, חברת הכנסת בן ארי.
רם בן ברק: אני מבקש לאפשר לאור נחמיה להתייחס ולספר את סיפורה.
רם בן ברק: אור, בבקשה.
אור נחמיה: תודה רבה לכם, אני ממש מתרגשת להיות פה.
אור נחמיה: הכול התחיל לפני כחודשיים.
אור נחמיה: במשך שנה וחצי דן היה הסגן אלוף שלי, הייתי הקה"דית שלו, יד ימינו במשך עשרה חודשים-שנה, ולאחר מכן עברתי לתפקיד אחר במגמה, שם היה לי מפקד מקצועי, אבל הוא תמיד נשאר המפקד האישי שלי, לטובת חופשות ודברים מהסוג הזה.
אור נחמיה: סמכתי עליו בעיניים עצומות.
אור נחמיה: הוא היה כמו אבא שני עבורי, כל בעיה שלי הוא פתר.
אור נחמיה: כשהייתי צריכה עזרה הייתי משתפת אותו בדברים אישיים והוא באמת היה הכול בשבילי.
אור נחמיה: הרמקול הזה היה אצלי בחדר במשך מספר ימים.
אור נחמיה: כעבור כמה ימים הוא אמר: טוב, אני רואה שלא גנבו את זה, בואי נלך להוציא את זה.
אור נחמיה: הלכנו יחד להוציא את זה והוא שם את זה אצל חיילת אישית שלי בחדר.
אור נחמיה: הצעתי לו לשים את זה אצל חיילות החובה, כי אולי שם יש גניבות ואילו אצלנו אין.
אור נחמיה: המגורים אצלנו מחולקים לפי קומות – קומה של נגדות/קצינות וקומה של חיילות חובה.
אור נחמיה: אמרתי לו שאצלנו אין גניבות.
אור נחמיה: הוא אכן עשה את זה, הוא שם את זה אצל חיילת שלי במשך כמה ימים.
אור נחמיה: לאחר כמה ימים הוא אמר: אני רואה שלא גנבו, בואי נלך לקחת.
אור נחמיה: ביום חמישי בערב הוא התקשר אליי ואמר: אור, אני חושב להביא משהו יותר גניב – איירפודס, לא רמקול של GBL.
אור נחמיה: נראה לי שכן יגנבו איירפודס.
אור נחמיה: הוא בירר איתי איפה המיטה שלי – אם אני נכנס לחדר, תסבירי לי בדיוק איפה המיטה שלך ממוקמת.
אור נחמיה: זה משהו שגרם לי לחשוד, כי אם אתה מחפש גניבות, לא רלוונטי איפה המיטה שלי ממוקמת.
אור נחמיה: זה בכלל לא פרט שהוא רלוונטי.
אור נחמיה: הלכתי איתו בראש שלו והסברתי לו.
אור נחמיה: ביום ראשון הגעתי לבסיס והוא ביקש לבוא איתי כדי לשים את המכשיר בחדר.
אור נחמיה: הוא שם את זה במיטה שממולי, מיטה של נגדת שעזבה בדיוק באותו יום את הבסיס.
אור נחמיה: הוא וידא איתי מספר פעמים שהיא לא חוזרת לחדר, שהיא ארזה את כל הציוד שלה, ואז הוא שם את זה במיטה שממולי.
אור נחמיה: כשהפרשה התפוצצה הראו לנו בצילומים שהוא שם זום על המיטה שלי בלבד.
אור נחמיה: המיטה שלי הייתה ממוקמת בסוף החדר ולכן הערתי לו שאם הוא רוצה לתפוס גנב, כדאי שהאיירפודס יהיה יותר נגיש ולכן שישים את זה בכניסה לחדר ולא בסוף החדר.
אור נחמיה: הוא אמר: לא, זה לא מקום אסטרטגי.
אור נחמיה: אם מישהי תרצה לעבור לישון במיטה הזאת תגידי שיש רטיבות בקיר ועד שהזכיין לא יגיע לתקן אני לא מאשר שאף אחת תעבור למיטה הזאת.
