GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
לירן ברוך: תחשוב שחיילים שחוטפים יום-יום אבנים, איך הם מגינים על עצמם?
לירן ברוך: למען השם, כאילו, אני לא מצליח להבין איך לוחמים שלנו שחוטפים ונמצאים ברווזים במטווח.
לירן ברוך: גם זורקים עליהם בקת"ב והם לא יכולים להגן על עצמם.
לירן ברוך: אפשר לראות את זה גם במצגות של צבא הגנה לישראל.
לירן ברוך: אני לא מצליח להבין למה לא מהיום משנים את כל התפיסה ולהגן על החיילים שלנו, כי עם כל הכבוד, זריקות אבנים וזריקות בקת"בים ולעשות אמבוש לחיילים שלנו בכל מיני עמדות, בכל מיני כפרים למיניהם ובמוקדי חיכוך – לשם זה אנחנו לא צריכים לשלוח את הלוחמים שלנו שיחטפו.
לירן ברוך: צריכים להגן על עצמם.
לירן ברוך: אני לוחם.
לירן ברוך: אני רוצה להגן על עצמי.
לירן ברוך: אני לא רוצה להיות ברווז במטווח כשאני מגיע.
לירן ברוך: אז זוכר את זה.
לירן ברוך: אני זוכר שחטפתי אבנים לפני זה בקלנדיה, ולפעמים היינו קופצים מעל האבנים.
לירן ברוך: וזה לא כיף.
לירן ברוך: זה לא כיף, שאתה בא ורוצה להגן על המדינה שלך ועל העם שלך ואתה רוצה למנוע פיגועים, ואתה חוטף אבנים ואסור לך להגיב עליהם.
לירן ברוך: ואני, לצערי, אסבול מפוסט טראומה כל החיים.
לירן ברוך: והלוחמים שלנו, אלה שחוטפים אבנים ואומרים: איפוק זה כוח, הם גם יסבלו כמה חודשים אחרי שהם יסיימו את השירות הצבאי שלהם.
לירן ברוך: הם יסבלו מפוסט טראומה חריפה מאוד, ואני לא מאחל את זה אפילו לשונאים שלי.
רם בן ברק: הדברים חשובים מאוד.
יותם אייל: אני עורך דין יותם אייל, מנכ"ל הפורום המשפטי למען ישראל.
יותם אייל: בשנת 2005 הייתה תוכנית טלוויזיה בשם השגריר.
יותם אייל: בתוכנית הזאת זכה בחור בשם איתן שוורץ כשהתסריט היה לצאת לעולם ולתת הסברה לטובת מדינת ישראל.
יותם אייל: אחרי כשנה עשו איתו ריאיון באחד מהעיתונים הגדולים, ושאלו אותו: מה הדבר שאתה יכול לתת טיפ לכולם?
יותם אייל: הוא אמר:
יותם אייל: אחד הדברים העיקריים שבאו אליי בתלונות היה שאמרו: הם זורקים עליהם אבנים ואתם יורים בהם; אתם החזקים.
יותם אייל: אז מה עשיתי?
יותם אייל: הבאתי איתי בלטה, הוצאתי אותה, ואמרתי להם: תראו, זו האבן שפוגעת כשזורקים עליהם.
יותם אייל: אם אני אזרוק את זה עליכם, אתם לא תרצו לירות בי?
יותם אייל: אני גר ביישוב בשם גבעת הראל.
יותם אייל: לפני פחות משנה הגננת של הבן שלי נפגעה במצב אנוש, ברוך השם, היא יצאה מזה, מזריקת אבן על הראש ליד יישוב נווה צוף.
יותם אייל: הבן שלי אז היה בן שלוש, הגננת שלו זהו, נעלמה.
יותם אייל: הייתי צריך להסביר לו מה הסיפור שהיא לא נמצאת.
יותם אייל: כמעט כל תושבי היישוב שלי חטפו אבנים, חלקם יותר מפעם אחת על הרכבים.
יותם אייל: אנחנו לא גרים במקום מאוד מבודד.
יותם אייל: אנחנו על ציר 60.
יותם אייל: ולמרות זאת, חוטפים אבנים בלובן, חוטפים אבנים בסינג'יל, חוטפים במקומות בדרך.
יותם אייל: המציאות היא שאנשים חיים תחת אימה.
יותם אייל: והאימה הזאת היא – אני שמעתי פה את הדברים.
יותם אייל: אמרו תחושת ביטחון סובייקטיבית.
יותם אייל: אני חושב שהתרגלנו אולי לזה שאבן זה כאילו דבר פשוט, כי זה לא ירי.
יותם אייל: אבל אנשים חיים תחת אימה מזה שהם יצטרכו לבוא – השכנה שלי אומרת לי שההורים שלה מפחדים לבוא אליה הביתה כי הם חטפו אבן לפני חצי שנה.
יותם אייל: אז זו הסיטואציה שהם חיים שם.
יותם אייל: לפני כשנתיים, אנחנו חשפנו נתונים בחופש מידע של צה"ל והמשטרה בקשר לטיפול בזורקי האבנים.
יותם אייל: לפי הנתונים שקיבלנו, פחות מ-5% מהאנשים נעצרו.
יותם אייל: פחות מ-5% מהאנשים הוגשו נגדם כתבי אישום.
