GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רם בן ברק: מי שנרשם בזמן, היה מקבל זכות דיבור, לא משנה מאיזה צד של המפה הוא.
רם בן ברק: גב' מרגלית, קראתי את המסמך שלכם, זה משהו שאת רוצה להוסיף עליו?
לילה מרגלית: בקצרה.
לילה מרגלית: אני רוצה לשוב ולהזכיר שהתפקיד של הכנסת היום הוא לבדוק אם היום, בשנת 2021, יש אכן צורך ביטחוני בקיומו של החוק הזה.
לילה מרגלית: כולנו חווינו עכשיו את משבר הקורונה ואנחנו רואים שהשאיפה לאפס סיכונים היא שאיפה לא מציאותית, בעייתית, שלא מאפשרת לנהל חיים בחברה מודרנית.
לילה מרגלית: אם היינו שואפים לאפס סיכונים, לא היינו נוסעים בכבישים, לא היינו שולחים את הילדים שלנו לשחק בפארק.
לילה מרגלית: הרבה דברים שלא היינו עושים.
לילה מרגלית: לכן השאלה היא אם באיזון העדין בין הצורך לאפשר לחיים להתנהל כסדרם לבין הצורך למגר סיכונים אפשר להצדיק היום הוראה גורפת מהסוג הכלול בחוק, שמטיל נטל כה כבד על הציבור הערבי ועליו בלבד?
לילה מרגלית: בית המשפט כשהשאיר את החוק עשה את זה כי היה מדובר בהוראה זמנית.
לילה מרגלית: היום אנחנו לא ב-2003, אנחנו ב-2021, וצריך לבדוק היטב אם המצב הביטחוני הוא כפי שהיה, וגם מהצד השני – אם האמצעים הטכנולוגיים שבאמצעותם אפשר לקיים בדיקות פרטניות הם כפי שהיו.
לילה מרגלית: אנחנו לא חיים היום בשנת 2003.
איתמר בן גביר: מה את מציעה, שנצמיד להם אזיקים אלקטרוניים?
איתמר בן גביר: מה את מציעה?
לילה מרגלית: אני סומכת על גורמי הביטחון שידעו - - -
איתמר בן גביר: מה היא מציעה?
רם בן ברק: היא מציעה לבטל את הוראת השעה הזאת.
רם בן ברק: אני מודה לך מאוד, גם קראנו בעיון את המסמך ששלחתם, שהוא מאוד ממצה.
רם בן ברק: אני עובר לדיון של חברי הכנסת.
רם בן ברק: יש לנו זמן מאוד-קצר ולכן אני אלך לפי הסדר.
רם בן ברק: יאיר גולן, שהיה שקט כל הדיון - - -
איתמר בן גביר: איך לפי הסדר אם אני יושב כאן והוא יושב שם?
איתמר בן גביר: בוא תסביר לי איך זה.
איתמר בן גביר: תגיד שאתה רוצה לתת לו ראשון, אני מבין, אבל איך לפי הסדר כשאני יושב כאן והוא כאן?
רם בן ברק: חבר הכנסת בן גביר, חבר הכנסת גולן לא אמר מילה כל הדיון עד עכשיו, ולכן אני נותן לו זכות ראשונים.
איתמר בן גביר: אין לי בעיה, הוא גם יותר מבוגר ממני ביומיים.
יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך.
יאיר גולן: אני חושב שכל הדיון הזה הוא דוגמה מצוינת לכך שהפוליטיקה מחרבת את הפרקטיקה.
יאיר גולן: הפרקטיקה אומרת דבר פשוט: מדינת ישראל היא ביתו הלאומי של העם היהודי, וכמדינה חופשית ודמוקרטית היא צריכה לאזן בין שני המרכיבים האלה ביחס לאוכלוסייה שחלקה עוינת וחלקה לא.
יאיר גולן: דרך אגב, ב-2003, עוד טרם הייתה גדר הפרדה, היא רק התחילה להיבנות אז, נוצרה באמת בעיה על רקע ביטחוני מורכב ביותר.
יאיר גולן: מאז השתנו הדברים, לצערי החוק נשאר כפי שהוא.
יאיר גולן: החוק הזה צריך לעבור רביזיה עמוקה, כי המציאות פשוט השתנתה והיא לא רלוונטית.
יאיר גולן: דבר נוסף, החוק הוא לא חזות הכול.
יאיר גולן: מי שחשוב לו שגורמים עוינים לא ייכנסו למדינת ישראל, לא מאפשר כל שנה לאלפי בני נוער ערבים לצאת וללמוד במכללה האסלאמית באבו דיס או במכללה האסלאמית בחברון.
יאיר גולן: לא עושים דבר כזה, מכללות שנשלטות על-ידי חמאס.
יאיר גולן: מי שרוצה לטפל בעניין הדמוגרפי, הביטחוני, צריך לרצות ברביזיה מקיפה של החוק ובמדיניות אמיתית של ממשלת ישראל ולא בטלאי על טלאי על טלאי.
יאיר גולן: זה מה שהיה צריך לקרות, לצערי זה לא מה שקורה וכמו שאמרתי הפוליטיקה מנצחת את הפרקטיקה.
יאיר גולן: לכן אני חושב שאנחנו צריכים קודם כול ובראש ובראשונה, בתוך הקואליציה, לא לעיני המצלמות, לגבש דרך פעולה אמיתית ששומרת על האינטרסים של מדינת ישראל, והאינטרסים האלה – כמו שאמרתי – הם מגוונים.