אור נחמיה: אמרתי לעצמי שאלה לא דברים שמישהו שמחפש גנב אומר, כנראה שיש פה משהו אחר.
אור נחמיה: יצאנו מהחדר וכשחזרתי לאחר כמה שעות, בסביבות עשר בלילה, הלכתי לחפש משהו.
אור נחמיה: לא ידעתי בדיוק מה, אבל תיארתי לעצמי שאם זה בזום על המיטה שלי ומול המיטה שלי, זו מצלמה.
אור נחמיה: חיפשתי באיירפודס ולא מצאתי כלום.
אור נחמיה: אמרתי לעצמי: טוב, אור, זה לא יכול להיות.
אור נחמיה: אין מצב שהוא, המפקד שלך, הסגן אלוף שלך, שהוא כמו אבא שלך, שם לך דבר כזה בחדר.
אור נחמיה: כאילו, אין סיכוי, את הוזה.
אור נחמיה: אני חוזרת למיטה שלי, רוצה ללכת להתקלח, אבל יש לי תחושת בטן, אינטואיציה שאומרת לי לא להתפשט, שיש לי פה משהו בחדר.
אור נחמיה: לא יודעת איך, הגעתי לראש של המטען, מפעילה עליו את הפלש של הטלפון ואני קולטת עינית קטנה בראש של המטען, מטען רגיל של סמסונג.
אור נחמיה: באותו רגע אני בהתמוטטות נפשית מטורפת, אני מצליחה להבין מה אני רואה, אבל אני לא בדיוק מבינה.
אור נחמיה: אני לא יודעת אם זה מקליט לו ומשדר לו ישירות לטלפון, מפחדת שהוא יתקשר פתאום, שהוא יבין שתפסתי אותו.
אור נחמיה: אני יוצאת מהחדר, מתקשרת לחברות שלי ולאחר כמה דקות לאימא שלי.
אור נחמיה: אימא שלי אמרה: אור, תארזי את הציוד שלך ותביאי את זה איתך הביתה.
אור נחמיה: תבואי עכשיו הביתה.
אור נחמיה: הקשבתי לה, לקחתי את זה איתי והגעתי הביתה.
אור נחמיה: באותו ערב, כשאני נוסעת, כמעט שלא ראיתי את הכביש, אימא שלי הייתה איתי כל הזמן על הקו ואני רק צורחת לה בטלפון.
אור נחמיה: היא ניסתה להרגיע אותי: תירגעי, תגיעי הביתה והכול יהיה בסדר.
אור נחמיה: הגעתי הביתה, פירקנו את זה ואנחנו מגלות שאכן יש מצלמה, שיש כרטיס זיכרון.
אור נחמיה: זה משהו שהיה לטובתנו, כי כשיש כרטיס זיכרון, זה לא משדר ישירות לטלפון, אלא הוא צריך לקחת את הכרטיס כדי לצפות בסרטונים.
אור נחמיה: התקשרתי למצ"ח כדי להגיש שם תלונה.
אור נחמיה: תוך כדי גם התקשרתי למהו"ת.
אור נחמיה: חשוב לי לומר שבאמת-באמת – אולי זה לא מזל, אבל זה כן מזל – שזה מזל שזה קרה בצבא, כי הייתה לי כתובת.
אור נחמיה: מהרגע שזה קרה, מייד היה לי את הטיפול המסור של מהו"ת, עם הפגישות השבועיות, השיחות היום-יומיות.
מירב בן ארי: אולי כדאי שתסבירי, למי שלא מכיר, מה זה מרכז מהו"ת.
אור נחמיה: זה מרכז להתמודדות עם הטרדות מיניות, אלימות וכל הדברים האלה שקורים בצבא.
אור נחמיה: זו הכתובת הראשונה, הם זמינים 24/7.
אור נחמיה: הרמתי אליהם טלפון וכבר למוחרת הם קבעו לי פגישה במהו"ת.
