GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתמר בן גביר: תגיד לי, בבקשה, אנחנו רואים את הטבלה הזאת שהצגתם לנו ואני מבקש לדעת אם כשאתה אומר משפחות מעורבות, משפחות איחוד משפחות מעורבות בטרור, האם זה לא כולל – ואם זה לא כולל, מה הנתונים – מעשים שאני לא יודע אם הם מוגדרים אצלכם כטרור, אלא פשע באופן כללי.
איתמר בן גביר: לדוגמה, נזקי רכוש, אירועים של תקיפות.
איתמר בן גביר: האם הטבלה הזאת כוללת את הנתונים הללו?
איתמר בן גביר: ואם לא – האם יש בידכם נתונים למעורבות בפשעים פליליים גרידא או פשעים פליליים שמעורבים באידיאולוגיה שלא מצוינים כאן?
איתמר בן גביר: השאלה השנייה – מעורבות וחברויות בארגוני טרור.
איתמר בן גביר: כלומר, כמה מתוך המשפחות הללו אנחנו יודעים שהם תומכים בארגוני טרור או פועלים בארגוני טרור או עוזרים לארגוני טרור?
אביתר ג': לגבי השאלה הראשונה, הטבלה – הנתונים שלנו כוללים מעורבות בטרור.
אביתר ג': לגבי השאלה על מעורבות בפשע בכלל, גם בהמשך לשאלותיך קודם לכן, חבר הכנסת בן גביר, אין לנו את הנתון הזה, אנחנו גם לא אוספים אותו והטבלה אינה מכילה את הנתון הזה.
אביתר ג': מעבר לזה, לגבי מעורבות כזאת או אחרת – אני לא אוכל להציג במסגרת הזאת.
אביתר ג': במידת הצורך נמסור.
רם בן ברק: אני מקצר, כי הזמן שלנו קצר.
רם בן ברק: אני רוצה להספיק לשמוע את כולם.
רם בן ברק: עדי, אני נותן לך עכשיו.
רם בן ברק: את לא חברת כנסת, אבל אני אתן לך עכשיו להגיד את דעתך במשך שתי דקות.
שמחה רוטמן: אני מבקש לשאול את אביתר.
עדי לוסטיגמן: יש לי גם שאלה - - -
רם בן ברק: שאלות את לא שואלת, כי את לא חברת כנסת.
רם בן ברק: את יכולה להביע את עמדתך.
איתמר בן גביר: גם זה יותר מדיי, מי הזמין אותה לדיון?
עדי לוסטיגמן: אני מסתכלת על הנתונים שהועברו הבוקר לוועדה הזאת לגבי חמש השנים האחרונות ואני רואה שאין כאן את חתך הגילאים.
עדי לוסטיגמן: הרי החוק הזה בנוי על חתך גילאים – מגיל 25 ו-35, נשים וגברים.
עדי לוסטיגמן: עד הגילאים האלה לא ניתן לקבל בכלל היתרי שהייה ולא ניתן להיכנס להליכים.
עדי לוסטיגמן: לאחר הגילאים האלה אפשר לקבל היתר שהייה ולא לקבל תעודת זהות או להמשיך בהליך.
עדי לוסטיגמן: משום מה, בנתונים שהועברו אלינו ממשרד ראש הממשלה אין שום פילוח לגבי הגילאים האלה.
עדי לוסטיגמן: הרי אם אפשר להעלות את הגילאים או לשנות אותם, אז אין מקום לחוק כפי שהוא עכשיו, כאשר התכלית של החוק המוצהרת היא אך ורק ביטחונית.
עדי לוסטיגמן: אני אדגיש שאני כאן מטעם ארגון רופאים לזכויות אדם ואנחנו חושבים שהחוק הזה פסול מכל וכול ושאין לו כל הצדקה ביטחונית וגם לא הייתה לו לאורך הדרך - - -
עמיחי שיקלי: זה ממומן מכספי מדינות והייתם צריכים להודיע את זה כשאתם מדברים - - -
רם בן ברק: אני מבקש לא להפריע לה.
עמיחי שיקלי: זה חשוב, כי יש חוק שאומר שאתם צריכים להודיע כשארגון - - -
מיכל רוזין: אבל מה אתה מפריע לה?
רם בן ברק: היא אומרת את דעתה, אתה לא חייב לקבל אותה.
עמיחי שיקלי: יש חוק - - -
שמחה רוטמן: היא חייבת להודיע שהארגון ממומן במימון זר.
מיכל רוזין: די, נו כבר, תנו לה לדבר.
איתמר בן גביר: מה זה "תנו לה לדבר"?
איתמר בן גביר: מי היא?
איתמר בן גביר: מאיפה היא הגיעה?
מיכל רוזין: תריבו איתנו, תעזבו אותה שתביע את עמדתה.
עמיחי שיקלי: אם היא רוצה לדבר בכנסת, שתגיד שהיא - - -
רם בן ברק: מי שקובע מי יבוא לפה, זה אני ולא אתה.
איתמר בן גביר: מי מממן אותה זה לא מעניין אותך?
איתמר בן גביר: לא מעניין אותך מי משלם לה כסף?
עדי לוסטיגמן: בתחילת הדיון הזה נאמר שהדיון הזה נועד כדי לאפשר לממשלה להחליט על ההצבעה על החוק.