יותם אייל: הדבר הזה פורסם שוב השבוע במחקר של הכנסת על פי הנתונים של צה"ל, שיש 5% כתבי אישום על זריקות אבנים.
יותם אייל: אני גם אגיד עוד יותר.
יותם אייל: יש פער מאוד גדול גם כשבוחנים את זה בין זריקות אבנים מחוץ לקו הירוק לבין זריקות אבנים בתוך הקו הירוק וברמת הטיפול.
יותם אייל: כמעט ולא מטפלים בזורקי אבנים, כאילו זה דבר שהוא לא משמעותי בכלל.
יותם אייל: אני רק אוסיף דבר אחרון, שהוא קצת דבר אחר.
יותם אייל: עמית דיבר פה מקודם על הארגונים הזרים שמגיעים לפה לארץ.
יותם אייל: אנחנו הגשנו את התלונה למשטרה ביחד עם פרויקט DMU.
יותם אייל: הבאנו הוכחות לגידול, הוכחות לכניסה לארץ, הוכחות לפגיעה בחיילים ובשוטרים.
יותם אייל: הפרקליטות מסמסה לנו את התלונה אחרי שנתיים של רדיפה אחריהם.
יותם אייל: הם פשוט לא הסכימו לתת לנו אפילו סיבה ונימוק למה הם הורידו את התלונה הזאת.
יותם אייל: יש פה חוסר רצון לטפל בתלונות ובדברים האלה.
יותם אייל: ועם חוסר הרצון אנחנו בדיוק חוטפים אחר כך את אותן אבנים ואת אותם פיגועים ביהודה ושומרון.
רם בן ברק: יש לך קשר לגליק?
שי גליק: כן.
שי גליק: אני אחיין של יהודה.
רם בן ברק: אחיין של יהודה?
שי גליק: אבל אני מטעם עצמי.
רם בן ברק: אבל זה לא ייתן לך תוספת זמן, כן.
שי גליק: הכול בסדר.
שי גליק: אז אני שי גליק.
שי גליק: אני מנכ"ל "בצלמו".
שי גליק: "בצלמו" הוא ארגון זכויות אדם ברוח יהודית.
שי גליק: לפני שבועיים היה פה דיון.
שי גליק: השתתף מישהו ואמר: אנחנו הולכים להרוס גדרות בבקעת הירדן.
רם בן ברק: אנחנו מי?
שי גליק: הולכים להרוס גדרות בבקעת הירדן.
שי גליק: ואתה אמרת לו: אסור לכם לקחת את החוק לידיים.
שי גליק: אותו אדם כבר תועד הורס גדרות בבקעת הירדן ופרסם את זה, אוקיי?
שי גליק: גדרות של חקלאי פרטי, באו קבוצה.
שי גליק: אנחנו הגשנו תלונה למשטרה.
שי גליק: אנחנו מייצגים את אותו חקלאי.
שי גליק: למשטרה, ליועץ המשפטי לממשלה, לפרקליטות המדינה.
שי גליק: ארגון בישראל שאומר: אנחנו באים לשטחים פרטיים, ארגון לוחמים לשלום, והורסים גדרות שם.
שי גליק: הם גם אמרו את זה פה, בדיון בכנסת, לעיני כל חברי הוועדה.
שי גליק: כמה פה מחו וגם אתה מחית, אבל לא עושים להם כלום.
שי גליק: לא מערכת המשפט, לא פרקליטות המדינה.
שי גליק: עכשיו, תדמיין אותי אומר:
שי גליק: אני הולך הורס בתים של ערבים, בכנסת, לעיני כולם.
שי גליק: והם לא מתביישים בזה.
שי גליק: יש כאן מערכת שלא מצליחה להיחלם באותם אנשים שהם פורעי חוק.
שי גליק: אתה אמרת, ויפה מאוד, שיש כאלה שהם אנרכיסטים ויש כאלה שלא, פעילי זכויות אדם, ואני מקבל את זה.
שי גליק: אני גם הייתי במקומות כאלה, וגם נפגשתי עם תושבים מקומיים, היהודים וערבים, כמו שאומרים.
שי גליק: יש כאלה שלא באים להתסיס.
שי גליק: אבל יש כאלה שבאים להזיק פיזית.
שי גליק: ואותו בן אדם הזיק פיזית.
שי גליק: והוא תועד מזיק.
שי גליק: הם אוספים כסף.
שי גליק: הם פרסמו את זה והם אספו כסף בשביל אותה פעילות.
שי גליק: ולא עוצרים אותם.
שי גליק: איך יכול להיות שבאים פעילים לשטח פרטי?
שי גליק: עכשיו, כשבאים פעילים לשטח פרטי, רק רע יכול לצאת מזה.
שי גליק: רק רע.
שי גליק: והם הורסים דברים.
שי גליק: והם אומרים גם בפייסבוק.
שי גליק: יש את זה בנייר עמדה.
שי גליק: חתכו לך את זה.
שי גליק: אבל בנייר העמדה יש את זה.
שי גליק: והם אומרים: אנחנו נלך ונהרוס את הגדרות של כל היהודים בבקעת הירדן, שהם חושבים שהם לא חוקיים, כן?
שי גליק: על הגדרות הפרטיים אני מדבר.
שי גליק: הוועדה חייבת למצוא דרך.
שי גליק: ובעצם הצבא והמשטרה צריכים למצוא דרך, שאדם שאומר כזה דבר יקבל הרחקה מינהלית מיידית, וגם חבריו.