אור נחמיה: באמת, הטיפול היה הכי מסור שרק אפשר.
אור נחמיה: אני חושבת שהמזל שלי היה שזה קרה לי בצבא, כי מייד קיבלתי טיפול לטראומה וזה לא משהו שנמשך לי אחר כך, ואם לא - מי יודע איפה הייתי היום.
אור נחמיה: באמת, זה סיפור מזעזע.
אור נחמיה: הייתי בטוחה שמדובר רק בי, אבל לבסוף התגלו עוד 49 נפגעות, 11 שנים אחורה.
אור נחמיה: משהו מטורף שלא חשבתי שיכול להיות דבר כזה, חשבתי שרק בסרטים.
אור נחמיה: אמרתי לעצמי שאני כנראה חולמת את כל זה ומחר אני אקום ויסתבר לי שכל זה היה חלום, שזה לא אמיתי.
אור נחמיה: חשוב לי להודות לכם שאתם מקיימים את הדיון הזה ותודה לצבא על הטיפול המסור שנתן לי.
רם בן ברק: תודה רבה, אור.
רון כץ: שאלה טכנית, אור.
רון כץ: כשפנית למצ"ח, פנית למישהו ספציפי?
אור נחמיה: התקשרתי למישהו ספציפי שאח שלי מכיר.
אור נחמיה: נאמר לי: אני לא מתעסקת בהיבטים של הטרדות מיניות, אבל אני אפנה אותך לחוקרת שמתעסקת בנושא הזה.
רון כץ: כלומר שאפילו את, בתור אשת קבע, לא היה לך איש קשר ספציפי לנושא הזה בתוך הצבא.
אור נחמיה: לא.
מירב בן ארי: היא לא צריכה איש קשר.
רון כץ: כתובת.
רם בן ברק: נעבור לתא"ל אלה שדו, בבקשה.
שדו שכטמן: צוהריים טובים.
שדו שכטמן: קצת רקע – אני אלה שדו שכטמן, גרה בעפולה, נשואה ואימא לארבעה ילדים.
שדו שכטמן: צמחתי כמעט כל המסלול בצבא כמפקדת.
שדו שכטמן: בתפקיד האחרון הייתי מפקדת מערך מגל ומזה כחודש אני יועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר.
שדו שכטמן: רק כדי לשים את הדברים במסגרת – שני התפקידים המרכזיים של היועל"ן זה לקדם שוויון הזדמנויות מגדרי בצה"ל ומניעה וטיפול בהטרדות מיניות.
שדו שכטמן: ברמת המאקרו – בפתח הדברים חשוב לי לומר שלושה דברים כתפיסה.
שדו שכטמן: זה מתחבר למה שאתה אמרת, היושב-ראש, שצה"ל מגייס לשורותיו מדי שנה גברים ונשים מתוקף חוק ואנחנו מחויבים להבטיח להם סביבת שירות בטוחה ומכבדת ולהגן עליהם, לרבות מפני פגיעות מיניות.
שדו שכטמן: צה"ל רואה בחומרה כל פגיעה על רקע מיני ופועל במישורים רבים, גם כדי לצמצם את התופעה, גם למנוע אותה, גם לטפל בנפגעות וכמובן למצות את הדין עם הפוגעים.
שדו שכטמן: יחידת יועצת הרמטכ"ל לענייני מגדר אמונה בין היתר על ההובלה, המניעה והטיפול באותן פגיעות מיניות.
שדו שכטמן: במצפן הרמטכ"ל מס' 17, "ואהבת לרעך כמוך", הדגיש הרמטכ"ל, ואני מצטטת: כל פגיעה על רקע מיני, בדיבור או במעשה, היא פגיעה בכבוד האדם ומהווה מעשה חמור.
שדו שכטמן: צה"ל נוקט במדיניות של אפס סובלנות בטיפול במקרים כאלה.