יאיר גולן: אפשר להגיע, אפילו ביחס לחוק הקיים – אני אומר לכם שבקלות, בקלות, אחרי שעיינתי בו ועיינתי בהצעות חוק אחרות שנוגעות לאותו נושא, אפשר להגיע בקלות לתיקון החוק בצורה שארגוני זכויות אדם ואנשים שמחזיקים מעצמם שהלאומיות הישראלית בראש מעייניהם, ולהגיע לחוק הרבה יותר טוב, הרבה יותר הגיוני, הרבה יותר נכון למדינת ישראל, הרבה יותר מתוקן והרבה יותר מתאים למצב.
יאיר גולן: חבל שזה לא מה שקורה.
יאיר גולן: אנחנו מבזבזים פה שעות על שעות בדיונים עקרים לחלוטין.
יאיר גולן: דרך אגב, אם כבר מצביעים על החוק כפי שהוא כרגע, אז אני מבין שנציגי האופוזיציה הולכים לתמוך בחוק הזה, אז בכלל לא צריכה להיות בעיה.
יאיר גולן: יש מספיק מרכיבים בתוך הקואליציה ובתוך האופוזיציה שיכולים להעביר את החוק הזה בקלות.
שמחה רוטמן: אתה רוצה שנציל אותך מעצמך, יאיר?
יאיר גולן: אז אני לא מבין בשביל מה אנחנו מכלים פה את זמננו לריק עד כדי כך.
רם בן ברק: כדי לשמוע בסוף את הסיכום שלך שנופל על השכל.
רם בן ברק: זו הסיבה שעשינו את הדיון הזה.
שמחה רוטמן: דרך אגב, אני לא מבין, אחרי הנאום הנלהב הזה אתה לא תומך בחוק?
שמחה רוטמן: אתה וסיעת מרצ?
מיכל רוזין: הוא אמר לך שצריך רביזיה בחוק.
יאיר גולן: אם הייתי יכול הייתי יושב עכשיו עם שרת הפנים, עם שר המשפטים, ומגבש איתם יחדיו נוסח מקובל ושיפסיק להיות הוראת שעה.
יאיר גולן: הוראת שעה שמתחדשת מדי שנה, 18 שנה ברציפות, לדעתי זה דבר פסול.
איתמר בן גביר: עם זה אנחנו מסכימים איתך.
איתמר בן גביר: זה לא צריך להיות הוראת שעה.
יאיר גולן: מגבשים נוהל קבוע, הנוהל הקבוע הזה היה מאזן נכון בין זהותה של מדינת ישראל כמדינת הלאום של העם היהודי לבין זכויות האדם, גישה הומנית, ראויה וצודקת ביחס לכל אזרח בישראל.
יאיר גולן: אפשר לעשות את זה.
רם בן ברק: בן גביר, אתה תהיה אחרון, מפני שאני חושש שאם אני אתן לך לדבר אתה תלך אחרי זה ואז אני אפסיד - - -
איתמר בן גביר: בינתיים מי שנשאר כאן ער בלילה בדיונים, זה אני.
איתמר בן גביר: זה בזמן שחלק מהחברים כאן הלכו לישון.
שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
שמחה רוטמן: בעצם אנחנו נמצאים פה בסיטואציה מאוד-מאוד משונה וצריך להבהיר אותה.
שמחה רוטמן: יש חוק שאין מחלוקת, באופן מפתיע, בין הימין לבין השמאל שהוא גרוע.
שמחה רוטמן: השאלה היא למה הוא גרוע.
שמחה רוטמן: בעיניי הוא גרוע – וראינו את הנתונים פה עכשיו – מפני שהוא מאפשר בסיטואציה הנוכחית, קיבלנו נתונים, בעיניי קשים מאוד, גם דוח הפוליגמיה של משרד המשפטים, גם מעורבות רבה בטרור, גם מעורבות רבה בפלילים, גם כמות גדולה ואדירה מבין הבקשות שבסופו של דבר מאושרת, וגם – וזה הדבר החמור מכול – פיחות זוחל.
שמחה רוטמן: כלומר, כל הזמן אומרים לנו: מדוע התעוררתם עכשיו?
שמחה רוטמן: מה קרה עכשיו?
שמחה רוטמן: החוק הזה בתוקף מ-2003, מדוע התעוררתם עכשיו, למה עכשיו אתם רוצים לבטל?
שמחה רוטמן: 17 שנה, כל מיני טיעונים.
שמחה רוטמן: שמענו פה בוועדה בצורה מאוד ברורה שהחוק הזה לא קיים בצורתו הוא 17 שנה.
שמחה רוטמן: שמענו שב-2016, עקב לחץ של בג"ץ, פתאום נתנו עוד 2,000 אישורים לאנשים שבמשך שנים לא נתנו, בעקבות לחץ של בג"ץ ועתירה, פתאום נותנים לאנשים – כחלק ממניעת השתקעותם פה לא נתנו להם ביטוחי בריאות – ב-2016 מתקנים תקנות תחת לחץ של בג"ץ ונותנים לה.
שמחה רוטמן: פתאום ביוני 2021, פה, בממשלה הנוכחית שרק קמה, עוד מתחת לשטיח, בלי ששמנו לב, תקנו תקנה שמי שנמצא פה שלוש שנים יקבל רישיון נהיגה.