שי גליק: וגם הארגון שלו.
רם בן ברק: תגיד.
רם בן ברק: שאלה, תענה.
רם בן ברק: אתה חושב שמאחזר לא חוקי הוא ביטוי שבמדינה נורמלית צריך להשתמש בו?
שי גליק: אנחנו מדינה מרוכבת.
שי גליק: אני אגיד את זה בצורה מאוד מאוד פשוטה.
שי גליק: אנחנו מדינה מורכבת.
שי גליק: ויש הרבה מורכבות.
רם בן ברק: אני שאול אותך.
רם בן ברק: אני שואל, אם אתה חושב שאנחנו כמדינה יכולים להרשות לעצמנו לקבל אמירות או עובדות, כמו להגיד מאחז בלתי חוקי או התיישבות בדואית, נאמר, בלתי חוקית.
רם בן ברק: עזוב רגע את הזה.
רם בן ברק: אנחנו יכולים לקבל את זה?
רם בן ברק: אתה כמדינה?
שי גליק: אגי אגיד לך.
שי גליק: אני חושב שהמדינה צריכה לפעול שכולם יהיו חוקיים, אוקיי?
שי גליק: בכל התחומים.
שי גליק: לא, לא.
שי גליק: אבל אני חושב - - -
רם בן ברק: קודם שיעשו, ואחרי זה - - -
שי גליק: אני לא אמרתי קודם שלא.
רם בן ברק: אני שואל אותך, כי אתה מדבר על הגדרות.
רם בן ברק: בשביל זה אני לוקח לשם, הרי שום דבר לא מנותק מקונטקסט.
שי גליק: נכון.
רם בן ברק: שום דבר לא מנותק מקונטקסט.
רם בן ברק: אני שואל, האם זה נכון, למשל, שצה"ל שכל כך פרוס וכל כך מתוח וכל כך הכול, גם יצטרך כל פעם לרוץ לאיזה מקום בשביל להגן גם עליהם, ובכלל הם לא רוצים גדר, וכן הלאה – האם הדבר הזה, האם אנחנו צריכים לפעול במסגרת חוק איפה המדינה מחליטה שכאן בונים?
שי גליק: אבל שם זה חווה חקלאית מוצהרת.
דוד אלחייני: אל תיכנס לזה.
גבי לסקי: למה לא? למה לא?
דוד אלחייני: החוק מאוד מאוד משתנה אצלנו.
רם בן ברק: - - - כל ימינה - - -
שי גליק: אני לא בורח.
שי גליק: הפוך.
דוד אלחייני: רם, הקימו בית ספר בבקעת הירדן, בחמאם אל מליח, לא חוקי על אדמות מדינה.
דוד אלחייני: אותו לא הורסים.
דוד אלחייני: הולכים להרוס גדר של מעיין הדגל שזה נועד לכולם.
דוד אלחייני: זה מה שמעניין?
גבי לסקי: לא.
גבי לסקי: זה פוגע בצאן.
גבי לסקי: הם לא יכולים להכניס את הצאן.
גבי לסקי: זה לא ככה.
רם בן ברק: רגע.
רם בן ברק: בבקשה, גליק.
רם בן ברק: הפרעתי לך.
דוד אלחייני: את מדברת שטויות.
שי גליק: אותו ארגון אומר:
שי גליק: אנחנו פנינו למינהל האזרחי שיהרוס את אותו מאחז, גדר, איך שתקרא לזה - -
שי גליק: - - והם לא הסכימו.
שי גליק: ולכן אנחנו לוקחים את החוק לידיים.
רם בן ברק: חמור ביותר.
שי גליק: זה אנרכיזם.
שי גליק: זה בדיוק זה.
שי גליק: אבל הם אומרים את זה בפומבי.
רם בן ברק: אני מסכים איתך במאה אחוז.
רם בן ברק: בעיניי, אנרכיסט זה כל אחד שלוקח את החוק לידיים.
שי גליק: ברור.
שי גליק: כל אחד.
גבי לסקי: כל מי שגר במאחז הוא אנרכיסט.
רם בן ברק: גם מי שבונה מאהל בלתי חוקי, גם מי שהורס גדר בלתי חוקית, כל אחד שלוקח את החוק לידיים הוא אנרכיסט.
שי גליק: אני מסכים עם זה במאה אחוז.
רם בן ברק: - - -
שי גליק: ואני אגיד אבל בצורה כזאת.
שי גליק: סתם בעצם פעילות של מרי אזרחי בלתי אלים, אחד מהכללים זה לא לפגוע ברכוש של השני.
שי גליק: זה אחד מהכללים הברורים למרי אזרחי בלתי אלים.
שי גליק: הארגון הזה אומר: אנחנו נפגע ברכוש פרטי.
רם בן ברק: חמור מאוד.
שי גליק: הם לא אומרים: אנחנו נחסום כבישים.
שי גליק: אבל צריך להרחיק אותם.
שי גליק: ואני אומר פה, יש את הרח"ט, ואתה מכיר את זה.
שי גליק: הוא ישב פה לפני שבועיים בכנסת ואמר את זה, ושלחתי להם פנייה.
שי גליק: היי פה נציג מפרקליטות הצבאית.
רם בן ברק: הבנו.
רם בן ברק: אתה רוצה להוסיף עוד משהו?
שי גליק: ואני רוצה שאת גם תעזרי לי.