עדי לוסטיגמן: כמובן שהנתונים הביטחוניים הם חיוניים לצורך העניין הזה.
עדי לוסטיגמן: איך יכול להיות שכשמצביעים על חוק שמדבר על זה שנשים רק מגיל 25 וגברים מגיל 35 יוכלו לקחת חלק בהליכים?
עדי לוסטיגמן: זאת אומרת שעד אז המשפחות יהיו מופרדות, ילדים יהיו מופרדים מההורים שלהם.
עדי לוסטיגמן: אין נתונים ספציפיים לגבי הגילאים האלה.
עדי לוסטיגמן: איך יכול להיות שילדים מעל גיל 14, שהם תושבי המדינה הזאת, לא יכולים לקבל פה תעודת זהות ולא יכולים לקבל זכויות, אבל בנתונים האלה אין פילוח ספציפי של הגילאים האלה, אלא כתוב לנו מגיל 13 עד 17.
עדי לוסטיגמן: בעניין הזה אני רוצה להתייחס שלגבי תושבי קבע כתוב: אחד.
רם בן ברק: עד כמה שאני יודע – תקני אותי אם אני טועה – ילדים שנולדים כאן בישראל, מקבלים אזרחות.
עדי לוסטיגמן: לא.
עדי לוסטיגמן: ילדים של תושבי קבע, אם מגדירים אותם כתושבי שטחים – וזה יכול להיות גם ילדים שנולדו כאן בישראל - - -
רם בן ברק: ילדים שנמצאים בארץ.
מיכל רוזין: לאבא עם תעודת ישראלית, כן.
רם בן ברק: ילדים לאבא עם תעודת זהות ישראלית מקבלים.
מיכל רוזין: ממזרח ירושלים, לא.
שמחה רוטמן: אבל בדואים בנגב – כן.
שמחה רוטמן: ערבים בצפון – כן.
עדי לוסטיגמן: אני אסביר.
עדי לוסטיגמן: ילדים של אזרחים, הם אזרחים מלידה.
עדי לוסטיגמן: ככלל, הם אזרחים מלידה.
עדי לוסטיגמן: ילדים של תושבי קבע – אם האימא נשואה לתושב שטחים והיא מתחתנת בשנות ה-20 שלה, עד גיל 35 בני המשפחה לא יוכלו לחיות כאן, בגלל החוק הזה.
עדי לוסטיגמן: ואז, גם אם ייוולדו הילדים כאן, הם יאלצו – כדי לא להיפרד מהאבא – לחיות תקופה בשטחים, אפילו אם לא יירשמו ויישארו חסרי מעמד, הם יוגדרו כתושבי שטחים ולא יוכלו לקבל מעמד מעל גיל 14.
עדי לוסטיגמן: אני מסתכלת על הנתונים הביטחוניים כאן, כי הרי החוק הזה הוא ביטחוני, וכתוב כאן לגבי תושבי קבע: אחד.
עדי לוסטיגמן: היה איזשהו עניין ביטחוני לגביו.
עדי לוסטיגמן: ילד אחד בחמש השנים האחרונות.
עדי לוסטיגמן: אני מזכירה שאזרחים הם ממילא אזרחים, החוק לא חל עליהם.
עדי לוסטיגמן: ילדים של אזרחים הם אזרחים אוטומטית.
עדי לוסטיגמן: לכן ההגבלה הזאת של מעל גיל 14, כשמסתכלים על הנתונים על החמש השנים האחרונות – הייתי כאן בוועדות גם בשנים קודמות, שגם אז לא היו נתונים - - -
רם בן ברק: הערה מאוד חשובה, תודה רבה.
עדי לוסטיגמן: הערה נוספת לגבי הגילאים המבוגרים.
עדי לוסטיגמן: גם לגבי הגילאים המבוגרים, מעל 55 – אין לנו בכלל פילוח של הגילאים האלה.
רם בן ברק: אנחנו ניקח את ההערה הזאת – אני לא אומר את זה מהפה לחוץ – ונדון בה גם עם הגורמים הרלוונטיים.
רם בן ברק: זו הערה חשובה.
שמחה רוטמן: אני מנסה להבין, כאשר מדברים על אנשים באיחוד משפחות ישיר שמעורבים – האם יש איזשהו פילוח למועד שלהם?
שמחה רוטמן: כלומר, האם מדובר בזמן שהם בהיתר מת"ק, האם זה כשהם כבר קיבלו איזשהו מעמד מתקדם יותר, מזרח ירושלים – האם יש פילוח של הדבר הזה?
שמחה רוטמן: גם לדעת ה-48 וגם ה-117, כמה זה באחוזים?
שמחה רוטמן: זאת אומרת, מתוך המספרים – בשביל זה צריך לדעת את השלבים השונים.
אביתר ג': האם אפשר לחזור על השאלה?
שמחה רוטמן: ביקשתי לדעת אם כאשר מופיע נתון של איחוד משפחות ישיר – כתוב 48 – האם יש לכם איזשהו פילוח, כדי לדעת את המספרים, אם זה לפי שלבים?
שמחה רוטמן: כלומר, האם זה מתוך היתרי מת"ק או אנשים שביקשו מעמד או אנשים שקיבלו איזושהי רמה של מעמד?
שמחה רוטמן: יש איזשהו פילוח או שמבחינת
שמחה רוטמן: כם בשנייה שבן אדם נכנס לישראל, כולו מסווג ללא קשר לשלב המעמד שלו?