שמחה רוטמן: כלומר, כל הדברים שמנסור עבאס ואבתיסאם מראענה מבקשים מהממשלה הזאת או שהם מקבלים מהממשלה ומה שהם לא מקבלים מהממשלה, הם מקבלים מבג"ץ, והכול במסגרת החוק הנוכחי.
שמחה רוטמן: אז החוק הנוכחי לא מבצע את מטרתו, כי הוא לא עוצר את איחודי המשפחות, הוא מביא לפה זכות שיבה זוחלת במספרים הולכים וגדלים פעם אחר פעם.
רם בן ברק: ולכן, מה אתה מציע?
שמחה רוטמן: שנייה.
שמחה רוטמן: מנגד עומדים אנשים ואומרים: החוק לא טוב.
שמחה רוטמן: אנשים בשמאל, גם בארגונים.
שמחה רוטמן: החוק לא טוב, למה?
שמחה רוטמן: כי הוא בכל זאת קצת מפריע.
שמחה רוטמן: הם רוצים איחוד משפחות על מלא, הם רוצים זכות שיבה כמה שיותר, והחוק קצת מפריע להם, אולי יש אנשים שעדיין מתייחסים ברצינות למילה הכתובה בחוק ולא מגישים בקשות ולכן אולי הם נמנעים - -
יאיר גולן: זה פשוט לא נכון.
שמחה רוטמן: - - והם אומרים: בואו נסיר את המחסום גם מפני זה.
שמחה רוטמן: אני אומר שמדינת ישראל צריכה לקבל החלטת קבע – ובזה אני מסכים עם יאיר גולן – מדינת ישראל צריכה לקבל החלטה קבועה על בסיס הרוב שבכנסת: או שאנחנו רוצים פה מדינת כל אזרחיה עם זכות שיבה, ותחת המסווה ההומניטרי ותחת המסננת שבג"ץ מייצר לנו ומשרד המשפטים ומשרד הפנים וכל אחד מהזווית שלו, אנחנו רוצים פה מדינה עם זכות שיבה ולא תהיה פה מדינה יהודית יותר.
שמחה רוטמן: אם יש לזה רוב בכנסת, אז נקבל על החלטה על זה.
שמחה רוטמן: או שאנחנו רוצים פה מדינה יהודית ואנחנו נתייחס לאיחוד משפחות לא תחת המשקפיים המעוותות של זכויות אדם – אין פה שאלה של זכויות אדם במנותק מהזכויות הלאומיות.
שמחה רוטמן: אמרו את זה גם נציגי השב"כ.
שמחה רוטמן: שמחתי מאוד לשמוע מנציגי השב"כ שהם אומרים: יש פה עניין ערכי.
שמחה רוטמן: הם מבינים שאצלם יש בזה עניין ערכי.
שמחה רוטמן: לאיחוד המשפחות שמביאים לפה יש לזה מטרה ערכית מבחינתם, הם עושים את זה לא רק מסיבות של מימוש הזכות שלהם לחיי משפחה.
שמחה רוטמן: אם הם היו רוצים לממש את הזכות שלהם לחיי משפחה, הם היו עושים את זה ברמאללה או בטול כרם.
שמחה רוטמן: הם עושים את זה כאן כחלק ממגמה לאומית.
שמחה רוטמן: אנחנו צריכים להתמודד עם המגמה הלאומית, אנחנו צריכים לאחוז את השור בקרניו, יש רוב בכנסת.
שמחה רוטמן: צביקה האוזר, שיושב לידי, לפני שנה, פה בכנסת, אמר מעל הדוכן: הגיע הזמן שנפסיק לדבר על השיקול הביטחוני, נתחיל לדבר - - -
קריאה: לא נכון.
קריאה: הגיע הזמן שלצד השיקול הביטחוני המשמעותי, הגובר, הקיים, נדבר גם על - - -
שמחה רוטמן: סליחה, אני מקבל את התיקון ואת החידוד.
שמחה רוטמן: כמובן חלילה לא מפסיקים לדבר על השיקול הביטחוני, בטח לא בוועדת החוץ והביטחון, אבל לצדו – ובעיניי, הרבה-הרבה מעליו – יש את השיקול הדמוגרפי, הלאומי, ברוח חוק הלאום, והדבר הזה צריך לקרות.
שמחה רוטמן: אני קורא לכם, באמת, אם יש לכם – אמר את זה בשפתו, גנץ – מרכיבים ציוניים בקואליציה, תשבו עם עצמכם, תחשבו מה המעשה הציוני הנכון לעשות.
שמחה רוטמן: הפשרה שהציע ראש האופוזיציה בנימין נתניהו, להאריך עכשיו בחודשיים כדי לפתור את הסיטואציה, ובזמן הזה לחוקק חוק יסוד – שאין מה לעשות, נעשה אותו בפשרה.
שמחה רוטמן: נגיע לפשרות קואליציה-אופוזיציה, בטוח שהוא לא ייראה כמו חלום חיי וגם לא כמו חלום חייה של אילת שקד, כפי שהיא חשבה עליו כשהיא הציעה את החוק הזה.
שמחה רוטמן: אבל תתחילו את התהליך הזה, כי הוראת השעה הזאת לא תחזיק – היא לא תחזיק בבג"ץ, היא לא תעמוד בפרץ בפני לחץ הארגונים ואנחנו חייבים את זה לעצמנו.
