GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אלוף יניב עשור: אם יש 50,000 פונים, ונניח ששליש מתוך המתאבדים היו כאלה שהיו מוכרים לנו, אז זה יוצא ארבעה מתוך 50,000.
בן יהודה: זה לא משהו שעוזר לי לנבא.
שלמה קרעי: אוקיי, אז זה נתון שהיה חסר לי.
שלמה קרעי: אני רוצה לסיים במילה טובה.
שלמה קרעי: אני חושב שהתוצאות מדברות בעד עצמן.
שלמה קרעי: אני חושב שכן צריך שים דגש על עולים ועל יוצאי אתיופיה.
שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, תודה לך על הדיון הפורה והמקצועי.
שלמה קרעי: טוב שלא הייתה תקשורת, טוב שדיברנו לעניין.
נירה שפק: לא קיבלתי תשובה לגבי המפקדים.
אלוף יניב עשור: המפקדים עוברים סדנאות לאיתור סימני מצוקה.
אלוף יניב עשור: יש מערכי שיעור שלמים בתוכנית שנקראת "ערבות הדדית".
אלוף יניב עשור: אלה מערכי שיעור טובים, עוברים אותם בקורס מ"כים ובבה"ד 1.
בן יהודה: אני רוצה להגיד משהו.
בן יהודה: לדבר רק על הסוגיה של האובדנות זה מצמצם את מה שעושים בצה"ל בכלל ובמערך בריאות הנפש בפרט בהקשר של מניעת תחלואה ומצוקה.
בן יהודה: שאלת אותי שני דברים.
בן יהודה: אחד, מה עושים עם המפקדים, במיוחד לאור העובדה שחלקם צעירים.
בן יהודה: על הדבר הזה אני רוצה להגיד שני דברים.
בן יהודה: קודם כול, כמו שאמר ראש אכ"א, יש פקודה – פקודת מטכ"ל, לא רק פקודה שלנו – שעוסקת בטיפול בחייל במצוקה ומגדירה את התדירות שבה צריך לעבור הרצאות להכשרת שומרי סף ומניעת אובדנות.
בן יהודה: זה מוגדר בפקודה וזה גם נבדק בביקורות.
בן יהודה: דבר שני, שאלת אותי מה אנחנו עושים עם אנשים שמגיעים עם מצוקה ללשכת הגיוס ומדווחים על אובדנות, והאם כתוצאה מהדיווח שלהם אנחנו "מחבלים" בשיבוץ שלהם או בגיוס שלהם.
בן יהודה: אז קודם כול, אנחנו לא פוטרים משירות כל אחד שיש לו תופעות של אובדנות, כמו הדוגמה שנתן קודם ראש אכ"א.
בן יהודה: אובדנות זה ספקטרום מאוד רחב, יש דרגות חומרה שונות ומגוונות, לא הכול בסופו של דבר מתנקז לאירוע החמור של התאבדות, ואנחנו מגייסים גם אנשים עם אובדנות.
בן יהודה: בכלל, בתור צבא העם אנחנו מגייסים הרבה אנשים עם תחלואה, גם גופנית וגם נפשית.
בן יהודה: ממש לאחרונה – וזה נושא לדיון אחר – אפשרנו לגייס בפרופיל 72 אנשים עם תחלואה נפשית.
בן יהודה: פרופיל 72 זה תפקידי יחידות שדה.
בן יהודה: כך שהדברים האלה מתעדכנים ומשתנים, וגם אנחנו, יחד עם הידע והניסיון שאנחנו צוברים, לוקחים יותר ויותר סיכונים - - -
אלוף יניב עשור: השבוע אנחנו אחרי פיילוט של טירונות שאנחנו קוראים לה טירונות 0.
אלוף יניב עשור: זאת טירונות שבה הטירון חוזר לבית כל יום בחמש אחר הצוהריים.
אלוף יניב עשור: זה פתח אפשרות לגייס הרבה כאלה עם אינדיקציה של בריאות הנפש שלא יכולים ללון בבסיס.
אלוף יניב עשור: יש אנשים שזה שינה להם את העולם, גם להורים וגם לחיילים.
אלוף יניב עשור: אותו דבר לגבי אוכלוסיית האוטיסטים.
אל"מ לוסיאן טצה-לאור: זה חלק מהלחימה בסטיגמה.
אלוף יניב עשור: אני יכול או להגיד שאני לא מגייס אותם, או שאני יכול לפתוח עכשיו ל-600 אוטיסטים בשנה אפשרות להיות במקצועות משמעותיים.
רם בן ברק: נציגת הממ"מ, את רוצה להתייחס?
רם בן ברק: אבל תדעו לכם שמבחינתנו הממ"מ הם אורים ותומים בשבילנו.
מירי כהן: אני רוצה לומר שגם ככה משרד הבריאות רואה אותם.
מירי כהן: אני תמיד מפנה אנשים לממ"מ, החומרים שלהם טובים.
רם בן ברק: אני מסכם.
רם בן ברק: תודה רבה לכם שהקדשתם לנו כל כך הרבה זמן.
רם בן ברק: הדיון נבע משני מקרים שקרו לאחרונה – ההתאבדות של החייל האתיופי שקפץ מהרכב, שזה מה שהניע את חבר הכנסת קרעי לבקש את הדיון, ואני הסכמתי גם כי היה את המקרה של הבחור שמצ"ח הפכו אותו לסוכן, שנעשה עליו דיון בנפרד, כדי לראות אם אנחנו לפעמים לא לוחצים מדי וגורמים לאנשים לעשות דברים מסוימים.