אביתר ג': לא, זה לא פילוח שביצענו.
אביתר ג': מבחינתנו הוא קיבל את העדכון הביטחוני ונמצא פה.
שמחה רוטמן: כבר בשלב היתר מת"ק?
צבי האוזר: הוא יושב בישראל.
שמחה רוטמן: הוא יושב בישראל והשאלה היא אם זה מכוח היתר מת"ק או מכוח איחוד משפחות.
איתמר בן גביר: אני רוצה לשאול - - -
רם בן ברק: לא, סיימנו.
איתמר בן גביר: כולם שאלו עשרות שאלות, אני עוד שאלה.
רם בן ברק: אמרתי מראש ששאלה לכל אחד.
איתמר בן גביר: אבל נתת לאחרים כמה שאלות.
מיכל רוזין: זה כמו בקופת חולים – אני רק שאלה.
רם בן ברק: תודה רבה, אביתר.
איתמר בן גביר: את, אחרי ששאלת שש-שבע שאלות - - -
מיכל רוזין: אבל ענייניות, לא כמוך.
איתמר בן גביר: ענייניות, בטח ענייניות.
איתמר בן גביר: זה שאלות מהשמאל וזה שאלות קצת אחרת.
מיכל רוזין: ענייניות.
מיכל רוזין: די, די עם הבכיינות.
מיכל רוזין: שתו לי, די.
מיכל רוזין: אכלו לי, שתו לי.
מיכל רוזין: איזה בכיינות.
איתמר בן גביר: מה ענייני בזה, לגמור על מדינת ישראל?
איתמר בן גביר: מה ענייני בזה?
רם בן ברק: חבר הכנסת בן גביר, אני אחרוג ממנהגי ואגיד לך משהו ואולי אני אצטער עליו - - -
מיכל רוזין: קח טישו.
איתמר בן גביר: אתם רוצים לגמור על מדינת ישראל.
איתמר בן גביר: את לא מבינה אפילו את הסכנה.
רם בן ברק: חבר הכנסת בן גביר, אני אחרוג ממנהגי ואגיד לך שאתם רבים כאן על חוק שימנע מככה וככה אנשים להיכנס למדינת ישראל, בעניין הזה דווקא גם תומך בחוק, אבל ביד השנייה שלכם אתם סיפחתם את מחנה הפליטים שועפט על 40,000 האנשים שלו בלי להניד עפעף.
איתמר בן גביר: לצערי עדיין לא סיפחו שום דבר.
איתמר בן גביר: הסיפוח לא יצא לפועל.
שמחה רוטמן: מי היה בממשלה ב-1967?
רם בן ברק: בואו נשמור על מדינת ישראל כמדינה יהודית - - -
איתמר בן גביר: תשמע על תוכנית ההגירה שלי, אז תראה.
איתמר בן גביר: אני בונה על מדינה בלי אויבים.
איתמר בן גביר: לא כולם אויבים, אבל מי שאויב – לא צריך להיות כאן.
מיכל רוזין: יפה.
מיכל רוזין: אז תבדוק אחד-אחד, תעשה בדיקה פרטנית, כמו שבג"ץ קבע ותקבע אם הוא יהיה או לא.
איתמר בן גביר: רק דבר אחד אני לא מבין, אם גורמי הביטחון בשב"כ חושבים שזה באמת בעיה כל העניין הזה של איחוד משפחות, למה הם לא ממליצים שזה לא יהיה בהוראת שעה?
איתמר בן גביר: כמו הצעת חוק יסוד של חברי רוטמן שזה יהיה קבוע, לא טלאי על טלאי.
רם בן ברק: אני קראתי את הצעת החוק של רוטמן, תאמין לי, אתה לא רוצה את זה.
איתמר בן גביר: בוודאי שאני רוצה את זה, איזו שאלה.
שמחה רוטמן: אולי נפתח על זה דיון, אדוני היושב-ראש.
רם בן ברק: אני מוכן לפתוח על זה דיון, אבל לא עכשיו.
רם בן ברק: נציגת המשטרה, בבקשה.
רם בן ברק: אחרי שהאזנת בקשב רב לדיון המאלף שהיה פה ולהערות המאירות עיניים של חברי הכנסת ואחרים, האם את רוצה להוסיף משהו לדיון?
רם בן ברק: ואם לא – נעבור לשאלות.
ענת עציון: לא, אין לי מה להוסיף.
רם בן ברק: אם כך, נעבור לשאלות.
רם בן ברק: חבר הכנסת רוטמן, בבקשה.
שמחה רוטמן: האמת היא שאולי אחסוך לבן גביר שאלה ואז יהיה לו שאלה משלו.
שמחה רוטמן: אני חושב שהפוליגמיה, כפי שדיברתי גם עם נציגי משרד המשפטים - - -
רם בן ברק: אני רק מקווה שאתם לא ממליצים לשלול אזרחות ליהודים שעסוקים בפלילים.
איתמר בן גביר: אבל מה הקשר?
איתמר בן גביר: זה הבית שלהם.
איתמר בן גביר: אבל כשיש לך מישהו שהוא לא יהודי – למה אתם מערבבים מין שבאינו מינו.
איתמר בן גביר: יהודי שביצע פשע צריך לשבת בכלא.