שמחה רוטמן: תודה רבה.
רם בן ברק: חבר הכנסת האוזר, בבקשה.
צבי האוזר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
צבי האוזר: צר לי לא רק שחבר הכנסת רוטמן עוזב, אלא צר לי בעיקר שחברי כנסת מהליכוד לא נמצאים כאן בדיון.
צבי האוזר: זה דיון שהוקדש בעיקרו לשאלה העומדת בפני ועדת חוץ וביטחון שצריכה לבחון את שאלת המסוכנות, כפי שקבוע בחקיקה הקיימת היום בספר החוקים הישראלי.
צבי האוזר: שאלת המסוכנות איננה דבר חדש, זו שאלה שנבחנת – להבנתי – קרוב ל-20 שנה.
צבי האוזר: למה אמרתי שצר לי שחברי הליכוד לא נמצאים כאן?
צבי האוזר: כי במשך 20 השנים האחרונות הליכוד, לאחר ששמע את הסקירה מפי הגורמים המקצועיים ועמד על המסוכנות בצעד של איחוד משפחות ללא בקרה וללא אותם סייגים, הצביע בעד הוראת השעה.
צבי האוזר: הליכוד הצביע בעד הוראת השעה כשהוא היה בקואליציה.
צבי האוזר: ואני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, שהליכוד הצביע בעד הוראת השעה הזאת גם כשהוא היה באופוזיציה.
צבי האוזר: מעולם הוא לא ראה לנכון להעניש את האופוזיציה על-ידי כך שהוא מעניש מדינה.
צבי האוזר: אנחנו עדיין לא יודעים מה יהיה הערב, אבל אני קורא קריאה נרגשת לחבריי בליכוד להתעשת ולא להעניש את המדינה, גם כשרצונם מאוד אמוציונלי להעניש את הקואליציה הזאת.
צבי האוזר: אבל יש גבול, לא מענישים מדינה.
צבי האוזר: לצד הדברים האלה, נאמר כאן על-ידי חבר הכנסת יאיר גולן – ואני פחות או יותר מתחבר לכל הדברים שהוא אמר – מאז 2003 שנחקק החוק הזה, היו שינויים במצב הביטחוני, הגם שעדיין המסוכנות היא אמיתית ורלוונטית.
צבי האוזר: אני רוצה להגיד יותר מכך, נעשו שינויים עד 2003 לא רק בנושא הביטחוני, אלא גם בבסיס החוקתי של מדינת ישראל.
צבי האוזר: עברו חוקי יסוד נוספים עד 2003, יש פיל בחדר בנושא הזה מעבר לנושא המסוכנות.
צבי האוזר: רבותיי, אנחנו נמצאים בסכסוך אתני שמביא כתוצר לוואי את אותה מסוכנות, את אותו טרור ממנו אנחנו מנסים להתגונן.
צבי האוזר: אבל יש פה גם קהילות – קהילה סמוכת גבול עם פער כלכלי משמעותי.
צבי האוזר: בכל מקום בעולם שיש פער כלכלי או סמיכות גבול, השאלה הדמוגרפית עולה.
צבי האוזר: אם אנחנו אוהבים את זה או לא אוהבים את זה, זה קיים בכל מקום בעולם.
צבי האוזר: מדינות מתוקנות – אירופה, ארצות הברית – מתמודדות בנושא הזה בכלים משולבים וגם ישראל צריכה לבחון כלים משולבים להתמודד עם האתגר.
צבי האוזר: אני קורא שוב לחבריי בליכוד, קריאה נרגשת: אל תענישו את מדינת ישראל, אל תפגעו במדינת ישראל.
צבי האוזר: תילחמו נגד הקואליציה, מי שצריך להילחם, בדרכים פרלמנטריות, אבל אל תפגעו באינטרסים ביטחוניים מהמדרגה הראשונה, מהמעלה הראשונה של מדינת ישראל.
רם בן ברק: אחרון הדוברים, לפני שאני אסכם, חבר הכנסת איתמר בן גביר.
איתמר בן גביר: הפיל שבחדר הוא בהחלט עניינה של מדינת ישראל וארץ ישראל.
איתמר בן גביר: ארץ ישראל היא ארצו של העם היהודי.
איתמר בן גביר: שמענו כאן
איתמר בן גביר: מספיק טענות מדוע – קודם כול, בוודאי מסיבה ביטחונית – יש בעיה עם איחוד המשפחות הללו.
איתמר בן גביר: היה מספיק לשמוע את הנתון המדהים שנחשף כאן – אני חושב שלראשונה – 2,900, 2,900 אנשים שסורבו בגלל מעורבות בעניינים ביטחוניים, בגלל עבר פלילי, בגלל כל מיני עבירות פליליות.
איתמר בן גביר: זה היה מספיק, אפשר היה לסגור את הדיון בכך.
איתמר בן גביר: אבל האמת היא שזה לא נכון ובואו נודה על האמת – השיקול כאן צריך להיות דמוגרפי.
איתמר בן גביר: כל הזמן אומרים לנו בג"ץ, בג"ץ, בג"ץ.