רם בן ברק: האירוע שקרה עם הבחור שהפך לסוכן של מצ"ח זה אירוע שמאוד מטריד אותנו.
רם בן ברק: אני חושב שהקהילה האתיופית צריכה עדיין לקבל יחס מיוחד.
רם בן ברק: דיון אחר, מאוד עקרוני, שצריך מתישהו לעשות אותו, הוא בשאלה מה מעבירים לצבא.
רם בן ברק: למשל רישום פלילי, שמובן לגמרי שהוא עובר, יכול ליצור מצב ששטות שילד עשה בגיל 17 יכולה לדפוק לו את כל הקריירה; למרות שגם בעניין הזה אני יודע שאתם כן לוקחים סיכונים.
רם בן ברק: אותו דבר בעניין הנפשי, האם להעביר או לא.
רם בן ברק: עוד אין לי דעה, אני צריך עוד להתבשל בזה, אבל זה בהחלט דיון ראוי.
רם בן ברק: לגבי הכשרות למפקדים – תראו, כשהבן שלי נעשה מפקד אני עשיתי איתו מספר שיחות.
רם בן ברק: לא עשיתי שיחות על איך מסתערים על האויב, את זה אני יודע שתעשו מצוין.
רם בן ברק: רובן ככולן נגעו בעניין של להסתכל על המחלקה שלך, על הצוות שלך, להסתכל כל יום ולראות מי מתחיל להיות חלש ולדאוג להרים אותו.
רם בן ברק: זה בנפשנו.
רם בן ברק: נותנים לחבר'ה בני 19 וחצי לפקד על 15 ומצפים מהם שהם ידעו לשים לב להכול.
רם בן ברק: זה באמת אתגר גדול.
רם בן ברק: אני רואה את הנתונים ואני אומר כל הכבוד לצבא על איך שהוא מתייחס לתופעת האובדנות.
רם בן ברק: צריך ללמוד ממנו.
רם בן ברק: הגעתם לתוצאות מצוינות, וגם אם נשמעה כאן קצת ביקורת – אל תיקחו את זה באופן אישי, זאת המטרה שלנו כאן.
רם בן ברק: כל הכבוד ותודה רבה לכם.
נירה שפק: אני מתנצלת על האיחור פעמיים, פעם אחת כי הדיונים שהיו צריכים להתחיל ב-09:30 בכל הכנסת נדחו ל-10:30 בגלל הצבעות במליאה, ולצערי זה גרם לכמה אנשים להיות איתנו בזום ולא פה, מהאנשים שצריכים לבוא ולהציג.
נירה שפק: אני מאוד מקפידה שמי שמציג אל הוועדה.
נירה שפק: דבר שני, חווינו בשידור חי את הנושא הזה, שכשלא נערכים לתת מענה לאנשים עם צרכים מיוחדים ועם מוגבלויות, אז אנחנו נתקעים, כי יש דברים שצריך להכין מבעוד מועד.
נירה שפק: וזה גם הנושא של הדיון הזה.
נירה שפק: אז אני רוצה לפתוח קודם כול בדיון.
נירה שפק: אני לא יודעת אם אתם יודעים, אבל יש ועדת משנה שנקראת הוועדה למוכנות העורף, אני היושב-ראש שלה.
נירה שפק: אני אומר כאן: הדיון הזה הוא דיון פתוח – התחלתי בזה ואני אחזור – ובדרך כלל הדיונים בוועדת החוץ והביטחון סגורים.
נירה שפק: וחשיבות הנושא, ובטח הנושא שאנחנו מדברים עליו היום, הדיון הוא פתוח.
נירה שפק: ולכן הוא נצפה, הוא משודר, אתם רואים את האור שאומר את זה.
נירה שפק: הנושא הזה לא יכול להישאר בחדרים סגורים, הוא חייב להיות מוצף בחברה הישראלית, ושכולם יהיו על זה.
נירה שפק: אז זה קודם כול שתכירו ותדעו.
נירה שפק: הדיון הזה הוא דיון ראשון של הוועדה.
נירה שפק: פעם ראשונה שאני יו"ר של הוועדה הזו.
נירה שפק: ואני מתכוונת להרים כל אבן ולבחון כל נקודה, ולא רק איפה שהפנס דולק.
נירה שפק: גם בעבר שלי, שנותן לי את הכלים, אם זה כאלוף משנה במילואים בצבא, ששנים התעסקה בתחום של מוכנות העורף, ופיקדה על גזרות בתחום הזה, על העורף הצבאי והאזרחי של אוגדת עזה; כחיה במרחב וחברת קיבוץ כפר עזה; כיועצת בכירה בלשכת השר להגנת העורף, שהיה בזמנו.
נירה שפק: עם כל הכלים האלה אני באה לכאן – וכאזרחית שחיה את המתרחש במדינה ובכלל – לבוא ולתת מענה.
נירה שפק: והיום בחרנו להתחיל את הדיון הראשון עם הנושא של מוכנות העורף במענה לאנשים עם מוגבלויות.
נירה שפק: אז אני אפתח, לפני שאני אתן את הנתונים שאני מכירה.