רם בן ברק: אני לא מערבב מין שאינו במינו, אני רק מזכיר לכם שלמדינת ישראל יש 9 מיליון אזרחים וכולם, בלי יוצא מהכלל, שווים כלפי החוק.
מיכל רוזין: לא בעיני בן גביר.
צבי האוזר: מי שיש לו מעמד א/5 ומקיים פשע, איך זה משפיע?
מיכל רוזין: על זה יש בחוק.
מיכל רוזין: - - - לו האישום.
צבי האוזר: אז זאת השאלה וזאת התשובה.
מיכל רוזין: אבל זה לא קשור לאזרחים.
מיכל רוזין: לאזרחים אתה לא מבטל אזרחות.
שמחה רוטמן: אני אשמח לענות, כי אני חושב שזה מראה את הכשל הבסיסי בדיון שאנחנו מנהלים עכשיו.
שמחה רוטמן: אדוני, לפני התשובה, ואם תרצה אני ארחיב על זה כשתיתן לי את זכות הדיבור לגופו של עניין.
שמחה רוטמן: לשאלתך – יש הבחנה בשאלה מי נכנס בשערינו.
שמחה רוטמן: אומנם הוכנס לחוק, בין היתר בעקבות אותה פרשת מאיר לנסקי – הייתה שאלה מאוד גדולה, וגם התקיים על זה דיון, איך אנחנו מתמודדים עם לייבא עבריינים מחוץ לארץ כאשר הם יהודים.
שמחה רוטמן: עוברים כאן לשלב מאוד-מאוד בעייתי ושאלה של חוק השבות - - -
מיכל רוזין: אבל אתה עושה הכללה, אתה לא אומר לא עבריינים, אתה אומר כולם עבריינים.
רם בן ברק: רבותיי, אני מחזיר את ההערה שלי אחורה, בואו נחזור לדיון.
שמחה רוטמן: אוקיי, אני אשמור את זה לזכות הדיבור שלי אחר כך.
שמחה רוטמן: בכל הנוגע לפוליגמיה – ולדעתי הנתונים אמורים להיות גם אצלכם, כי למיטב ידיעתי פוליגמיה היא עבירה פלילית במדינת ישראל – גם על פי הדוח של משרד המשפטים אנחנו מכירים בזה שחלק גדול מאותם מבקשים של איחוד משפחות, מבקשי היתר מת"ק, וגם השב"חים, דרך התהליך הזה אנחנו נותנים סוג של היתר לסחר בנשים, נשים קטינות, נשים מהרשות.
שמחה רוטמן: זה מינוח מתוך הדוח של משרד המשפטים עצמו, שלמעשה פתיחת הגבולות, מאז 1967, העלתה את ההיצע – שוב, מילים של משרד המשפטים – של הנשים עבור האוכלוסייה הבדואית.
שמחה רוטמן: השאלה היא אם אתם עוקבים, מזהים, וכמה הנתונים שלכם בעניין של תופעת הפוליגמיה בקרב השב"חים, בקרב המאוחמ"שים, והאמת היא שזה רלוונטי גם לעניין דור ב', אולי קצת פחות, וכן מה אתם עושים כדי לצמצם או למנוע את התופעה.
ענת עציון: לגבי נושא הפוליגמיה, עבירות מין, סרסרות וכל דבר כזה, ההמלצה שלנו לרשות האוכלוסין היא לסרב לבקשה של המבקש אזור או המזמין או המוזמן, כפי שזה נקרא.
ענת עציון: למעשה אנחנו הגוף שממליץ לרשות האוכלוסין, הם הגוף המחליט.
ענת עציון: ההמלצה שלנו בכל נושא של הרשעות, של עבירות כאלה, או מידע מודיעיני שיש לנו בגין עבירות של סחר בנשים, ההמלצה שלנו שלילית.
שמחה רוטמן: לא הבנתי.
שמחה רוטמן: מספרים.
ענת עציון: אין לי כרגע מספרים לתת לך.
רם בן ברק: אוקיי, אז נבקש לקבל את זה.
שמחה רוטמן: אז אני אשאל אפילו יותר ממוקד, כדי שתדעי איזה נתונים.
שמחה רוטמן: מתוך כתבי האישום שהוגשו על פוליגמיה, בכמה מהם מעורבים אחמ"שים, אחמ"שיות, תושבות אזור, שב"חיות וכד'?
שמחה רוטמן: זה מתוך כתבי אישום שהוגשו בכלל על פוליגמיה.
שמחה רוטמן: כלומר, מספרים, טבלה וכו'.
מיכל רוזין: מה עם הוועדה שהוקמה על ידי אילת שקד?
איתמר בן גביר: סוף-סוף הגענו לגורם שבאמת הוא הכי רלוונטי כאן
איתמר בן גביר: מבחינת השאלה שלי לעניין המעורבות של אותם אנשים בפלילים.
איתמר בן גביר: קיבלנו כאן איזושהי טבלה שמדברת על מעורבות משפחות בטרור.
איתמר בן גביר: זה מעניין, אבל אותי גם מעניין מעבר לעניין של טרור, לדעת גם על מה שמוגדר אצלכם "פשעים פליליים רגילים" – גניבות, פריצות, נזק לרכוש, תקיפות, כל מיני אירועים בפריפריה הזאת.
איתמר בן גביר: האם יש לכם נתונים?