שי גליק: א', אותו חקלאי שנפגע וקיבל, פגעו לו ברכוש הפרטי שלו ונכנסו לרכשו והזיקו.
שי גליק: הוא פנה גם למשטרה וגם לפרקליטות המדינה ואין פה שאלה, עובדות, כי הם אומרים את זה.
שי גליק: הם תיעדו את עצמם אומרים את זה.
שי גליק: וסגרו לו את התיק מייד.
שי גליק: לא הסכימו לתת לו שום דבר.
רם בן ברק: תודה, גליק.
שי גליק: אז אני כן אשמח שהוועדה תבדוק את זה.
רם בן ברק: גליק, גליק, הבנו.
נירה שפק: תעביר את הפניות ואנחנו נטפל בזה.
נירה שפק: בשביל זה יש לנו פניות ציבור.
שי גליק: מעולה.
רם בן ברק: חבר הכנסת ניר אורבך, בבקשה.
ניר אורבך: קודם כול, שמענו באמת דברים.
ניר אורבך: שוב, אני רוצה להגיד תודה רבה.
ניר אורבך: גם הדיון הזה, שהוא בדרך טעון, הצלחת לנהל אותו בצורה מרשימה, אם יורש לי.
ניר אורבך: עלו פה נושאים, שברשותך, אדוני היושב-ראש, ניקח בוודאי חלק מהם לוועדת החוץ והביטחון.
ניר אורבך: יש את הנושא שהעלתה פה חברת הכנסת דיסטל על הנושא של הטרדות בקווים של האוטובוסים.
ניר אורבך: זו באמת תופעה ידועה.
ניר אורבך: מה שאותי אולי מטריד, ואתה העלתה את זה, הוא הפער בין העשייה היום-יומית של כוחות הביטחון לבין, בסופו של דבר, תחושת המשילות ותחושת הביטחון של התושבים, שכתוצאה מזה גם יכול מאוד להיות שאין מיצוי של הפעולות הצבאיות שאפשר לעשות.
ניר אורבך: זה משהו שאם אני לא טועה שר הביטחון סגר מולך שהוא יבוא להציג בפנינו את המדיניות, בכלל, אומנם שזו מדיניות כללית.
ניר אורבך: אני חושב שזה גם צריך להיכנס כנושא לאותו דיון בוועדת החוץ והביטחון.
ניר אורבך: זהו.
ניר אורבך: מה שאנחנו יכולים מענה בכלים שלנו צריך לעשות את זה.
רם בן ברק: את רוצה להוסיף משהו?
ניר אורבך: אני מתנצל שאני חייבת ללכת כי יש לי ועדת כנסת.
ניר אורבך: אז אני אפילו על שלוש הדקות האחרונות אני מאחר.
רם בן ברק: את איש הימין האחרון, אתה משאיר אותי לבד.
רם בן ברק: רק ראש המועצה ישמור עליי.
ניר אורבך: לא.
ניר אורבך: אני לא רוצה לשרוף אותה, אבל חברת הכנסת שפק היא בסדר.
ניר אורבך: גם לסקי פעם הייתה.
רם בן ברק: אני לא אנצל את זה.
רם בן ברק: תודה לכם.
נירה שפק: רם, נשארת רק עם ח"כיות.
נירה שפק: זה מלחיץ?
נירה שפק: נשארת רק עם ח"כיות.
רם בן ברק: זהו.
רם בן ברק: אני מעדיף תמיד חכ"יות על ח"כים.
רם בן ברק: קודם כול, תודה רבה לכל מי שהגיע.
רם בן ברק: אין ספק שמציאות של זריקות אבנים, של אנשים שבאים לעודד אלימות, היא מציאות בלתי נסבלת מכל הצדדים.
רם בן ברק: אבל אנחנו מדברים עכשיו על האלימות נגד מתיישבים או נגד תושבים ישראלים ביהודה ושומרון.
רם בן ברק: וצריך לעשות את המקסימום בשביל להעניק תחושת ביטחון.
רם בן ברק: נאמרו כאן דברים חשובים מאוד שאת חלקם אנחנו עוד נפתח בהמשך.
רם בן ברק: וצריך לראות איך אנחנו נותנים מענה מיטבי לאירועים האלה.
רם בן ברק: איך הפרקליטות נכנסת יותר בשביל שהאנשים האלה ייעצרו.
רם בן ברק: ואנחנו נראה איך עושים את זה בדיאלוג שלנו עם כוחות הביטחון, איך אפשר להעניק ביטחון עוד יותר טוב לתושבים שחיים ביהודה ושומרון.
רם בן ברק: רציתי להגיד עוד משהו, אבל אני לא רוצה לייצר כותרת.
רם בן ברק: אז אנחנו נשאיר את זה ברמה הזאת.
רם בן ברק: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה, הדיון פתוח לפי סעיף 120ב(2) לתקנון הכנסת.
רם בן ברק: זה דיון המשך לדיון שנערך לפני כחודשיים, בעיה שעלתה מהשטח של צפיפות בלתי נסבלת באוטובוסים, חוסר יכולת להגיע לבסיסים בזמן, מה שגורם לענישה, איחור ביציאה וכי שאיחור ביציאה אין הסעות וגרר שרשרת שלמה של דברים.
רם בן ברק: פעם אחרונה שהייתם הצגתם תוכנית מקיפה וגדולה להתמודדות עם הנושא.