נירה שפק: הם לא נמצאים כאן כרגע, כי הם באמת ראשי השדולה והם מסתובבים והם יצטרפו אלינו, שירלי פינטו ויוראי להב הרצנו – שני חברי כנסת שמובילים את התחום של הנושא של אנשים עם מוגבלויות, השילוב בחברה, המינוף וכל התחומים האלה.
נירה שפק: ובמסגרת היום הזה הקדשנו גם את הדיון בוועדה הזאת לכך.
נירה שפק: אנחנו נדבר פה היום על הצגת הייחודיות, האתגר שניצב בפני הרשויות השונות – לא רק רשויות מקומיות, רשויות ייעודיות בממשלה – במתן מענה לאוכלוסיות מיוחדות בשעת חירום; אנחנו נדבר על המרחב הפרטי והמרחב הציבורי; על השת"פ הבין-ארגוני ונקודות החיכוך בין הגופים השונים במענה, מנקודת ההסתכלות של אותה אוכלוסייה; ונסקור את הפערים שקיימים.
נירה שפק: ואני רוצה כאן שיתוף פעולה ברמה של ממש להציף אותם על השולחן, כדי שנוכל לטפל בהם.
נירה שפק: אסף יעזור לי כאן בכל הנושא של המשתתפים ונתקדם.
נירה שפק: אז אני רוצה להתחיל בשני סיפורים חשובים.
נירה שפק: אחד, נושא שעשה לי טוב.
נירה שפק: הוא לא קשור לחירום, אבל הוא נותן תקווה ולדעתי הוא משפיע על החירום.
נירה שפק: אז אני רוצה לספר לכם על פעוטונים במועצה אזורית מרחבים.
נירה שפק: אני לא יודעת כמה יודעים, במועצה אזורית מרחבים קיים מקום שנקרא עלה נגב-נחלת ערן, שהקים האלוף במילואים דורון אלמוג-אברוצקי, והמקום זה כפר שיקומי.
נירה שפק: ובכפר השיקומי הזה יש דבר נפלא: הוקמו פעוטונים וגני ילדים שמשלבים את האוכלוסיות.
נירה שפק: No more לילדים רגילים ולילדים עם צרכים מיוחדים.
נירה שפק: אני מצטטת מדבריו של שי חג'ג', ראש המועצה, שבא לבקר בגן הזה, שיש בו צורך, ומגדילים בעוד ועוד גנים, שיושב ילד עם זונדה, ליד ילדה עם כיסא גלגלים, עם ילדי מושבים, ולומדים ביחד ערכי יסוד, ערבות הדדית, עזרה לזולת והתחשבות באחר.
נירה שפק: הישיבה אחד ליד השני צורבת את התודעה שכולם ביחד ואין כאן שוני, וכולנו בתוך זה.
נירה שפק: ועוד אירוע היסטורי באותה מועצה.
נירה שפק: היא מקדמת תוכנית ליישוב ראשון שנקרא מרחבי דניאל, יישוב במדינת ישראל, דורון טוען שזו פעם ראשונה בעולם, שקם יישוב במדינה שמשלב מתוך כוונה משפחות ואנשים עם מוגבלויות, יחד עם החברה בכללה, מתוך כוונה לתת מענה ספציפי בקרבה לאותו כפר שיקומי.
נירה שפק: ואני מאמינה שגם שם הערבות ההדדית והחמלה, העשייה החברתית ואיכות החיים – זה לא פוגע באיכות החיים, לדעתי זה רק ישפר – קיים ביחד.
נירה שפק: אבל אנחנו לא צריכים את האיים האלה – אנחנו צריכים אותם, אבל לא כאי.
נירה שפק: אנחנו צריכים אותם כתפיסה: תפיסה מדינית, תפיסה חברתית, שתביא את כולם ביחד.
נירה שפק: ועד אז יש לנו הרבה עבודה.
נירה שפק: ובוועדה הזאת אנחנו באמת נדון באוכלוסיות.
נירה שפק: ואני אכנס רגע למספרים.
נירה שפק: במדינת ישראל יש 1,566,100 אנשים עם מוגבלויות, מתוך אוכלוסייה שמונה 9,140,500, 17% מהאוכלוסייה, 21 מהאוכלוסייה הבוגרת של מעל גיל 20.
נירה שפק: 269,900 ילדים עם מוגבלויות מגיל לידה עד 17, שמהווים 17% מהאנשים עם המוגבלויות.
נירה שפק: 784,500 מבוגרים בגיל עבודה, 18–64, שמהווים 50% מהאנשים עם מוגבלויות.
נירה שפק: חצי מיליון, 511,700 זקנים וזקנות עם מוגבלויות מעל גיל 65, שמהווים 33% עם מוגבלויות.
נירה שפק: ל-44% מהאנשים עם מוגבלויות יש קושי רב בהליכה.
נירה שפק: ל-11 מהם יש קושי רב בזיכרון ובריכוז.
נירה שפק: ל-11 מהם יש קושי רב בראייה, כולל מי שאינם יכולים לראות בכלל.
נירה שפק: ל-8% מהם יש קושי רב בשמיעה, כולל מי שלא יכול לשמוע בכלל.
נירה שפק: ולמה בחרתי לפרט על הנתונים האלה, שנמצאים במקור מתוך נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות?
נירה שפק: כי כל מי שנמצא בחדר הזה ואמון על מתן מענה ולא מכיר את הנתונים האלה, יש לו בעיה בלתת את המענה.