שדו שכטמן: חשוב לי לומר שצה"ל מתייחס במלוא הרצינות לכל תופעה כזאת ולפגיעה על רקע מיני ולשם כך אנחנו פועלים בהרבה מאוד מישורים.
שדו שכטמן: בדברים שלי אני אנסה לתת גם תשובות לכל הנושא ששמתם וגם להסביר, כדי שיהיה ברור איך המערכת פועלת.
שדו שכטמן: אני חושבת שהנושא הזה הוא נושא מאוד משמעותי והוא נמצא על סדר-היום, גם בחברה בישראל ובתוך כך גם בצה"ל.
שדו שכטמן: בהקשר הזה, מתוך הבנת הצורך והחשיבות, הוקם מהו"ת, שזה מרכז להתמודדות ותמיכה, לפני כעשור על ידי תא"ל במיל' גילה כליפי שהבינה את הצורך והקימה את המרכז שמטפל גם בפגיעות על רקע מיני, גם אלימות במשפחה וגם באלימות בין בני זוג.
שדו שכטמן: המרכז הזה הוא מרכז ייחודי בארץ, וככול שאני יודעת הוא גם ייחודי בעולם כולו, כי הוא מציע מענה רחב בכתובת אחת.
שדו שכטמן: הוא ממרכז את הכול בתוך כתובת אחת.
שדו שכטמן: אנחנו מציעים גם את הטיפול הרגשי, גם את הסיוע והליווי, לרבות סיוע וליווי פיזי, בין אם זה לחדר המיון האקוטי, חקירה או משפט.
שדו שכטמן: כל מה שצריך, גם בפיזיות, אנחנו נותנים את הסיוע והליווי, וכן ייעוץ משפטי.
שדו שכטמן: בהקשר הזה, המרכז הזה מגשים הלכה למעשה את המלצות ועדת ברלינר, בראשות השופטת בדימוס ברלינר, ואני מצטטת: בין המלצות הוועדה הוצע להקים מרכזים ייעודיים למתלוננים בעבירות מין שירכזו את כלל השירותים שלהם נזקק נפגע עבירת מין, ובהם ישמשו בעלי תפקידים שונים, כגון עובדים סוציאליים, רופאים, מסייעים משפטיים.
שדו שכטמן: הוועדה ציינה את היתרונות הגלומים במרכוז הגורמים הרבים במקום אחד, בוודאי כשמדובר בטיפול בטראומה מינית.
שדו שכטמן: אנחנו מטפלים בפגיעות על רקע מיני, כמובן כאלה שקרו בנסיבות צבאיות, שמעתם פה על מקרה אחד, וגם באירועים שקרו באזרחות.
שדו שכטמן: כלומר, גם אם זה קרה בנסיבות אזרחיות במסגרת הצבא, כמו למשל יצאו לסוף שבוע הביתה, יצאו לחופשה ומשהו קרה והם מדווחות/מדווחים ומבקשים טיפול וסיוע – אנחנו נותנים להם.
שדו שכטמן: יתרה מכך, אנחנו מטפלים גם באירועים שקרו טרם הגיוס – חיילים וחיילות שמתגייסים והם מספרים על אירועים שפגשו אותם בילדותם או בבגרותם והם מבקשים סיוע וליווי, אנחנו מלווים אותם ומסייעים להם במהלך השירות שלהם.
שדו שכטמן: לכן מבחינתי המרכז הזה הוא משמעותי מאוד, כי הוא לא מטפל רק בנסיבות צבאיות, אלא גם נותן כלים לאותם נפגעים ונפגעות לחיים, מחזק אותם, מעצים אותם, בונה אותם.
שדו שכטמן: אני יכולה לספר לכם על אירוע של נפגעת שנפגשתי איתה לפני כשבועיים והיא סיפרה לי איך הטיפול במהו"ת סייע לה והיא הבינה שכל מה שהיא עברה באירועים הפוגעניים טרם הגיוס ובגיוס עצמו, כלומר גם במהלך השירות, פתאום שינה לה דפוסי חשיבה, את דפוסי ההתנהגות, זה חיזק אצלה את האמון באדם, במערכת.