רם בן ברק: לצערנו ממשיכות להגיע תלונות של עומסים ואנשים שלא יכולים להגיע לבסיס בזמן.
רם בן ברק: אני מבין גם שיש פינג פונג בין משרד התחבורה לצה"ל בנושאים מסוימים ואנחנו כאן כדי להעלות את הנושא שוב ולראות איך אפשר לפתור את הבעיה.
רם בן ברק: אנחנו שולחים את הילדים שלנו לצבא, שם אתם הופכים אותם לגברים, אבל גם הגברים צריכים להגיע בביטחון לבסיס ומהבסיס בחזרה לביתם בסופי שבוע.
אלוף איציק תורג'מן: בוקר טוב, שמי איציק תורג'מן, ראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה של צה"ל.
אלוף איציק תורג'מן: הוועדה הקודמת הייתה כמעט לפני 4 חודשים, זה זמן תגובה טוב, בחודשיים אני לא יודע כמה אפשר לראות.
אלוף איציק תורג'מן: כמו שפתחתי בוועדה הקודמת, גם עכשיו אני אומר שיש לי אחריות כוללת על הקיום של צה"ל, מעין חוזה לא פורמלי עם החברה הישראלית, עם ההורים של החיילים.
אלוף איציק תורג'מן: יש לי אינטרס שהחיילים יהיו שבעים, בריאים, נוסעים בצורה מסודרת, חיים בסביבה טובה, לכן העיסוק שלנו הרבה יותר רחב.
אלוף איציק תורג'מן: אני אבקש להציג את הדברים, לא נחזור על מה שנאמר בוועדה הקודמת אלא בעיקר מה התפתח ומה נעשה.
אלוף איציק תורג'מן: אני יכול לומר שמיד אחרי הוועדה האחרונה אנחנו עם הרבה תהליכי בקרה, קצינים, נגדים, מפקחים בתחנות המרכזיות במרחב ההסעה בשביל עצמנו, כדי שאנחנו נראה שאנחנו עושים את הדברים נכון.
אלוף איציק תורג'מן: נציג את הדברים ואם תהיינה שאלות נשמח לענות.
בן מויאל: שלום לכולם, אני מאוד שמח להיות פה.
בן מויאל: הנושא חשוב ויש לנו את האחריות עליו.
בן מויאל: הסוגיה המשמעותית ביותר זה שצה"ל לקח על עצמו להוביל מהפכה בעולם התחבורה הציבורית בשיתוף עם משרד התחבורה.
בן מויאל: כמו כל תהליך אסטרטגי שמובילים, השבוע אנחנו נפגשים ולדעתי שם נסכם את מרבית הדברים.
בן מויאל: אני אתן סקירה ואעדכן בדיוק במה התקדמנו מהפעם האחרונה שהיינו.
בן מויאל: כדי להזכיר מה השיטה אליה אנחנו הולכים, הרעיון המסדר שלנו, חלקו כבר מיושם, הוא שליחידות לוחמות, יחידות הכשרה, תהיינה נקודות איסוף ישירות לבסיסים.
בן מויאל: קרי, דילוג על תחנות מרכזיות, לא נסיעה ברכבת.
בן מויאל: יחידות עורפיות יתבססו על תחבורה ציבורית באופן מלא.
בן מויאל: כל הנתונים האלה הם נתונים אמפיריים ואפשר להוכיח אותם באופן מדעי כמה ירדנו או כמה עלינו.
בן מויאל: אם מסתכלים בהשוואה ל-2019, שזו נקודת הייחוס המשמעותית ביותר של צה"ל, לצורך העניין בתום עידן הקורונה היינו מפעילים בין 200 ל-300 אוטובוסים בימי ראשון.
בן מויאל: הקורונה לימדה אותנו טכנולוגית להפעיל מערך תחבורה ציבורית במסה.
בן מויאל: כבר היום אנחנו מעל 1,000 אוטובוסים בימי ראשון וחמישי, שצה"ל מנהג, כולל הזמנת מושב, של חיילים לוחמים מהבית לבסיס ומהבסיס לבית.
בן מויאל: אתמול הייתי בתחנה מרכזית בבאר שבע, כמעט 4,5 שעות.
בן מויאל: זה לא שהכול מושלם, אבל כמעט לא ראיתי שם חיילים לוחמים, למעט חבר'ה של הכנות סגל שנדרשו להגיע יותר מוקדם.
בן מויאל: מרבית החיילים היו מיחידות עורפיות ונדבר מאוחר יותר על תחנה מרכזית באר שבע כמוקד.
בן מויאל: הגדילה היא גדילה אקספוננציאלית וכפועל יוצא של הדבר הזה אני יכול להוכיח באופן אמפירי שכמות הנוסעים ברכבת ובאוטובוס ירדה ביחס ל-2019 באופן משמעותי.
בן מויאל: כדי לקבל אמת מידה, מהפעם האחרונה שנפגשנו ביולי ועד היום, נסעו בתחבורה ציבורית 4.8 מיליון חיילי צה"ל הלוך חזור.
בן מויאל: כשבודקים, כל הדבר הזה הוא תיקופים.
בן מויאל: משמע, כל פעם שחייל עולה לאוטובוס או לרכבת ומתקף את הנסיעה שלו, יש 4.8 מיליון תיקופים כאלה.