נירה שפק: אין לו מושג לאיזו אוכלוסייה הוא צריך לתת מענה, באיזה פריסה, באיזה גילאים, ומה נקודות החיכוך או מה החולשות או מה הפערים שצריך לתת להם מענה.
נירה שפק: והנתונים האלה – צריכים לדקלם אותם, את כולם, ולתת להם מענה.
נירה שפק: ועכשיו אנחנו נתעסק במענה.
נירה שפק: ואני רוצה להגיד לכם, זה לא דיון חד-פעמי.
נירה שפק: אני מתכוונת לכנס את הוועדה הזו כמה שיותר.
נירה שפק: ואם צריך פעם בשבועיים או פעם בשבוע, אני אכנס אותה, כי מצבי החירום הם מחר בבוקר, הם אתמול.
נירה שפק: בשומר החומות חברת הכנסת שירלי פינטו פתחה מוקד על דעת עצמה, כדי לתת מענה ולתווך לאוכלוסייה שלמה שלא ידעה למי לפנות.
נירה שפק: אותו דבר היא עשתה בצוק איתן.
נירה שפק: אני מצטערת, זה לא התפקיד שלה.
נירה שפק: כל הכבוד לה, אבל זה לא תפקידה.
נירה שפק: אז אנחנו נעבור נושא-נושא, ונתחיל לפי הסדר עם משרד המשפטים.
נירה שפק: רק תגידו בבקשה שם ותפקיד.
טל זימנבודה: אני ממונת נגישות ארצית במשרד המשפטים בנציבות שוויון לאנשים עם מוגבלות.
טל זימנבודה: יחד איתי נמצאת עו"ד הדס אגמון, שהיא מחקיקה ומדיניות אצלנו.
טל זימנבודה: אני אתן כמה מילים על מה שהנציבות עושה – אנחנו עוסקים במניעת אפליה, אכיפה, אנחנו עוסקים בחקיקה.
טל זימנבודה: כל הדברים האלה כמובן בשביל לקדם את כל הנושא של אנשים עם מוגבלות במדינה.
טל זימנבודה: ואני רוצה לדבר איתכם על מצב החירום.
טל זימנבודה: (הצגת מצגת) אז כפי שיושבת-ראש הוועדה ציינה, לאנשים עם מוגבלות יש הרבה חסמים בשעת חירום, והמדינה שלנו מספקת הרבה אתגרים בנושא הזה של חירום, ויש הרבה הרבה מה לעשות כדי לקדם את הנושא הזה.
טל זימנבודה: אפשר לראות, יש כמה אתגרים שעומדים בפנינו, כמו למשל העברת מידע בין גופים שונים.
טל זימנבודה: כל שיתוף המידע הזה מסייע למדינה לטפל בצרכים של אנשים עם מוגבלות.
טל זימנבודה: לא ייתכן שאדם עם מוגבלות בשמיעה לא ישמע את האזעקה, ולא ייתכן שאדם עם מוגבלות בראייה לא יוכל לקבל מידע באינטרנט או באפליקציות, כי הן לא מונגשות.
טל זימנבודה: ואני יכולה להמשיך לתת דוגמאות, אבל אני חושבת שהנושא הזה מאוד מאוד ברור.
טל זימנבודה: אנחנו חייבים ליצור פה מאגרי מידע, כדי שהשלטון המקומי או הארגונים שאמונים על פינוי או שירות של אנשים עם מוגבלות, יהיה להם את המידע.
טל זימנבודה: וכל שיתוף הפעולה בין הגורמים הוא קריטי, כדי לספק את השירות בשעת חירום.
טל זימנבודה: הדברים האלה צריכים להיעשות עכשיו, הם לא יכולים להיעשות בשעת חירום.
טל זימנבודה: אנחנו בנציבות בזמן חירום פעלנו ללא תקנות על מנת לקדם ולטפל בדברים, לדוגמה אנשים עם מוגבלות שמיעה, ישבנו עם פיקוד העורף, ישבנו עם רשות השידור, כדי לספק מענים לאנשים עם מוגבלות.
טל זימנבודה: אבל הדברים האלה צריכים להיות מסודרים, לא לג'נגל אותם ולראות איך אנחנו פותרים אותם.
נירה שפק: אני אעצור אותך רגע.
נירה שפק: אני אתן את ה-DNA שלי.
נירה שפק: מבחינתי שם המשפחה שלי זה לא שפק אלא תכלס.
נירה שפק: אני אומרת אני אומרת את זה כי בסוף אני רוצה לקחים, אני רוצה לדעת איפה יש פערים.
נירה שפק: זאת אומרת, כשאת אומרת לי: אנחנו פעלנו ללא תקנות – אני רוצה לדעת ספציפית למה אין תקנות, מה תמונת המצב.
נירה שפק: אנחנו מדברים על נושא ההנגשה בערוצי התקשורת, אני רוצה לדעת תכלס מה היה.
נירה שפק: מעבר למלל, אני רוצה מספרים.
נירה שפק: אם אין מספרים אני נכנסת נורא ללחץ.
נירה שפק: אני טיפוס כזה שנכנס ללחץ ממלל.
טל זימנבודה: חוק שוויון קבע, שעד 2005 ייכתבו תקנות בתחום החירום, ופינוי של אנשים עם מוגבלות וכל מה שכרוך בכך.