איתמר בן גביר: אני יודע שהמשפטנית ממשרד המשפטים שדיברה ואמרה לי: מה, בג"ץ, בג"ץ – לא קראה מספיק את פסק דינו של בית המשפט העליון ב-466/07, מפי השופט ריבלין, שכותב את הדברים הבאים: "המתוקנות שבמדינות העולם מיישמות מדיניות ברורה ושלמה של הגירה ושל התאזרחות.
איתמר בן גביר: קביעתם של כללים המסדירים כניסתו של נתין זר למדינה – כך במדינות הים – נועדה להבטיח כי כניסתו לא תעמיס על אזרחיה ותושביה נטל כלכלי וביטחוני, לא תסב פגיעה בבריאותם ובעם - - - בעת מלחמה או מאבק מזוין, מגבילות מדינות העולם את כניסתם של נתיני האויב אל תוך המדינה.
איתמר בן גביר: מגבלות אלה חלות גם על הגירה לצורכי נישואין והן מוכרות במשפט העמים".
איתמר בן גביר: כן, כן, גם הגירה לצורכי נישואין.
איתמר בן גביר: שמעתי את קריאתו של חברי, מר האוזר, קריאה נרגשת.
איתמר בן גביר: אומנם אני לא בליכוד, ואתה שואל על הליכוד, למה 12 שנה הם העבירו את החוק הזה, ואתה צודק.
איתמר בן גביר: הם היו צריכים להציע את מה שאנחנו הצענו, את מה שחבר הכנסת רוטמן הציע, את מה שהציונות הדתית הציעה, וזה חוק יסוד: ההגירה.
איתמר בן גביר: החוק שאתם מבקשים שנצביע עליו הוא טלאי על טלאי, זה הוראת שעה.
איתמר בן גביר: כל הטיעונים שלך למה זה חשוב ולמה זה צריך הופכים להיות טיעונים לא רלוונטיים כאשר מתברר שזה הוראת שעה.
צבי האוזר: אז תפוגג אותו היום ב-12 בלילה.
צבי האוזר: תפוגג אותו.
איתמר בן גביר: יש כאן חוק יסוד, חוק יסוד: הגירה, שהוא הרבה יותר אפקטיבי, שהוא הרבה יותר רציני, שבעקרונות היסוד שלו כתוב – מה שאתה טענת בדברים שלך – שארץ ישראל היא מולדתו ההיסטורית של העם היהודי; מדינת ישראל היא מדינת הלאום של העם היהודי שבה הוא מממש את זכותו הטבעית; מימוש זכות להגדרה עצמית לאומית במדינת ישראל ייחודי לעם היהודי, וכן הלאה וכן האלה.
איתמר בן גביר: יש כאן סעיף מטרה ויש כאן גם כלים שמאפשרים באמת לשלוט ולמשול ולנהל את החוק הזה כמו שצריך למען ביטחונם ולמען עתידם של הילדים שלנו.
איתמר בן גביר: ועוד - הסמכות הבלעדית לקבוע מי רשאי להיכנס לישראל נתונה לשר הפנים, לממשלת ישראל; הממשלה רשאית, באישור הכנסת, לקבוע רשימה של מדינות או אזורים גיאוגרפיים שנתיניהם לא יוכלו להיכנס לישראל; אדם שאיננו אזרח או תושב ישראל לא יוכל לפנות לערכאות.
איתמר בן גביר: החוק הזה הוא בידיים שלכם, רק מה, בואו נודה על האמת – לא מעניין אתכם החוק, לא מעניין אתכם הביטחון.
איתמר בן גביר: אתם רוצים דבר אחד: אתם רוצים שאנחנו נתחזק לכם את הקואליציה עם התנועה האסלאמית, עם מנסור עבאס, עם מאזן גנאים, עם ווליד טאהא, עם אלחרומי.
איתמר בן גביר: הם רוצים לפגוע בנגב, הם רוצים לפגוע בצפון, הם רוצים לגמור על מדינת ישראל.
איתמר בן גביר: אנחנו לא נהיה גלגל הרזרבה שלכם.
איתמר בן גביר: אתם רוצים לתמוך בחוק, אתם רוצים ביטחון?
איתמר בן גביר: יש חוק.
איתמר בן גביר: זה בידיים שלך, צביקה.
איתמר בן גביר: אתה יכול לבחור להצביע לו ואתה גם יכול להצביע עבורו.
איתמר בן גביר: אתם לא רוצים, אתם רוצים שנהיה גלגל רזרבי של מנסור עבאס?
איתמר בן גביר: תחלמו על זה.
רם בן ברק: תודה רבה, חבר הכנסת בן גביר.
רם בן ברק: רק לשמוע אותך מצטט מבית המשפט העליון, היה שווה לבוא לפה.
איתמר בן גביר: אני מזכיר לך שבזמן שאתה הסתובבת בנופים המדהימים של נהלל, אני מסתובב בבתי המשפט.
איתמר בן גביר: מה לעשות, אני מסתובב הרבה בבתי משפט.
איתמר בן גביר: זה התפקיד שלי, זה המקצוע שלי – עריכת דין – אני בא משם.
צבי האוזר: ורם בן ברק מסתובב בנהלל, זה התפקיד שלו.
רם בן ברק: חברים, אני רוצה באמת להודות לכל מי שהשתתף בדיון, דיון מורכב, גם לנציגים שהיו בזום וגם לנציגים שנמצאים כאן, דיון מורכב עם הרבה רגש.
רם בן ברק: אני חושב שבסך הכול היה דיון טוב ואני שמח שקיימתי אותו.