שדו שכטמן: מבחינתי אלה כלים שהם מאוד-מאוד משמעותיים ואני יודעת שכשהיא תשתחרר היא תשתחרר חזקה יותר, מועצמת, אחת שיכולה להתמודד עם אתגרי החיים.
שדו שכטמן: בהמשך אני אתייחס למספרים, כפי שביקשתם.
שדו שכטמן: לפני כן אני רוצה להסביר שכשתראו את המספרים, אתם צריכים להבין שמדובר על מנעד רחב של דיווחים.
שדו שכטמן: זה יכול להיות מאווירה מטרידה – "הוא הסתכל עליי במבט שהרגשתי איתו לא נוח" – ועד למקרים החמורים יותר, של אונס ומעשה סדום.
שדו שכטמן: יש פה מנעד שלם של אירועים בדרך.
שדו שכטמן: היום עומדות לרשות הנפגעים והנפגעות מספר כתובות לדיווח: הם יכולים לגשת למפקד הישיר שלהם; הם יכולים לפנות ישירות למהו"ת.
שדו שכטמן: המספרים מפורסמים בכל מקום, הם מקבלים את זה ביום הגיוס שלהם וזה נמצא בכל יחידה; הם יכולים לפנות לממונת היוהל"ם.
שדו שכטמן: כדי להסביר מה זה, אני רוצה שתבינו שלי יש ממונת יוהל"ם בכל יחידה בצה"ל.
שדו שכטמן: אני מדברת על מאות קצינות ונגדות שהתפקיד שלהם, בנוסף על תפקידן האחר, הוא גם להתעסק במניעה, בהסברה, בטיפול, בדיווח.
שדו שכטמן: אנחנו מכשירים אותן, אנחנו נותנים להן את הכלים ואנחנו כמובן מלווים אותם.
שדו שכטמן: זה משמעותי מאוד בעיניי, כי כשמישהי או מישהו פונים לממונת היוהל"ם, אין חסמים בדרך.
שדו שכטמן: אין דבר כזה שהממונה פונה להוא שפונה להיא שפונה להוא ויש בירוקרטיה והיררכיה.
שדו שכטמן: הם מגיעים ישירות ליחידת היוהל"ם, כך שכל דיווח כזה שמגיע מממונת היוהל"ם אלינו, תוך שעות יושב אצלי על השולחן.
שדו שכטמן: כמובן שאנחנו מתחילים מייד את מסכת הטיפולים.
שדו שכטמן: זה מאוד משמעותי, כי אין פה בירוקרטיה, אין פה היררכיה, אין חסמים, הכול מגיע בצורה מאוד מסודרת.
שדו שכטמן: בכל מה שקשור להסברה ומניעה: 1.
שדו שכטמן: הנושא של ממונת היוהל"ם, שכבר דיברתי עליו; 2.
שדו שכטמן: הסברה חצי-שנתית.
שדו שכטמן: מתוקף פקודה, כל חצי שנה כל החיילים בצה"ל עוברים הסברה בהתאם לתכנים שאנחנו מפרסמים, בהתאם למגמות שאנחנו חושבים שנכון לדבר עליהם, בהתאם לכל מיני נושאים שאנחנו חושבים שנכון - - -
רם בן ברק: אתן גם עוקבות אחרי הטיפול במטריד?
שדו שכטמן: בהמשך אני אסביר איך אנחנו מטפלים גם במטריד, אבל כל הדבר הזה קורה אצלנו בשיתוף עם הפרקליטות ועם מצ"ח.
שדו שכטמן: בהמשך אני אסגור את כל המעגלים.
שדו שכטמן: לעניין ההסברה – זה לא קורה עם סתם אדם, אלא עם מפקד היחידה שאוסף את החיילים והחיילות ונותן את הדגשים.
שדו שכטמן: יש הסברה מסודרת – מסבירים מה ההתנהגויות האסורות, איך מונעים, מה נדרש, איך מדווחים, אם יש אירוע איך מטפלים.