טל זימנבודה: ב-2006 מתוך סט של חמש תקנות יש סט אחד שאושר, ועוד ארבעה שהם במצב טיוטה.
טל זימנבודה: את התקנות האלה צריך שר הביטחון, באישור של שר האוצר, להתקין.
טל זימנבודה: הם נמצאים במצב טיוטה.
טל זימנבודה: אנחנו דוחפים, אנחנו דורשים.
נירה שפק: זאת אומרת, אנחנו בשש שנים, בארבע תקנות מתוך שש במצב טיוטה.
הדס אגמון: לא, התקנות היו צריכות להיות מוגשות לכנסת ב-2006.
הדס אגמון: ב-2021, השנה, הותקן הסט הראשון.
הדס אגמון: כל שאר התקנות הן בעבודה.
נירה שפק: אני ממש אתעכב על כל מילה, כי כשנאמר לי ארבע במצב טיוטה, אני מבינה שהטיוטה קיימת.
הדס אגמון: הטיוטה קיימת.
נירה שפק: האם הטיוטה היא ברמת מוגמר ומחכה כדי לעבור לתקנה קבועה?
הדס אגמון: אני חושבת שאת התשובה הזאת צריך להפנות למשרד הביטחון.
הדס אגמון: אנחנו יודעים שהעבודה נעשית, התקנות האלה כבר הונחו בעבר על שולחן ועדת העבודה והרווחה.
נירה שפק: ומה התקנות האלה נותנות לכם מבחינת הסמכות?
נירה שפק: המטרה שלי בדיון הפתוח הזה, שכל אזרח יוכל לדעת, ושלא נדבר בשפת משרדים.
נירה שפק: אז כל דבר נפרש.
נירה שפק: וגם כשתסבירו, תחסכו לי את השאלות, אם תסבירו את זה לרמת האדם הסביר, שלא בקיא במלל ובטכניקות ובתקנות: מה מהות התקנה?
נירה שפק: מה היא אמורה להסמיך?
נירה שפק: מה היא אמורה לתת?
טל זימנבודה: התקנות האלה בעיקר מטפלות בפינוי של אנשים עם מוגבלות במצב חירום, לא משנה כרגע איזה מצב חירום, אם זה נדרש, וכיצד זה ייעשה.
טל זימנבודה: זה כרוך בזיהוי האנשים עם המוגבלות, מה הצרכים שלהם, איזה סוג פינוי נדרש.
טל זימנבודה: אנחנו מבינים שאדם שזקוק להנשמה צריך פינוי אחר מאשר אדם שיש לו מוגבלות, כמו שציינת, קשישים או דברים כאלה.
טל זימנבודה: אז כל המערכות, כדי שהן יעבדו ביחד, שזה באמת לחבר את כל הנקודות, אם זה ביטוח לאומי במשרד הבריאות והשלטון המקומי והצבא ומשרד הביטחון – כל הגופים האלה חייבים לעבוד ביחד, על מנת שיהיה מענה לאנשים עם מוגבלות בשעת חירום.
נירה שפק: אני בכוונה רוצה לסגור את הנושא הזה.
נירה שפק: בעצם יש לנו תמונת מצב שמחכה למשרד הביטחון שאומרת:
נירה שפק: ב-2006 התקנות האלה היו צריכות להיות מאושרות.
נירה שפק: מ-2006 אני מבינה שמדינת ישראל ואזרחי מדינת ישראל זוכרים היטב מה היה לנו, איזה מלחמות, איזה הסלמות עברנו ומה המצבים שעברנו.
נירה שפק: ובעצם אמרו לאזרחי מדינת ישראל: תמתינו רגע, אנחנו נחכה, יש לנו זמן מ-2006.
נירה שפק: בינתיים יהיה לכם מבצע – לא קרה כלום; יהיה פינוי – לא קרה כלום; יורים עליכם טילים – לא קרה כלום.
נירה שפק: אנחנו, אנשי הפקידות המקצועית – ואני אומרת את זה כי אני מעריכה את הפקידות המקצועית – החליטו שזה לא בסדר העדיפויות שלהם.
נירה שפק: אוקיי, נשנה את סדר העדיפויות.
נירה שפק: תכף נקבל התייחסות לנושא הזה.
נירה שפק: מבחינתי זה כשל.
הדס אגמון: נכון.
הדס אגמון: אני בהחלט חושבת שזה מקום של הוועדה ללחוץ ולהגיד, כי התקנות האלה באמת מתעכבות, ויש גם החלטה של בג"ץ על לוח הזמנים – כבר הייתה, וגם לוחות הזמנים האלה כבר חלפו.
הדס אגמון: ופה לחץ של הכנסת על המשרדים, שהתקנות האלו כבר יוגשו ויקודמו, ואז תהיה לנו כנציבות סמכות לאכוף את התקנות, וזה יעשה את הסדר הדרוש.
הדס אגמון: אני אתן רק עוד דוגמה אחת, זה הנושא של מאגר מידע.
הדס אגמון: היום רשות מקומית לא בטוח יודעת שמתגורר בתחומה תושב, שאם יש שריפה וצריך לפנות אנשים מבניין מסוים, לרשות המקומית לא בהכרח יש את המידע שמתגורר בקומה שמונה אדם שמרותק לכיסא גלגלים.
הדס אגמון: בשביל לייצר את מאגר המידע הזה, על בסיס נתונים שקיימים נניח בביטוח לאומי או במשרד הרווחה, בשביל זה צריך תקנות.