איתמר בן גביר: האם את יכולה לדווח לנו על מגמות בסיפור הזה?
איתמר בן גביר: השאלה השנייה – זה קשור למדיניות שלכם באופן כללי לגבי השב"חים, כי הענישה היא מאוד-מאוד קלה.
איתמר בן גביר: אני יודע שגם ההתייחסות של המשטרה היא די רפה.
איתמר בן גביר: כלומר, גם כשתופסים, ההתנהלות כלפיהם היא התנהלות כאילו לא מדובר בפשע פלילי של ממש.
איתמר בן גביר: האם אתם לא לוקחים בחשבון את הסיכון הביטחוני הגלום בדבר הזה?
ענת עציון: לגבי כמות האנשים בעלי הרשעות – אצלנו זה מתנהל שונה.
ענת עציון: אנחנו מקבלים במערכת הממוחשבת את כל הבקשות מרשות האוכלוסין ולנו זה מצטבר ככמות בקשות בשנה.
ענת עציון: לדוגמה, ב-2020 כמות הבקשות שקיבלנו הייתה 38,000.
ענת עציון: לגבי הבקשות – יכול להיות שאדם הגיש כל חודש שוב ושוב את הבקשה, כי רצו לבדוק אם משהו השתנה אצלו, ויכול להיות שאדם הגיש פעם אחת בשנה בקשה ואלה בקשות חוזרות להארכת המעמד שלו או חידוש המעמד.
איתמר בן גביר: אנחנו מדברים על 38,000 בקשות?
ענת עציון: זה לא אומר שזה 38,000 בקשות חדשות או בקשות חוזרות.
ענת עציון: אלה הבקשות שמגיעות אליי.
ענת עציון: עוד פעם, יכול להיות שלאדם היה תיק במשטרה, הגישו בקשה, אמרתי להם שלאדם יש תיק במשטרה ולכן ההמלצה שלי היא שלילית, ואחרי חודשיים התיק נסגר והם הגישו שוב בקשה.
ענת עציון: לכן יש לי כל כך הרבה בקשות שמתקבלות בשנה.
שמחה רוטמן: יש לך סטטיסטיקה, מספרים?
ענת עציון: מתוך ה-38,000 בקשות שקיבלתי בשנת 2020, המענים השליליים שנתנו זה 2,921.
איתמר בן גביר: זה על רקע פלילי או שלא הכול פלילי?
ענת עציון: על רקע הרשעות, תיקי מב"ד או לאור מידע מודיעיני שיש.
איתמר בן גביר: 2,900 מתוך פחות מ-38,000.
רם בן ברק: מתוך 23,000.
איתמר בן גביר: וואוו, המון.
איתמר בן גביר: זה המון.
צבי האוזר: הנתון הזה חשוב.
צבי האוזר: זה 2,900 בשנה האחרונה?
ענת עציון: כמו שאמרתי, יכול להיות שאדם היה לו תיק מב"ד והגישו עליו ארבע פעמים בקשה וכל פעם תיק המב"ד היה עדיין פתוח.
ענת עציון: לכן זה לא מידע שאומר אלה 2,900 אנשים שיש לגביהם - - -
צבי האוזר: זאת אומרת, זה 2,900 סירובים מתוך 37,000 בקשות.
צבי האוזר: זאת אומרת, זה 7%.
צבי האוזר: האם יש לכם, המשטרה – בכל זאת, כמי שהיה הגורם העיקרי שטיפל באירועים שהתרחשו בישראל, בערים המעורבות, בכבישים, במקומות אחרים, במשך מבצע שומר החומות – איזושהי אינדיקציה באשר למעורבות אותם אלה שקיבלו היתרי שהייה, אותם "מוזמנים" במעמד כזה או אחר?
צבי האוזר: אני מבין ש"מוזמן" שלא קיבל היתר, אפילו ראשוני, ונמצא בארץ הוא למעשה שב"ח, הוא לא יכול לשהות בארץ.
צבי האוזר: גם אם הוא מוזמן ולא קיבל את ההיתר של מת"ק, הוא שב"ח.
צבי האוזר: האם יש לכם איזושהי אינדיקציה באשר למעורבות "מוזמנים", כפי שאת קוראת להם, באירועים בשומר החומות?
ענת עציון: אין לי נתונים.
צבי האוזר: האם יש לכם אינדיקציות באשר להיקף המעורבות של מוזמנים, אפרופו החוק, אם בכלל, בהקשר של האירועים שהיו בשומר החומות, האירועים בערים המעורבות, האירועים בדרכים וכו'?
רם בן ברק: האם יש לכם סטטיסטיקה לדעת מי מבין המבקשים היה מעורב באירועים של שומר החומות?
ענת עציון: לא, אין לי את הנתונים האלה.
רם בן ברק: תודה רבה לך.
רם בן ברק: אנחנו עוברים חזרה למתפ"ש ולאחר מכן נעבור לסיכומים.
דרור זרזר: שלום לכולם.
דרור זרזר: אני נציג מינהל האוכלוסין במינהל האזרחי.
דרור זרזר: האמת היא שאני חושב שאני לא כל כך רלוונטי לדיון הזה, מפני שאת כל הנתונים שיש ברשותי עו"ד נעמה פלאי כבר הציגה .
רם בן ברק: מישהו מחברי הכנסת רוצה לשאול את המתפ"ש איזושהי שאלה?