רם בן ברק: אני קורא לחבריי בקואליציה ובאופוזיציה להעביר את החוק כמו שהוא, מפאת ביטחון המדינה ומפאת זה שאנחנו לא רוצים שיקרו דברים שלא היינו רוצים שיקרו.
רם בן ברק: אבל בו בזמן אני קורא להיכנס לתהליך אמיתי שידע לכתוב חוק חדש, שידע לאזן בין הביטחון לבין זכויות אדם ולשמור על צביונה היהודי של מדינת ישראל.
רם בן ברק: אני חושב שזה דבר חשוב ונכון ואני קורא כאן, כראש הוועדה, להיכנס לתהליך הזה מייד לאחר שיאושר החוק – אני מקווה – במליאת הכנסת, ואני מקווה שגם בקולות האופוזיציה, שאני בטוח שטובת מדינת ישראל עומדת לפניה.
איתמר בן גביר: שתשמש גלגל רזרבי למנסור.
רם בן ברק: תודה רבה, הישיבה נעולה.
רם בן ברק: חברים, אנחנו דנים בחוק שעבר בוועדה המסדרת.
רם בן ברק: אני מבין שהורידו את טענת נושא חדש.
אלי אבידר: יש פה התקזזויות או שאתה רוצה להמתין?
רם בן ברק: לא, אנחנו יכולים להצביע.
רם בן ברק: יש כאן שני חברים מהאופוזיציה - - -
מאיר פרוש: אתה רוצה לומר קוורום?
מאיר פרוש: זה קוורום?
אלי אבידר: הרב פרוש, פה זה דמוקרטיה, אנחנו לא מתחילים לפני שיש לנו רוב...
ישראל אייכלר: אל תדבר על דמוקרטיה, כי אם הייתה דמוקרטיה היית היום שר מכובד.
רם בן ברק: רבותיי, אנחנו ממשיכים את הדיון מאתמול, למעשה את ההצבעה מאתמול.
רם בן ברק: הדיון נגמר והיינו בשלב ההצבעות.
רם בן ברק: לדעתי נשארו לנו עוד כ-40 הסתייגויות שאנחנו צריכים להצביע עליהן.
איילת לוי נחום: יש לנו עוד הסתייגויות שלא הוצבעו ויש הסתייגויות שנטען לגביהן טענת נושא חדש.
איילת לוי נחום: אומנם טענת הנושא החדש הוסרה, למיטב הבנתי על-ידי כל חברי הכנסת שהגישו טענת נושא חדש שנוגע להסתייגויות, אך מאחר שהטענה הוסרה נצטרך להצביע עליהן מחדש.
מאיר פרוש: מה התוכנית?
מאיר פרוש: נניח שנצביע על זה היום, ואז מה קורה?
רם בן ברק: ואז זה עובר למליאה.
מאיר פרוש: כבר היום?
רם בן ברק: או היום או מחר.
ישראל אייכלר: בכל מקרה, מה שנופל פה, עולה למליאה, גם אם זה בקבוצות וגם אם זה של יחידים.
איילת לוי נחום: נתחיל בהסתייגויות שעליהן נטענה טענת נושא חדש.
מאיר פרוש: תעשי את זה בקבוצות.
רם בן ברק: יש חמש הסתייגויות שנטען לגביהן נושא חדש.
רם בן ברק: נצביע קודם עליהן.
רם בן ברק: אחרי זה יש עוד 40 שנצביע עליהן אחת-אחת, אם תרצו לעשות את זה בקבוצה – אני אשמח.
איילת לוי נחום: הקבוצה הראשונה שעליה נטענה טענת נושא חדש זה הסתייגויות מ-1 עד 182, יחד עם הסתייגויות 1 עד 17 בקובץ הקטן.
איילת לוי נחום: מאחר שהצבענו עליהן ביחד, נצביע עליהן גם עכשיו.
ישראל אייכלר: יש איזה בעיה, שבועז טופורובסקי גם ביקש נושא חדש.
ישראל אייכלר: גם הוא הסיר?
איילת לוי נחום: למיטב הבנתי גם הוא הסיר.
רם בן ברק: גם הוא הסיר.
רם בן ברק: מי בעד ההסתייגויות?
רם בן ברק: חבר הכנסת פרוש, אתה לא יכול להצביע.
אופיר סופר: הוא מצביע במקומי.
מאיר פרוש: שלא תיחשב הצבעה כפולה.
מאיר פרוש: ..
רם בן ברק: אוטוטו זה יכול להיות אירוע פלילי הדבר הזה.
מאיר פרוש: בוא נראה איך מתקדמים שם עם הפלילי...
מאיר פרוש: ההסתייגויות לא נתקבלו.
רם בן ברק: שניים בעד, ארבעה נגד, ההסתייגויות נפלו.
איילת לוי נחום: יש לה עתה סדרה של הסתייגויות, מהסתייגות 183 עד הסתייגות 192.
רם בן ברק: אתם מבקשים להצביע בקבוצה?
אלי אבידר: הם ביקשו בקבוצה.
רם בן ברק: ההסתייגויות לא נתקבלו.
רם בן ברק: שלושה בעד, ארבעה נגד.
איילת לוי נחום: יש הסתייגויות נפרדות – 200, 210, 551,553, 557 ו-559 – שהוגשה עליהן בקשת נושא חדש.