הדס אגמון: והתקנות האלה הן תשתית לשאר הדברים.
נירה שפק: זו אחת התקנות?
הדס אגמון: וזו אחת התקנות.
טל זימנבודה: זו התקנה החמישית.
הדס אגמון: וזה הבסיס של כל הדבר.
הדס אגמון: אז יש מאגר מידע, יש נושא של פינוי - - -
נירה שפק: אנחנו נעשה דיון בנושא התקנות כולן.
נירה שפק: גם פה אני אגיד שני דברים – סליחה שאני מנהלת כך את הדיון, כי הוא חשוב לי – אחד, אני לא מוציאה מאף גוף את האחריות.
נירה שפק: גם משרד המשפטים, גם הנציבות, הצפת הדברים על סדר-היום היא חלק מהעניין, לא להעביר את זה הלאה.
נירה שפק: זאת אומרת, אני מצפה שזה יהיה על סדר-היום.
נירה שפק: שר יודע לדבר עם שר, הנציבות – הרבה אנשים צריכים את המענה.
נירה שפק: תעביר את זה הלאה – לא בוועדה שלי.
נירה שפק: אז אני מבקשת גם מכם לקחת את האחריות על עצמכם.
נירה שפק: וגם הרשויות המקומיות – כולנו קראנו את דוח מבקר המדינה על הרשויות – אמורות לדעת.
נירה שפק: בשביל יש מחלקות רווחה, סיעודי בקהילה, מוגבל בקהילה.
נירה שפק: אנחנו נגיע אחד אחד.
נירה שפק: אני רק אשמח, כדי לסגור את הפינה הזאת, לשמוע את ההתייחסות של משרד הביטחון.
ישי יודקביץ: אני מהייעוץ המשפטי של משרד הביטחון.
ישי יודקביץ: אני רוצה להמשיך את הדברים שהדס העלתה, אנחנו עובדים יחדיו בנושא הזה של התקנות.
ישי יודקביץ: המצב של התקנות כרגע הוא שאנחנו מחויבים להסכמת משרד האוצר, ובגלל חילופי הממשלות, שהיו תכופים בשלוש שנים האחרונות, אנחנו התעכבנו.
נירה שפק: תסביר לי.
נירה שפק: סליחה, שי, אני אקטע אותך.
נירה שפק: אבל אני מבקשת אצלי בוועדה להוריד משפטים כמו לא הייתה ממשלה, לא היה תקציב.
נירה שפק: אנחנו יודעים לתת מענים דחופים ואנחנו יודעים להפעיל נהלים דחופים.
נירה שפק: זה עניין של סדרי עדיפויות.
נירה שפק: ממש מעניין אותי לדעת, עד 2006 ומ-2006 כמה ממשלות התחלפו.
נירה שפק: אני מעדיפה תשובות כמו הנושא הזה היה בפער, הנושא הזה לא טופל, זה הלוחות זמנים שמתבקשים, למען כולנו, ואם יש משהו קונקרטי אז תגידו משהו קונקרטי.
נירה שפק: אבל כשהתקנה מחייבת ויש בג"ץ בנושא, להגיד לי עכשיו שממשלות התחלפו, אני חושבת שזה קצת מזלזל ביכולת ההבנה של האנשים פה בוועדה.
ישי יודקביץ: אני מבקש רגע.
ישי יודקביץ: הנקודה של ממשלות התחלפו מעכבת את התקנת התקנות, וזה בגלל שאנחנו מחויבים בהסכמת שר האוצר לפני שאנחנו מגיעים לכנסת.
ישי יודקביץ: סדרת התקנות שפורטו במצגת, מייד כשהוקמה הממשלה ה-36, הממשלה המכהנת, פנינו למשרד האוצר לקבל את הסכמתו להגיש את התקנות פעם נוספת לוועדת העבודה והרווחה.
ישי יודקביץ: במשך כל השנים, ב-10, 12 שנים אחרונות, פועל מטעם משרד הביטחון פרויקטור, שמתרוצץ בין משרדי הממשלה הנוגעים בדבר לגבי התקנות שפורטו במצגת, ומנסה לגבש תקנות מתוכניות, והעלאת המודעות של משרדי הממשלה שאחראים על השירותים הללו, לגבי אנשים עם מוגבלות.
ישי יודקביץ: התקנות האלה הוגשו כבר בכנסות קודמות, אבל הדיון בהן לא הושלם.
נירה שפק: סליחה שאני שואלת, אני אהיה נורא חדה בשאלות שלי.
נירה שפק: יש שש תקנות.
נירה שפק: אתה מספר לי שמעבר לכוח האדם המקצועי שקיים בתקינה מונע פרויקטור נוסף, שפועל בין עשר ל-12 שנים, ובין עשר ל-12 שנים הוא הביא לי תקנה אחת.
נירה שפק: אז אני גם מטילה ספק בפרודוקטיביות של העשייה הזאת.
נירה שפק: כדי שלא להמשיך את הדיון בתחום הזה, הבנתי את הפער, אשמח לשמוע אם יש לך עוד מילה או שתיים לומר.
נירה שפק: אנחנו לא ניתן לקרות, אני אגדיר לחות זמנים פה.