שדו שכטמן: המפקד נותן להם את כל המסגרת.
שדו שכטמן: הדבר השני זה ביקורות – במסגרת ביקורות אכ"א שמתבצעות בין פעמיים לשלוש בשבוע בכל יחידות צה"ל, אנחנו מגיעים לבצע גם ביקורת בנושא מגדר.
שדו שכטמן: בתוך זה אנחנו בודקים את ממונת היוהל"ם, את האווירה ביחידה, אם יש אירועים, אם החיילים מרגישים בנוח או לא בנוח, עושים שיחות חתך.
שדו שכטמן: אנחנו בודקים את התחומים הרחבים בכל מה שקשור לאקלים היחידתי.
שדו שכטמן: אני רוצה פה גם להתחבר למה שאתה אמרת, היושב-ראש, ולהסביר איפה זה על סדר-היום בצבא.
שדו שכטמן: ב-8 בדצמבר, לפני כמעט חודש, החליט הרמטכ"ל, לאור מספר אירועים של הטרדות מיניות ופגיעה בכבוד האדם, לעשות "עצור מטכ"לי" בכל הצבא ולייחד מספר שעות רק לנושא הזה של פגיעה בכבוד האדם, לרבות פגיעות מיניות.
שדו שכטמן: אני רוצה שתבינו את המשמעות של זה – הכלי הזה שנקרא "עצור הרמטכ"ל" שמור בדרך כלל לאירועי בטיחות.
שדו שכטמן: כשיש אירוע בטיחות, הרמטכ"ל עוצר את כל הצבא, כולנו מתכנסים ומדברים על אירועי הבטיחות.
שדו שכטמן: יש פה משהו מאוד משמעותי במסר שמעביר הרמטכ"ל – בטיחות זה חיי אדם, אבל גם פגיעה בכבוד האדם, בוודאי על רקע מיני, זה חיי אדם.
שדו שכטמן: קיבלנו הרבה מאוד רשמים מאוד-מאוד טובים מהשטח באשר לכמה שעות האלה ומה זה עשה למשרתים.
שדו שכטמן: מבחינת הדיווח – בשנים האחרונות אנחנו רואים עלייה במספר הדיווחים שמגיעים אלינו על רקע פגיעה מינית.
שדו שכטמן: ההערכה שלנו כי העלייה בדיווחים לא מבטאת בהכרח עלייה בהיקף הדיווחים, אלא משקפת גם את העלייה במודעות המשרתים.
שדו שכטמן: היום יש חוסר סובלנות – וטוב שכך – להתנהגות פוגענית ולהטרדות מיניות, יש עלייה בלגיטימציה לדווח.
מירב בן ארי: כל ארגון שיש בו עלייה במספר הדיווחים על הטרדות, זה אומר שהארגון מתפקד.
מירב בן ארי: תמיד היו פגיעות מיניות, אבל ככול שמספר הדיווחים עולה אפשר להבין שנשים מרגישות בנוח להתלונן.
מירב בן ארי: אם הייתה לך ירידה, הייתי דואגת.
שדו שכטמן: נכון.
שדו שכטמן: אני אומרת יותר מזה, זה לא רק שהן מרגישות בנוח, גם יש להן את הצירים שמונגשים להן, הן יודעות לאן להגיע.
שדו שכטמן: מבחינתי הדבר הזה מבטא איזשהו אמון שיש למשרתים ולמשרתות במערכת הזאת.
שדו שכטמן: מבחינתי זה משמעותי מאוד.
שדו שכטמן: לגבי הטיפול בדיווחים – האתגר הכי משמעותי בהקשר הזה הוא מה הרצון של המתלוננים.
שדו שכטמן: קודם כול, אנחנו מסתכלים על המתלוננים והמתלוננות ובודקים מה הם רוצים.