רם בן ברק: שניים בעד, שלושה נגד, נמנע אחד, ההסתייגויות לא נתקבלו.
אמילי חיה מואטי: מה זה ההסתייגויות האלה?
אמילי חיה מואטי: לאפשר ליאיר גולן לזהות תהליכים?
אמילי חיה מואטי: זה כאילו דאחקות?
אמילי חיה מואטי: אני רוצה להבין.
איילת לוי נחום: ההסתייגויות הבאה הן מ-562 עד 595, למעט שתי ההסתייגויות האחרונות שהיו כפולות.
איילת לוי נחום: אני מניחה שלא שמתם לב בקובץ, ולכן מצביעים על ההסתייגויות מ-562 עד 593.
רם בן ברק: שניים בעד, ארבעה נגד, נמנע אחד.
איילת לוי נחום: ההסתייגות האחרונה, הסתייגות מס' 135 בקובץ ההסתייגויות הקטן.
רם בן ברק: 2 בעד, חמישה נגד, אין נמנעים.
איילת לוי נחום: אלה הן כל ההסתייגויות.
איילת לוי נחום: עתה צריך להצביע על הצעת החוק.
רם בן ברק: חברים, אנחנו מצביעים עכשיו על הצעת החוק כפי שנוסחה.
איילת לוי נחום: אני קוראת את החוק – הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 18 והוראת שעה) (תיקון), התשפ"א-2021.
איילת לוי נחום: תיקון סעיף 3 – 1.
איילת לוי נחום: בחוק שירות ביטחון (תיקון מס' 18 והוראת שעה), התשע"ב-2012, בסעיף 3, ברישה, במקום "עד תום שלוש שנים מהמועד האמור" יבוא "עד יום כ"ה בסיון התשפ"ד (1 ביולי 2024)".
רם בן ברק: מי בעד הצעת החוק כפי שנוסחה?
מאיר פרוש: אני שם לב שמי שביקש את החוק הזה הוא אביגדור ליברמן ובשביל זה לבד אנחנו לא יכולים לתמוך.
רם בן ברק: הצעת החוק נתקבלה.
רם בן ברק: חמישה בעד, שלושה נגד, הצעת החוק עברה בוועדה ותעלה לקריאה שנייה ושלישית במליאה עם כל ההסתייגויות.
רם בן ברק: אני מודה מאוד למי שנטל חלק בעניין הזה.
אורנה ברביבאי: בוקר טוב, התכנסנו כאן להביע תודה והערכה, גם זה מותר בימים טרופים אלה.
אורנה ברביבאי: הדיון יעסוק הבוקר באישור תקנות ההוקרה לאזרחים במערכות ישראל (תעודת המערכה ברצועת הביטחון בלבנון), סביב העניין של קביעת אזרחים זכאים.
אורנה ברביבאי: בנובמבר 2020, החליט שר הביטחון לאמץ המלצות ועדת פנים צה"לית להעניק לחיילים אות מערכה לציון השתתפות מערכה ברצועת הביטחון.
אורנה ברביבאי: בהחלטה הזאת הוחלט להעניק תעודות גם לאזרחים, לפי חוק ההוקרה לאזרחים במערכות ישראל.
אורנה ברביבאי: שר הביטחון מינה ועדה מייעצת, כפי שנקבע בסעיף 4 לחוק ההוקרה לאזרחים, והתקנות משקפות את המלצות הוועדה המייעצת.
אורנה ברביבאי: בין ההמלצות יש חלוקה לארגונים שפעלו בגזרת הפעולה בצפון, בתוך רצועת הביטחון, ברצועה של עד תשעה קילומטר מגבול ישראל ולבנון - משרדי ממשלה, רשויות מקומיות, ישובים בטווח שהוזכר, בתי חולים שקלטו פצועים מרצועות הביטחון וכו'.
אורנה ברביבאי: בנוסף, יש אפשרות לחלוקה תוך ארגונית ליחידים הנמנים עם ארגון כזה או אחר שתפקידם ספציפית היה מכוון לסיוע לצה"ל ברצועת הביטחון או לאוכלוסייה בגבול הצפון.
אורנה ברביבאי: כן מוצע לעשות הבחנה של חלוקת תעודה ליחידים שאינם נמנים עם ארגון ספציפי אבל תרמו לצה"ל ולאוכלוסייה בגבול הצפון.
אורנה ברביבאי: אתם מביאים את זה היום לאישור.
אורנה ברביבאי: אני לא אעבור על כלל הארגונים, אני מניחה שמי שרצה יכול היה לראות אותם, אבל אני אומר שמדובר על בתי חולים, על אזרחים עובדי צה"ל, על עובדים במשטרת ישראל, על מי שהופעלו כלפיו צווי ריתוק, על ארגונים שלמים, על יחידים, על מתנדבים, על קבוצות ועל נפגעים כתוצאה מפעילות כזאת או אחרת בתקופה הזאת.
אורנה ברביבאי: הדברים הם די ברורים, אבל אני מציעה שנציג משרד הביטחון יתייחס.
ישי יודקביץ': אני ליוויתי את התהליך כולו.
ישי יודקביץ': היה מערך שלם של התקנת תקנות בעקבות ההחלטה העקרונית של שר הביטחון והרמטכ"ל.
ישי יודקביץ': התקנו תקנות של התבחינים לחיילים מכוח חוק העיטורים בצבא ההגנה לישראל.