צבי האוזר: האם יש לך איזושהי אינדיקציה באשר לישראלים שמימשו את הכוונה לאיחוד משפחות ולמעשה ביצעו אותו באזור ולא בישראל?
דרור זרזר: נעמה, את יכולה לעזור לי עם הפרטים?
רם בן ברק: האם אזרח ישראלי כלשהו - - -
צבי האוזר: אזרח או אזרחית, נאמר פה שאישה הולכת בעקבות הגבר.
צבי האוזר: האם נשים ישראליות הולכות - - -
רם בן ברק: האם אתה מכיר מקרה שאזרח או אזרחית ישראלית התאהבה בגבר באזור ועברה לגור אצלו?
רם בן ברק: עבר או עברה?
רם בן ברק: נניח בחור מחיפה שעבר לגור ברמאללה.
דרור זרזר: קיימים מקרים כאלה, אבל אני לא מכיר שהם ויתרו על הנתינות בישראל.
דרור זרזר: כלומר, גם אם הם עברו לגור בשטחים, עדיין הם עברו במקרים רבים לישראל וניסו להציג שם - - -
איתמר בן גביר: מה שאתה אומר זה שלמעשה יותר משתלם להם בישראל, אלה שיקולים של כדאיות.
איתמר בן גביר: אתה אומר שיותר משתלם להם בישראל, שיקולים של כדאיות.
צבי האוזר: בן גביר, לא הבנת.
צבי האוזר: מה שהוא אומר זה שאין מניעה לאחד משפחות ולממש אהבה גם בצד השני של הקו הירוק.
צבי האוזר: הדיון ההומניטרי הוא כבד, דיון שמונעים מאנשים לממש אהבה הוא גזירה קשה.
מיכל רוזין: אני אזרחית במדינה ומונעים ממני שבעלי האמריקני יחיה פה, זה מניעה.
מיכל רוזין: אם אני, כאזרחית, מונעים ממני להביא את בן הזוג שלי, זו מניעה, כאזרחית.
אורית סטרוק: מיכל, אל תיתממי, אין פה שום אהבה.
אורית סטרוק: קונים נשים בכסף, זה הכול.
אורית סטרוק: את היית אמורה להיות נגד מה שעושים לנשים שקונים אותן בכסף.
מיכל רוזין: יאללה, בואי נדבר לעניין.
מיכל רוזין: איתך לא מדברים לעניין.
מיכל רוזין: כשנוח לך – עאלק פמיניזם.
אורית סטרוק: קונים נשים בכסף כי הן יותר זולות.
אורית סטרוק: זה האירוע.
מיכל רוזין: בין זה לבין פוליגמיה אין קשר.
רם בן ברק: חברת הכנסת סטרוק, אני מבקש ממך להנמיך את הטונים.
רם בן ברק: חברת הכנסת מיכל רוזין, תנמיכי את הטונים.
אורית סטרוק: כשקונים נשים בכסף קשה לי להנמיך את הטונים.
רם בן ברק: אני מבין שאין שאלות למתפ"ש.
רם בן ברק: לך יש שאלה קצרה, כי את לא זכאית לשאול שאלות.
איתמר בן גביר: מה הקשר אליה, היא לא חברת כנסת.
איתמר בן גביר: למה אתה נותן לה לדבר?
רם בן ברק: אבל אתה לא מנהל את הדיון.
איתמר בן גביר: למה אין כאן ארגונים של ימין?
רם בן ברק: בן גביר, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.
איתמר בן גביר: די כבר עם הקריאות לסדר.
איתמר בן גביר: מה, אסור להעיר לך?
רם בן ברק: לא, אסור לך להעיר לי.
איתמר בן גביר: מה זה עיראק, סדאם חוסיין?
איתמר בן גביר: שלטון סדאם חוסיין?
איתמר בן גביר: מי זו?
איתמר בן גביר: מאיזה ארגון היא באה?
איתמר בן גביר: רק לה לתת לדבר?
איתמר בן גביר: אני שואל למה אין פה עוד ארגונים ציוניים?
איתמר בן גביר: למה רק אחת כזאת אתה מביא?
אורית סטרוק: למה אין כאן ארגון שעוסק בסחר בנשים?
אורית סטרוק: למה זה אין?
מיכל רוזין: תביאי.
מיכל רוזין: אתם פתאום עם זכויות אדם - - -
איתמר בן גביר: וזכויות נשים.
מיכל רוזין: יאללה, כן, בטח אתה - - -
מיכל רוזין: ברור, אתה ואיך קוראים לחבר הזה אצלך בסיעה, אבי?
מיכל רוזין: מה השם שלו?
מיכל רוזין: ההוא ששונא נשים - - - הוא ילמד אותי זכויות נשים.
רם בן ברק: הדיון הזה הוא דיון פתוח.
רם בן ברק: כל הארגונים הוזמנו ומי שרצה לבוא, בא, ומי שלא רצה לבוא – לא בא.
רם בן ברק: לא היה ארגון שלא הוזמן לפה.
רם בן ברק: אני מבקש להבהיר את זה.
אורית סטרוק: אז אדוני היושב-ראש, רק בגלל שאין ארגון כזה - - -
רם בן ברק: גברתי, אני לא נותן לך זכות דיבור כרגע.
עדי לוסטיגמן: יש לי שלוש הערות ושאלה.