שדו שכטמן: לא תמיד זה פשוט להם, לא תמיד הם במסוגלות לבוא ולמצות את הדין והם לא תמיד רוצים – בטח לא בהתחלה – לחשוף את עצמם או להיכנס לתהליך של בירור אל מול האירוע כולו ואל מול ההליכים שנדרשים.
שדו שכטמן: לפעמים זה מאוד קשה להם.
שדו שכטמן: אנחנו בשיתוף פעולה גם של יחידת היוהל"ם, גם של הפרקליטות וגם של מצ"ח ומנסים לתת להם הרבה מאוד ביטחון לבוא ולהתלונן ולהיחשף.
שדו שכטמן: לא תמיד זה מצליח, לפעמים במהלך הטיפול הם מרגישות ומרגישים בשלים וחזקים מספיק כדי להעלות את הדבר הזה.
שדו שכטמן: אנחנו כמובן ממשיכים ומלווים אותם גם אם זה באמצע טיפול ונותנים להם את המענה.
שדו שכטמן: הטיפול נגד הפוגעים – למעשה יש לנו שני אפיקים שאנחנו מציעים בצה"ל: הדבר הראשון זה הגשת תלונה במצ"ח.
שדו שכטמן: במקרים האלה תיפתח חקירה שבסופה נבחן את הראיות.
שדו שכטמן: לפרקליטות הצבאית יכולה להחליט על שלוש דרכי טיפול: או העמדה לדין פלילי או העמדה לדין משמעתי או סגירת התיק.
שדו שכטמן: אני רוצה להדגיש שהחוקרים והחוקרות במצ"ח עוברים הכשרה והסמכה לטפל באירועים על רקע פגיעה מינית.
שדו שכטמן: זה לא מי שרוצה חוקר מתלוננת - - -
מירב בן ארי: לפחות בתחום הזה הם עוברים הכשרה.
מירב בן ארי: ..
מירב בן ארי: זו נקודה רגישה שלי ושם רם.
שדו שכטמן: הם עוברים הכשרה ביחד עם מפקדת מהו"ת, שנמצאת כאן, ששמה להם את התכנים, למשל לגבי איך פונים למתלוננת, איזו רגישות הם צריכים, איזה זכויות בכלל יש לה, כדי שהמתלוננת תכיר גם את הזכויות.
שדו שכטמן: אנחנו מכשירים אותם ורק הם מטפלים באירועים כאלה.
שדו שכטמן: האפיק השני הוא טיפול מפקדים.
שדו שכטמן: במקומות שבהם זה לא חוצה את הרף הפלילי, אנחנו מאפשרים למפקדים לממש את הסמכות שלהם לברר ובסוף להחליט אם הם רוצים להחליט על העמדה לדין משמעתי או נקיטת צעדים פיקודיים.
שדו שכטמן: גם זה בסופו של דבר חייב להיסגר מולנו.
שדו שכטמן: אני אומרת לכם שהמפקדים בשטח מתייחסים לדבר הזה במלוא כובד הראש, במלוא הרצינות.
שדו שכטמן: כמו שאמרתי בפתח דבריי, אני בעצמי הייתי בשטח, אני יודעת איך אנחנו מתייחסים לכל אירוע כזה, מתייחסים לזה בכובד ראש, על אחת כמה וכמה כשהדבר הזה עובר לטיפול מפקדים.
שדו שכטמן: כחלק מהמאמץ למיגור מעשי הפגיעה על רקע מיני, הפרקליטות הצבאית עומדת על כך שבכל אירוע שמובא בפני בית דין צבאי, תהיה ענישה מחמירה, ממשית ומרתיעה, כזו שמחר בבוקר אם מישהו יעלה לו איזשהו רעיון, הוא יחשוב טוב-טוב אם כדאי לו.
שדו שכטמן: אנחנו גם מפרסמים את הדבר הזה.
רון כץ: איפה הנתון הזה לגבי רף הענישה?
שדו שכטמן: בהמשך אני אפרט גם את הדברים האלה.
שדו שכטמן: לצד האירועים המשמעתיים והפליליים, כשמדובר במשרת קבע אנחנו בוחנים גם אם להביא אותו בפני ועדה להתרת התחייבות.