נירה שפק: והפרויקטור הזה כנראה יצטרך לעבוד יותר חזק, יחד עם אנשי המשרד, כי אני לא אתן למבצע הבא לעבור, שיכול להיות מחר בבוקר, כשאנשים עם מוגבלויות לא יקבלו מענה.
נירה שפק: מה זאת אומרת פרויקטור עובד 10–12 שנה, והוא עדיין במרוץ?
נירה שפק: אולי יש לו בעיה ב-Waze, לא יודעת.
ישי יודקביץ: בשונה מתקנות של משרדי ממשלה אחרים, תקנות הנגישות לשירותי החירום, משרד הביטחון תלוי כמעט לחלוטין במשרדי ממשלה נוספים, כי משרדי הממשלה הנוספים הם אלה שנותנים את השירותים השוטפים לאנשים עם מוגבלות, למעט כמובן במשרד הביטחון שזה פיקוד העורף לגבי הנושאים שפיקוד העורף אמון עליהם, למשל בנושא של הרפואה, בנושא של - - -
נירה שפק: שי, סליחה שאני עוצרת אותך.
נירה שפק: אני מכירה את העורף מצוין.
נירה שפק: אני שואלת שתי שאלות: אחד, האם רח"ל בתוך זה?.
ישי יודקביץ: רח"ל מכירים את הפעילות של הפרויקטור, בהחלט.
נירה שפק: מה זה מכירים?
נירה שפק: יש רשות חירום לאומית.
נירה שפק: מה זה היכרות – שלום שלום, מה העניינים?
נירה שפק: אני שואלת עוד שאלה: היה תרגיל שבוע חירום לאומי.
נירה שפק: אני ביקרתי בתרגיל, הוצג לי שהנושא של תרגול והתייחסות לאנשים עם מוגבלויות היה.
נירה שפק: איך זה לא הוצף שם בלקחים?
ישי יודקביץ: אני מקווה שיש פה נציג של רח"ל, שיכול לדבר על הדברים הללו.
נירה שפק: כן, אני אשמח לשמוע.
נירה שפק: אני רוצה לשמוע נציג רח"ל, לא פקע"ר – אני מפרידה בין הגופים.
אבי מישרים: אני הנציג של רח"ל.
אבי מישרים: רח"ל הייתה מעורבת לאורך כל הדרך, יחד עם אותו פרויקטור, מול משרדי הממשלה השונים.
אבי מישרים: כשהטיפול התחיל להיות ברמה של הרשות המקומית, הנושא הזה הוא באחריות של פקע"ר, לאור החלוקה - - -
נירה שפק: אבי, קודם כול אנחנו מכירים.
נירה שפק: אז התשובה היא לא.
נירה שפק: התשובה היא לא מה האחר – מה רח"ל?
נירה שפק: מה התקנות?
נירה שפק: אני שאלתי שאלה על תקנות, אל תספר לי מה הרשויות.
אבי מישרים: אז אני אומר שוב: אנחנו בפברואר האחרון עשינו איזשהו כנס, בעקבות אחת התקנות שהותקנה - - - יחד עם משרדי הממשלה השונים.
הדס אגמון: סליחה, הוא מדבר על התקנות שכבר הותקנו.
הדס אגמון: את שואלת על התקנות העתידיות, והוא עונה לך על התקנות שהותקנו כבר.
נירה שפק: אני רוצה לדעת על שש התקנות.
יוסף טייב: תני לו אולי רק לסיים את המשפט, לא שמענו אותו.
נירה שפק: לא, אבל אני רוצה למקד אותו בתשובה הנכונה.
יוסף טייב: הוא מנסה להגיד משפט, שיגיד.
אבי מישרים: הייתה תקנה שבה רח"ל הייתה מעורבת, והתחילה פעילות מול משרדי הממשלה, כדי שהם יכתבו נהלים איך הם מטמיעים את התקנות הללו.
אבי מישרים: אנחנו לא רואים בדבר הזה, היות שזה מול האוכלוסייה שברשות המקומית, את האחריות של רח"ל, שהיא צריכה לעסוק בזה, מאז ההסדרה בינינו לבין פקע"ר בעקבות ועדת מזרחי.
נירה שפק: אבי, עצור.
נירה שפק: אני עכשיו אשאל עוד הפעם: האם אתה בקיא מהן שש התקנות, שאמורות היו להיות עד 2006?
נירה שפק: ואתה הנציג.
אבי מישרים: לא.
נירה שפק: אז התשובה היא שאתה לא בקיא, כי אתה נותן לי תשובה שלא.
נירה שפק: הבנו שאתה לא בקיא, אז אני אשאל אותך שאלה ספציפית: יש תקנה שעוסקת במאגרי מידע.
נירה שפק: האם רח"ל עסקה בקידום תקנה, שהיא בסיס התשתית למענה במאגר מידע מול משרדי ממשלה?
נירה שפק: לדבר בשפתכם – עכשיו אני אדבר מקצועית – מול מכלול רמו"ט.
אבי מישרים: אני אומר שוב, גם בנושא של כל המידע לציבור בתחום הנגישות, זה לא באמצעות משרדי ממשלה, כל אחד בתחומו, איפה שישנם כאלה.
אבי מישרים: ושאר הדברים זה באמצעות המידע שיש בפיקוד העורף.
נירה שפק: אני מצטערת, לא קיבלתי את התשובה הנכונה, כי אתה עונה לא לגופה של שאלה, כנראה בגלל פער המידע ואי הכרת התקנות.