רם בן ברק: אני מבקש ממך, גברתי, לשאול שאלה במשפט.
רם בן ברק: אם את רוצה לשאול שאלה, תשאלי של משפט, בלי לתת את המשנה שלך.
רם בן ברק: את השאלה בלבד.
צבי האוזר: היו צריכים להביא לפה ארגון של משפחות שכולות, שאולי היו משכנעים אותך לתמוך בהצעת החוק הזאת.
איתמר בן גביר: חוק יסוד: ההגירה, צביקה.
איתמר בן גביר: חוק יסוד: ההגירה.
איתמר בן גביר: תראה את החברים שלך מהקואליציה, אתה רוצה שאנחנו נגן עליך?
עדי לוסטיגמן: האם לאזרחים ישראלים מותר להיות בשטחי A על פי צו אלוף?
איתמר בן גביר: לערבים כן, ליהודים לא.
איתמר בן גביר: לצערי, זה אמיתי.
עדי לוסטיגמן: שאלה שנייה – האם הליכי איחוד משפחות בשטחים אינם מוקפאים מאז שנת 2000?
עדי לוסטיגמן: ככול הידוע לי, זה המצב.
עדי לוסטיגמן: שאלה שלישית – נציג מתפ"ש, האם על פי נוהל הרשאות של הגוף שמכוחו אתה נמצא כאן, מותר לגברים ונשים מגילאים 50 ו-55 מהשטחים, שהם לא באיחוד משפחות, שאין להם מחויבות למשפחה, שלא גרים פה באופן קבוע, להיכנס לישראל עד 10 בלילה בלי בדיקה פרטנית כל יום כבר מזה - - -
רם בן ברק: זו לא השאלה, ונא לא לענות, כי זה לא מן הדיון.
עדי לוסטיגמן: לא, השאלה הזאת היא בדיוק על הדיון, כי - - -
רם בן ברק: אני מבקש ממך לא לעזור לי לנהל את הדיון, לא את ולא בן גביר ולא אף אחד אחר כאן.
איתמר בן גביר: ההבדל ביני לבינה שאני חבר כנסת, היא אף אחד לא בחר בה.
מיכל רוזין: היא הציבור, בזכותה אתה פה.
דרור זרזר: אני אודה לכם אם מישהו יוכל לחזור על השאלה, כי לא שמעתי כלום.
עדי לוסטיגמן: האם מותר לאזרחים ישראלים להיכנס לשטחי A ולגור שם?
עדי לוסטיגמן: האם יש הליכי איחוד משפחות משנת 2000 לכיוון השטחים?
עדי לוסטיגמן: לפי סטטוס הרשאות, האם אנשים מבוגרים בגילאים 50 ו-55 יכולים להיכנס בחופשיות לישראל, כי אין להם מניעה ביטחונית?
רם בן ברק: אני מבקש לענות רק על שתי השאלות הראשונות.
דרור זרזר: לגבי השאלה הראשונה ששמעתי – עד כמה שאני יודע, אזרחים ישראלים לא רשאים להיכנס לשטחי A, אבל בפועל, אם את שואלת אותי, זה כן קורה.
עדי לוסטיגמן: מבחינה חוקית, לא בפועל.
עדי לוסטיגמן: השאלה השנייה היא אם איחודי משפחות לכיוון השטחים אינם מוקפאים מאז שנת 2000 לחלוטין.
דרור זרזר: אני לא יודע לענות על זה.
איתמר בן גביר: אגב, נתון כמשפטן – היה לי תיק של יהודי שנכנס לשטחי A.
איתמר בן גביר: עליו אכפו, אבל על ערבים לא אוכפים.
איתמר בן גביר: זאת אומרת שזה נכון שמבחינת החוק גם ערבים ישראלים אסור להם להיכנס, אבל לא אוכפים עליהם את החוק.
רם בן ברק: בן גביר, אני מבטיח לך שהממשלה החדשה תחזיר את המשילות למדינת ישראל.
עדי לוסטיגמן: אני מוחה על ההשוואה זאת שגם אם היה משטר - - -
רם בן ברק: גברתי, אין לך רשות דיבור.
רם בן ברק: חברת הכנסת סטרוק, בבקשה.
אורית סטרוק: אני רק אומרת לך, בקטנה, אדוני היושב-ראש, שהממשלה הזאת לא מצליחה להחזיר משילות אפילו לתוך עצמה, אז אני לא רואה איך היא תעשה את זה למדינה.
אורית סטרוק: אני רוצה לשאול את נציג המתפ"ש לגבי פלסטינים שנרדפים ברשות הפלסטינית בגלל שהם מוכרים קרקעות לישראלים.
אורית סטרוק: האם ובאיזו רמה של סדר עדיפויות אתם מאפשרים להם אישורי שהייה בישראל?
רם בן ברק: אני מבקש ממך לא לענות לשאלה הזאת, היא לא ממין הדיון הזה.
איתמר בן גביר: תגיד לי, כל פעם שיש לנו שאלות, אתה לא נותן לענות עליהן.
רם בן ברק: זה לא למין הדיון.
רם בן ברק: אני מנהל כאן דיון על החוק הזה, זה לא קשור למכירת קרקעות.
רם בן ברק: אגב, אני מסכים איתך בעניין הזה - - -
אורית סטרוק: אני שאלתי על אישורי שהייה בישראל, אדוני.