רם בן ברק: זה בנסיעות שהם שלכם או לא שלכם?
בן מויאל: גם שלנו וגם של תחבורה ציבורית.
בן מויאל: כשהסתכלנו אל מספר החודשים האחרונים ולקחנו את כל הבעיות שהעלית, כל תמונה כזו שאתה רואה, כשאני מסתכל על כל האירועים שעלו, סך הכול יש לנו ששה אירועים, מתוכם ארבעה מתמקדים בתחנה מרכזית באר שבע והיו עוד שני אירועים חריגים אחד בשיזפון ועוד חייל שנכנס לתא מטען של אוטובוס.
בן מויאל: על כל אירוע כזה אני יכול לתת לכם חצי שעה של תחקיר.
בן מויאל: תחקרנו, בדקנו למה וניסינו להבין האם אפשר להקיש מהאירוע הזה ברמה המערכתית.
בן מויאל: מה שהבנו מהאירועים האלה, מוקד הבעיה שלנו כרגע, לא תראה תמונות לא מתל אביב, לא מחיפה ולא מקרית שמונה, בעיקר מבאר שבע.
בן מויאל: לקחנו את התחנה המרכזית בבאר שבע ורצינו להבין איך אנחנו מסדרים את האירוע הזה.
בן מויאל: בתמונה התחתונה אפשר לראות חיילים שעומדים בתור לאוטובוס, אני יליד ערד, מכיר את התחנה לפני ששיפצו אותה.
בן מויאל: בעבר היו בה מעין מסלולים שמתעלים את הנוסעים לתוך האוטובוס, היום אין.
בן מויאל: כשאתה פותח את הדלת נוצרת סיטואציה שכל הנוסעים שממתינים לאוטובוס יוצאים במכה אחת החוצה ועומדים על הרציף.
בן מויאל: איך שלא מסדרים את זה, זה לא נראה טוב.
בן מויאל: היום, על כל רציף כזה יש סדרן צה"לי, צה"ל השתלט על תחנה מרכזית באר שבע.
בן מויאל: התפקיד של הסדרן מאוד פשוט, חיילים מגיעים ממלאים אוטובוס עם 50 איש והסדרנים עושים הערכה גסה בראש של כמות האנשים שלא מתכנסים לכמות האוטובוס.
בן מויאל: אנחנו מחזיקים גיבוי בתוך התחנה המרכזית, אתמול ישבתי עם מנהל התחנה להגדיל את כמות האוטובוסים שאנחנו מחזיקים בתחנה.
בן מויאל: הרי אני לא יודע להגיד כמה אנשים יגיעו בזמן נתון, ככלל אני לא רוצה שיגיעו, אבל נניח, יש אוטובוס 338 שנוסע לערד או לתל ערד וכמות החיילים שממתינה בתחנה כי הם תוזמנו מהרכבת לא מתכנסת לאוטובוס שנמצא בתחנה.
בן מויאל: לנו יש בין 10 ל-20 אוטובוסים של צה"ל שחונים בתוך התחנה, יש יכולת לסדרן באותה נקודת זמן להחליט שהאוטובוס הזה נוסע עכשיו לערד ובכך להוריד את הלחץ.
בן מויאל: הדבר הזה, עיקרו לייצר לחייל תחושה שהוא לא צריך לריב על המקום שלו באוטובוס.
בן מויאל: מרחב באר שבע הוא מרחב מאתגר.
בן מויאל: ביום ראשון כולנו חווים את מדינת ישראל כרצופת פקקים.
בן מויאל: אנחנו מספקים שירותי היסעים לחיילים מהצפון ישירות לבסיסים.
בן מויאל: אבל אותם חיילים עומדים בפקקים שכולנו עומדים בהם ביום ראשון והחיילים באופן גורף, כשמגיעים לדרום, מעדיפים לנסוע ברכבת כי הרכבת היא ללא פקקים.
בן מויאל: בעבר ניסינו למנוע מהחיילים לנסוע ברכבת בשעות השיא, בין 06:00 ל-09:00 בבוקר.
בן מויאל: בג"ץ קבע שההנחיה הזו היא לא חוקית.
בן מויאל: בסיעור המוחות שעשינו, אמרנו, נוציא את החיילים מתחנה מרכזית באר שבע, נלך למרחבים חלופיים כמו הסינמה סיטי ויס פלנט.
בן מויאל: הסיפור הוא שאני צריך לנייד משם היקפים גדולים מאוד של חיילים.
בן מויאל: אני מזמין אתכם לבוא לתחנה מרכזית באר שבע ביום ראשון, כרגע, נכון לאתמול, התחנה ממושטרת בימי ראשון על ידי צבא הגנה לישראל.
בן מויאל: נגדים שעומדים בתוך הרציפים ומוודאים שבחיבור בין התחנה לאוטובוס לא נוצר פקק.
אופיר סופר: יש גם מרכיב של אבטחה?
בן מויאל: לא אבטחה, סדרנות.
אלוף איציק תורגמן: גם המילה "משטור" וגם המילה "השתלטות" הן לא נכונות.
אלוף איציק תורגמן: אנחנו עושים עבודה משותפת עם הנהלת התחנה.
אלוף איציק תורגמן: אנחנו לא אוכפים את עצמנו על תחנה אזרחית במדינת ישראל, תחנה באחריות וסמכות של משרד התחבורה.