נירה שפק: יש מישהו אחר שכן בקיא שרוצה לעלות?
ענת אריאל זכאי: סליחה, אם יורשה לי.
ענת אריאל זכאי: זה בנושא הזה, פשוט בהקשר לבג"ץ, הייתי בבג"ץ אתמול ויצאה החלטה.
נירה שפק: סליחה, אם מישהו רוצה לדבר, יגיש בקשה אלינו בצורה מסודרת, ואני אשמח שלא יתפרצו לדבריי.
ענת אריאל זכאי: סליחה.
אסף דורון: לסגור את פקע"ר, רמ"ח אוכלוסייה, שרית תסגור את הסיפור של התקנות של משרד הביטחון.
שרית גרשקוביץ: שלום לכולם, אני ראש מחלקת אוכלוסייה.
שרית גרשקוביץ: את רוצה שאתייחס בכללי לפעילות שאנחנו עושים?
נירה שפק: לא, אני שאלתי שאלות מאוד ספציפיות.
נירה שפק: אני דיברתי על התקנות, אני דיברתי על הפערים.
נירה שפק: ספציפית לנושא התקנות אם יש לך משהו להוסיף, ואם לא אז אחרי זה נמשיך ונדבר.
נירה שפק: אז בואו נמתין רגע עם שרית עד שתתארגן שם.
נירה שפק: מכיוון שהעלו את נושא הרשויות, חשוב לי להעלות את שי חג'ג', שאיתנו בזום, שהוא ראש מועצה אזורית מרחבים ויושב-ראש המועצות האזוריות.
שי חג'ג': בוקר טוב ליושב-ראש ולכל החברים שם.
נירה שפק: שי, יושבת-ראש.
נירה שפק: אנחנו נורא מקפידים.
שי חג'ג': יושבת-ראש, סליחה.
שי חג'ג': אני שומע את הדיון כראש רשות, ואני באמת מבין את השאלות שלך, היושבת-ראש, ואני המום מהתשובות שאנחנו שומעים ממשרדי הממשלה.
שי חג'ג': בתור אחד שיש לו את הכפר השיקומי עלה נגב אצלו ברשות, מבין את המשמעויות של פינוי בשעת חירום וכו', וכשאין תקנות ואי-אפשר לאכוף אז המצב שלנו חמור מאוד.
שי חג'ג': אני רוצה להוסיף עוד משפט אחד, מועצה אזורית מרחבית נמצאת שבעה ק"מ ו-100 מ' מעוטף עזה, ועד היום החמ"ל שלה לא מוכן ולא תקין.
שי חג'ג': כיוון שהוועדה הזו גם מטפלת בכל נושא העורף, בפועל אם יש מלחמה, וזה יכול להיות כל יום, כמו שאמרה היושבת-ראש, אני לא יודע לנהל מלחמה ממועצה אזורית מרחבים, חשוב שתדעו את זה, בגלל בעיות תשתית, שתכלס לא סיימו את העבודות.
שי חג'ג': אין לי את כל מה שקשור לחיבור של מחשבים, מולטימדיה, הדברים הכי בסיסיים.
שי חג'ג': חשוב שהוועדה הזו תדע ושזה יירשם בפרוטוקול, שאנחנו עדכנו ודיווחנו, כולל למשרד - - - ואני מקווה שמישהו ירים את הכפפה, וכן יגרום לכך שהחמ"ל שלנו יתחיל לעבוד מחר בבוקר.
שי חג'ג': מה ששמעתי לגבי פינוי וכו', אני חושב שהדיון הזה מאוד מאוד חשוב בתור ראש רשות.
שי חג'ג': ואני מאחל ומקווה שהתקנות האלה באמת יצאו מהר מאוד.
נירה שפק: שי, יש לי שאלה אליך: האם אתה בקיא בכל רבדי האוכלוסיות המיוחדות אצלך במועצה?
נירה שפק: האם יש לך נתוני רווחה?
נירה שפק: מן הסתם מוסדות אתה מכיר אצלך, כי זה משהו ממוסד, אבל מוגבלים בקהילה, אנשים עם צרכים מיוחדים בקהילה, מה רמת השליטה שלך ואיפה הפערים שלך?
שי חג'ג': בכנות לא.
שי חג'ג': יש פה עניין של חופש המידע, וכל מיני עניינים שצריכים להיפתר בתקנות, זה בדיוק על מה שדיברתם.
שי חג'ג': חוץ מהמוסדות, שאני יודע בוודאות מה יש וכו', כל מי שנמצא בבית או מרותק לכיסא גלגלים או למיטה, אם יש לי ידע זה רק בגלל ידע אישי שאני מכיר את הציבור שלי, אבל באופן עקרוני אין שום לוח שמראה לי, שחלילה בשעת חירום, ביישוב הזה והזה יש מישהו שמרותק למיטה ומחובר לחמצן, וצריך לדאוג לו לגנרטור או לדאוג לו לדברים אחרים כדי לפנות אותו.
שי חג'ג': והנושאים שאתם מדברים עליהם מאוד מאוד חשובים, בטח באזור שאנחנו חיים בו.
נירה שפק: ומכך אני מניחה שהתשובה תהיה לא גם לשאלה שלי, מכיוון שכל רשות אמורה לעשות עבודה להתפנות ל-X אחוז מהאוכלוסייה לתוכה, אם בערבות הדדית בין רשויות או בתוך הרשות.