שדו שכטמן: אני אומרת לכם, בהסתכלות על השנה אחורה, כל מי שהועלה לוועדה להתרת התחייבות, למעט אחד, כולם שוחררו מצה"ל, באופן מיידי.
רון כץ: פספוס של האחד הזה.
שדו שכטמן: כל מקרה לגופו.
שדו שכטמן: לא הייתי אומרת את זה כך, כי יש מקרים שצריך לדעת ולצלול פנימה.
רון כץ: של דברים של קו אדום, זה קו אדום.
אמילי חיה מואטי: השאלה אם ענישה, מחמירה ככול שתהיה, יכולה למנוע את המקרים הבאים, כי גברים כאלה הם רפטטיביים, הם חוזרים על המקרים.
אמילי חיה מואטי: אומרים שכל אישה נפגעה מינית, אבל לא כל הגברים פוגעים מינית.
שדו שכטמן: אני חושבת שזו רק אפשרות אחת, זו רק דרך אחת ויש עוד דרכים רבות.
אמילי חיה מואטי: ברור.
אמילי חיה מואטי: השאלה היא אם גבר שעומד לפגוע באישה עוצר רגע ואומר ראיתי את ההוא נענש ולכן אני אעצור בעדי.
אמילי חיה מואטי: בדרך כלל זה מעשה שנעשה מתוך כוחנות, מתוך רצון לרמוס ולא מתוך איזושהי מחשבה כזאת של ההוא נענש, בואו ננסה - - -
שדו שכטמן: קודם דיברתם על הארגון ההיררכי ועל המשמעות של יחסי מרות וכוח.
שדו שכטמן: אני חושבת שיש דווקא יתרון לדבר הזה, למקום הזה שנקרא "ארגון היררכי", כי המשרתים והמשרתות יודעים מתי נחצה קו אדום.
שדו שכטמן: זה ארגון היררכי – כשיש חציה של קו אדום, זה מאוד ברור.
שדו שכטמן: אין דילמות.
משה טור פז: אני רוצה להמשיך את השאלה של חברתי.
משה טור פז: מוצגים כאן נתונים מספריים וזה מאוד יפה, כי הצבא כארגון מסודר יודע לתת את הנתונים ולומר זו כמות המקרים שעסקנו בהם ומה עשינו.
משה טור פז: כמו בכל המערכות, הפער בין מספר הדיווחים – במקרה שלכם ב-2020, 2,261 – לבין כתבי האישום, 31, ואפילו אם נוסיף את התיקים שנסגרו וכו' ואת הדין המשמעתי, אנחנו מגיעים לאחוזים מאוד-מאוד קטנים, כמו בכל התחום הזה.
משה טור פז: ולכן כל מערכת, גם צבאית וגם אזרחית, בעיניי נמדדת לא רק בחמישה אחוזים של מקרי הדגל שהגיעו לזה, אלא ב-95% האחרים.
משה טור פז: שם המבחן העיקרי של המערכת, שם המסרים הסמויים, שם השאלה האמיתית אם הקו שמנחה פה הרמטכ"ל והעבודה שלכם מצליחה לחלחל ולבוא לידי ביטוי.
משה טור פז: בעיניי זה מבחן, אני לא יודע מה התשובה.
שדו שכטמן: תכף אני אגע בזה.
שדו שכטמן: כשאני אפרט לכם גם את המנעד, אתם תראו את המנעד הרחב ולמה לא הכול חוצה את הרף הפלילי ולכן יש אירועים שמטופלים בטיפול מפקדים.
שדו שכטמן: חשוב גם שאני אשים על השולחן עוד נתון, שאמרתי אותו קודם – תבינו שכמעט ב-50% מהדיווחים המתלוננים והמתלוננות מבקשים שאנחנו לא ניגע בזה.
שדו שכטמן: הם רק רוצים שזה יהיה אצלנו, הם עוד לא בבשלות.