אלוף איציק תורגמן: בשיתוף פעולה שלנו עם משרד התחבורה ועם עם הנהלת התחנה, שמנו את הנגדים האלה.
אלוף איציק תורגמן: הנגדים לא אוכפים כלום על אזרחים.
אלוף איציק תורגמן: ההסתכלות שלהם היא על סדר וארגון של החיילים.
אלוף איציק תורגמן: התמונה של חיילים עומדים בתור אלה תמונות שנמשיך לפגוש.
אלוף איציק תורגמן: עומדים בתור כמו כל אזרח.
רם בן ברק: האוטובוס לערד הוא אוטובוס אזרחי.
רם בן ברק: כשאתם מוסיפים אוטובוס?
אלוף איציק תורג'מן: כשהנגד רואה עומס של חיילים הוא מבקש את אישור התחנה וברגע שהאוטובוס האזרחי יוצא, נכנס לרציף אוטובוס צבאי שמחכה מחוץ לתחנה ומתוזמן על ידי הנגדים.
רם בן ברק: עליו יכולים לעלות גם אזרחים?
אלוף איציק תורג'מן: רק חיילים.
רם בן ברק: זאת אומרת שאם אזרח רצה לנסוע לערד ואין לו מקום כי עלו 49 חיילים.
בן מויאל: הוא יקבל עדיפות כי יש לנו יכולת להפעיל עתודה.
אלוף איציק תורג'מן: אני לא מעלה אזרחים לאוטובוסים האלה, יש שם מפקד נסיעה והיא הופכת להיות נסיעה צבאית לכל דבר ועניין.
אלוף איציק תורג'מן: יש מפקד בסיס שנמצא על האוטובוס, הוא בודק שאלה חיילים לאותו קו ואז יוצאים.
אלוף איציק תורג'מן: ככה פתרנו בסוף את העומסים הגדולים שאתם רואים.
אלוף איציק תורג'מן: המיקוד הוא באר שבע בגלל היקף ההכשרות, בסיסי חיל האוויר ובסיסי אמ"ן בדרום.
בן מויאל: יש לנו שני רציפים בתוך תחנה מרכזית באר שבע שאנחנו מפעילים, של קריית ההדרכה.
בן מויאל: מסתכלים על זה בראייה של לקוח.
בן מויאל: חייל מגיע, איך אני לא מעביר אותו לתחנה אחרת.
בן מויאל: במקביל יש גם בטרנר וגם סביב העיר הרבה מוקדים שחיילים מגיעים ועובדים במודל של מהעיר ישירות ליחידה בהיקפים מאוד גדולים.
אלוף איציק תורג'מן: אנחנו רוצים למנוע הגעה של חיילים לתחנה המרכזית בבאר שבע אם לא נדרש.
אלוף איציק תורג'מן: חיילים יגיעו למוקדי האיסוף, אלה מרחבים עם אבטחה צבאית, יש קצין, יש חוליית אבטחה, גידור, שוטרים צבאיים שעושים סדר.
אלוף איציק תורג'מן: המטרה שלנו שכולם יגיעו למרחבים הללו, החיילים הלוחמים וההכשרות כי הם הולכים כדבוקה שלמה לבסיסים.
אלוף איציק תורג'מן: חיילים עורפיים או חייל לוחם שפספס את ההסעה, היה בהפניה ורוצה להגיע יותר מאוחר, יוכל להמשיך להגיע כרגיל.
אופיר סופר: אני רואה שהעליתם הרבה היסעים בתקופת הקורונה, זה משהו שמתוכנן להמשיך?
אלוף איציק תורג'מן: טרום הקורונה ב-2019, היה סדר גודל של 300-350 אוטובוסים בשבוע שמסיעים חיילים.
אלוף איציק תורג'מן: הקפיצה בקורונה צבועה בצהוב, בוועדה הקודמת הצגתי שתחבורה ציבורית הפסיקה את ההיקף הגדול שלה, ובתוך האוטובוסים היה מותר לנסוע רק 50%.
אלוף איציק תורג'מן: זאת אומרת שהיינו צריכים לפתוח מערך היסעים מוחלט.
אלוף איציק תורג'מן: היום, אחרי הקורונה, אנחנו בסדר גודל של כ-1,000 אוטובוסים שנוסעים היום לצורך הסעות חיילים.
אלוף איציק תורג'מן: אני אומר שוב, אני יכול גם להגדיל ב-2,000, אבל אם אני מגדיל ב-2,000 אני פוגע במשק של מדינת ישראל.
אלוף איציק תורג'מן: אני פוגע בתדירות של אגד כי אני יכול לקבל את זה בכסף, כמו כל אחד ואני חושב שזה לא נכון.
אלוף איציק תורג'מן: העסק הזה מתואם עם משרד התחבורה.
בן מויאל: אנחנו מחוברים לחמ"ל הורים.
בן מויאל: מאוד רגישים לתמונות שעולות.
בן מויאל: כשמסתכלים על 6 התקלות שראינו מול יחס הנסיעות, זה אפילו לא 0.01. יחד עם זאת, תחקרנו, למדנו והבנו שתחנה מרכזית באר שבע היא המוקד.
בן מויאל: עליה אני לא אוסיף מעבר למה שאמר ראש אט"ל.