ישי יודקביץ': תיקנו גם את חוק צד"ל, אפשרנו להוסיף תבחין לגבי זכאות של אנשי צבא דרום לבנון, שזו גם כן הנחיה של שר הביטחון והרמטכ"ל.
ישי יודקביץ': המשרד לביטחון פנים עסק בהרכבת התבחינים לשוטרים לפי חוק העיטורים במשטרת ישראל.
ישי יודקביץ': גם הנושא הזה הסתיים.
ישי יודקביץ': אנשי משרד ראש המשלה עוסקים בהתקנת תקנות לגבי אנשי כוחות הביטחון, תקנות בסמכות ראש הממשלה ואישור הממשלה.
ישי יודקביץ': אני מניח שבשבועות הקרובים גם זה תהליך שיושלם.
אורנה ברביבאי: שהמשרדים השונים בהתאם לאוכלוסיית היעד יאשרו במקביל?
ישי יודקביץ': כן, השרים המוסמכים.
ישי יודקביץ': חוק העיטורים בצה"ל הוא מ-1970.
ישי יודקביץ': ב-2017, על סמך לקחים שהיו לנו במשרד הביטחון ובוועדת חוץ וביטחון באישור תקנות לגבי אזרחים זכאים במבצע "צוק איתן", ראינו לנכון לפצל את חלוקת ההוקרה בין האזרחים לבין הארגונים המגויסים, הארגונים ההיררכיים.
אורנה ברביבאי: ההבחנה היא בין תעודה לבין אות מערכה.
ישי יודקביץ': תעודת מערכה מול אות מערכה.
ישי יודקביץ': חוק ההוקרה לאזרחים במערכות ישראל מ-2017 הוא על הבסיס הצעת החוק הפרטית של חבר הכנסת בן-ראובן.
אורנה ברביבאי: זה הגיוני מאוד לעשות את ההבחנה הזאת.
ישי יודקביץ': על בסיס לקחים שהיו לנו בהתקנת התקנות לגבי האזרחים ב"צוק איתן", כשלפני זה היה לנו את מלחמת לבנון השנייה.
ישי יודקביץ': לפי חוק ההוקרה, מונתה ועדה מייעצת בראשותו של סמנכ"ל משרד הביטחון, אריה מועלם.
ישי יודקביץ': השתתפו בה אלוף משנה מפיקוד העורף, המפקח הכללי על כוח אדם וחירום במשרד העבודה, רביד מלאכי, משנה למנכ"ל משרד הבט"פ, אליעזר רוזנבאום, שני נציגי ציבור, אחד שהיה תת אלוף, יובל בזק, ועוד עובד לשעבר של משרד הביטחון שעסק באותות ובעיטורים במשך שנים רבות.
ישי יודקביץ': הוועדה קיימה מספר דיונים, בין השאר ישיבה שקיימה בעיריית נהריה עם הרשויות המקומיות בצפון.
ישי יודקביץ': הוועדה באזור פסח הוציאה קול קורא בעיתונות ובאמצעי התקשורת כדי לקבל מידע.
ישי יודקביץ': אני חייב לומר שההיענות הייתה זניחה.
ישי יודקביץ': נעשו גם פניות לארכיון צה"ל במערכת הביטחון בגלל השנים הארוכות שחלפו.
ישי יודקביץ': פנינו גם למנכ"לים של משרדי ממשלה.
אורנה ברביבאי: כדי לא לזנוח אף אוכלוסייה בדרך.
ישי יודקביץ': כן, לא לזנוח אף אוכלוסייה בדרך, לראות מה יש לנו, כי בכל זאת אנחנו מדברים פה על תקופה קובעת מלפני 39 שנה עד 21 שנה.
ישי יודקביץ': אנחנו צריכים לחפור קצת בהיסטוריה כדי להגיע לכל האנשים הרלוונטיים ולארגונים שפעלו אז.
ישי יודקביץ': בין השאר, בגלל שאנחנו מדברים על תקופה יחסית היסטורית, הוועדה החליטה להתמקד בחלוקת תעודות מערכה דווקא לארגון.
ישי יודקביץ': היא לא שללה חלוקה של תעודות מערכה אישיות.
אורנה ברביבאי: מה זה אומר חלוקה לארגון?
אורנה ברביבאי: זה אומר שכל הפרטים בארגון יקבלו תעודה?
ישי יודקביץ': כל ארגון יכול לקבוע לעצמו.
ישי יודקביץ': תהיה תעודה שתצא, נניח, לבית חולים רמב"ם.
אורנה ברביבאי: האם כל עובד בבית החולים יקבל את התעודה, או שזו תהיה תעודה בלשכתו של המנכ"ל?
ישי יודקביץ': אני לא אחראי על הלוגיסטיקה ועל התכניות, אבל אני מניח שהכוונה שיהיה אזכור כלשהו.
אורנה ברביבאי: זה נתון לשיקול דעתו של הארגון?
ישי יודקביץ': נתון לשיקול דעתו של הארגון איך לפתח את זה.
ישי יודקביץ': אנחנו לא שוללים שגם עובדים ספציפיים בתוך בית חולים רמב"ם, למשל, או בעיריית צפת, או במועצה אזורית מרום הגליל, יקבלו.
ישי יודקביץ': דרך אגב, החוק מדבר על עובדים ספציפיים, למשל הרבש"צים.