בן מויאל: מה עשינו מהוועדה הקודמת – הקמנו מרכז שליטה בתחנה מרכזית באר שבע, הצבנו סדרנים מטעם צה"ל שמסייעים במעבר מהתחנה ויודעים לווסת או לתגבר אוטובוסים.
בן מויאל: חברת הכנסת שפק הייתה שם ביום ראשון.
נירה שפק: זו הייתה הביקורת הגלויה, היו עוד כמה סמויות.
בן מויאל: יש את חיל האוויר, שהוא מוקד מאוד משמעותי בבאר שבע, חצרים, נבטים ורמון, הוצאנו את חצרים ונבטים מהתחנה המרכזית, רמון עתיד לצאת בשבועות הקרובים.
בן מויאל: זה אמור להוריד עומס מאוד משמעותי מהתחנה המרכזית בבאר שבע.
בן מויאל: הוספנו אוטובוסים ונתנו דירקטיבה לבחור שמנהל את האוטובוסים בתוך התחנה על פי עומסים, לתגבר בזמן אמת מול עומסים שנוצרים בתחנה.
בן מויאל: ביחס לשאלה לגבי היקף האוטובוסים, הגדלנו באופן משמעותי את היקף האוטובוסים שאנחנו מפעילים.
אלוף איציק תורג'מן: אני רוצה לסכם עד כאן מה קרה בוועדה הקודמת, מה הוצג ומה התפתח עד אז.
אלוף איציק תורג'מן: הגישה שלנו היא יחידות סגורות, כבר לא קראנו להם לוחמות כי ראיתם שראינו את ההיקפים של חיל האוויר, אפשר לראות את זה לפי המדים בתמונות.
אלוף איציק תורג'מן: לקחנו את היחידות שנקראות יחידות סגורות והעברנו אותם למתכונת של שאט"ל בו מזמינים מקום.
אלוף איציק תורג'מן: לא צריך להגיע לתחנה מרכזית אלא לבוא לחניונים חיצוניים לתחנה מרכזית.
נירה שפק: חשוב לי להגיד כמה דברים ואני מחלקת את דברי לשניים, אחד לצה"ל ואחד למשרד התחבורה.
נירה שפק: אני מקבלת המון פניות בנושא.
נירה שפק: עיקר הפניות הן לנושא האפליקציה ובעיקר מיחידות סגורות של הורים וחיילים שטוענים שנרשמו, אבל יש תרבות של לא להירשם ומה שיוצא הוא שהמסודרים שנרשמים לא עולים.
נירה שפק: יש משהו שאני מבקשת שלא יהיה, שיקול דעת מפקדים.
נירה שפק: המפקד אומר, תעשו הגרלה, בן אדם אומר למה?
נירה שפק: אני הייתי אחראי, נרשמתי, אני צריך להגיע מרמת הגולן לדרום ובהגרלה אני לא יוצא כי חבר אחר לא נרשם.
נירה שפק: אני חושבת שצריך להוציא את זה משיקול דעת מפקדים.
נירה שפק: צריך גם להרחיב את השימוש באפליקציה.
נירה שפק: ראיתי בבאר שבע שיש עומס מיותר של אנשים שמשקיעים כסף ומשאבים כדי לעלות ליד הבית.
נירה שפק: לבן שלי יש אפליקציה, הוא לוחץ, אני מוציאה אותו מכפר עזה לכביש והוא מגיע לרמת הגולן עם האוטובוס.
נירה שפק: התרבות הזאת לא מושרשת.
נירה שפק: נושא שני הוא באר שבע.
נירה שפק: ראיתי את העבודה של צה"ל ואת שני האוטובוסים שעומדים ומחכים, זו באמת עבודה מסודרת אבל היא מכפרת על משהו שלא מקובל עלי כחברת כנסת.
נירה שפק: לא יכול להיות שהחברות האזרחיות לא עומדות בזמנים.
נירה שפק: בשעה שהייתי שם, היו ששה איחורים.
נירה שפק: אני עומדת ליד האחראי שאומר, יש איחור, מצטברים חיילים, תכניסו אוטובוס של הצבא ותוציאו אותם כי רבע שעה זה גג איחור.
נירה שפק: חיפשתי את משרד התחבורה בפעמים שעשיתי ביקורת ולא מצאתי את האכיפה שלהם.
נירה שפק: בעיני זה גם בזבוז כספי ציבור.
נירה שפק: אם יוצא אוטובוס במקום הסעה של חברה שמסובסדת, זו תקלה.
נירה שפק: ראיתי כאלה לא פעם ולא פעמיים, יש לי הרבה פניות בנושא ואשמח שמשרד התחבורה יתייחס לנושא.
נירה שפק: הדבר השלישי שהוא לא המהות אבל בוודאי חלק מזה, יש שלט שאומר הדלתות יפתחו כשהאוטובוס יגיע.
נירה שפק: הדלתות לא פתוחות, החיילים עומדים בחוץ כי הם רוצים להיות ראשונים בגלל העומס.
נירה שפק: אין ציליות, עוברים בין הרציפים ממקום למקום ואני רואה את הנגדים והקצינים לא מסוגלים לרדוף אחריהם ולאכוף.
נירה שפק: יש כאן בעיה למשרד התחבורה, אין מגנים כשהחיילים והאזרחים יוצאים החוצה ודבר שני, הדלתות לא נעולות וזו סכנת חיים.
נירה שפק: ימי ראשון וחמישי זה מטורף שם ועדיין אין מענה לחיילים בשישי.