רם בן ברק: את יודעת מה, מתוך זה שאני מכבד אותך, אני מבקש שתענה לה תשובה קצרה על השאלה שלה ונחזור חזרה לדיון.
דרור זרזר: שוב, אני חוזר על מה שאמרתי בתחילת הדברים.
דרור זרזר: אני נציג מינהל האוכלוסין במתפ"ש.
דרור זרזר: אין לי נגיעה לדברים האלה.
רם בן ברק: אין לו תשובה, הוא לא יכול לענות לך.
שמחה רוטמן: האם למינהל האוכלוסין במתפ"ש יש נתונים על שב"חים שמוחזרים?
שמחה רוטמן: האם כאשר המשטרה תופסת שב"ח ומחזירה, אתם אוספים את הנתון הזה או שאתם יודעים על זה או שיש ממשק ביניכם לבין המשטרה כאשר יש שב"ח או שב"חית שמוחזרים?
רם בן ברק: השאלה היא אם אתם מקבלים מידע על שב"חים שנתפסים ומוחזרים חזרה לרשות?
דרור זרזר: עד כמה שידוע לי, לא.
דרור זרזר: זה לא עובר בצורה מסודרת.
שמחה רוטמן: זה מאוד חשוב לעניין המעקב אחרי האוכלוסייה.
יאיר גולן: הנתון הזה הוא בין המשטרה לבין מפקדת פיקוד המרכז.
יאיר גולן: ככה זה עובד.
רם בן ברק: דבי גילד חיו, מהאגודה לזכויות האזרח, בבקשה.
דבי גילד חיו: אני חוזרת לעמדה הבסיסית שלנו בעניין החוק הזה.
דבי גילד חיו: החוק הזה מהיסוד, בבסיס שלו, הוא חוק גזעני שקובע פה החלטה גורפת על בסיס לאום של מניעת כניסה לישראל.
איתמר בן גביר: אבל הוא עבר בג"ץ, לא?
דבי גילד חיו: שנייה, יש לי רק שתי דקות, אז אני אשמח אם תתנו לי לדבר.
איתמר בן גביר: שאלנו שאלה משפטית.
איתמר בן גביר: אמרת חוק גזעני, אבל הוא עבר בג"ץ, לא?
איתמר בן גביר: בית המשפט אישר, לא?
רם בן ברק: הוא עבר בג"ץ.
רם בן ברק: התשובה היא כן.
איתמר בן גביר: אז איך זה מסתדר עם הטענות שלך?
איתמר בן גביר: אלא אם כן היא לא מכירה בבית משפט בישראל.
דבי גילד חיו: נכון, יש לי הרבה טענות לבית משפט בישראל - - -
איתמר בן גביר: יפה, תצטרפי אלינו, גם לנו יש.
דבי גילד חיו: אחת הטענות המרכזיות שלנו לבג"ץ היא בעניין החוק הזה, כי בג"ץ מאפשר לחוק הזה להתקיים שוב ושוב במשך עשרות שנים.
דבי גילד חיו: החוק הזה קובע כלל גורף לגבי קבוצת אנשים, קובע שכל הקבוצה הזאת, רק על בסיס לאום, היא מראש חשודה כמסוכנת, כאויבת, כבעייתית.
דבי גילד חיו: כל הניסיונות בדיון הזה להסביר, לצערי על ידי חברי הכנסת, להראות או לנסות להוכיח שהקבוצה הזאת אשמה בפלילים, הקבוצה הזאת מועמדת לפורענות בפלילים או בפוליגמיה וכו', כאשר המשטרה וכל הנציגים שהיו פה שוב ושוב ושוב מסבירים שהאנשים האלה לא מעורבים בפלילים או בשום דבר אחר - - -
שמחה רוטמן: זה לא נאמר.
דבי גילד חיו: ואם הם היו, הם לא היו יכולים בכלל לקבל את ההסדר – כל הכיוון הזה רק מוסיף עוד ועוד נדבכים לחוק הזה שמכליל ומתייחס לקבוצה גורפת.
דבי גילד חיו: אם יש בעיה ביטחונית כלשהי לגבי אדם מסוים, הראו שהמדינה יכולה לטפל בזה ולעסוק בזה ולקבוע שהבן אדם הוא מסוכן ולא לתת לו להיכנס.
איתמר בן גביר: אבל שמעת את הנתונים – 2,900 מתוך המבקשים, כל שנה, יש להם עבר פלילי.
איתמר בן גביר: מה את רוצה, הנתונים האלה מדברים בעד עצמם.
דבי גילד חיו: אם המדינה רוצה לעשות בדיקות פרטניות לאנשים, ובהרבה פסקי דין נקבע כבר, שעלויות כספיות מהסוג הזה לא אמורות למנוע טיפול בזכויות אדם.
דבי גילד חיו: זאת אומרת שאי אפשר לעשות הכללות, אי אפשר לעשות טיפול גורף, אלא צריך לטפל פרטנית בעניינים של האנשים.
דבי גילד חיו: לכן שהמדינה תתכבד ותבדוק פרטנית לגבי כל בן אדם אם הוא מסוכן או לא מסוכן.
דבי גילד חיו: זאת העמדה.
דבי גילד חיו: אני חושבת שהכנסת לא צריכה להמשיך ולאשר את החקיקה הזאת.
רם בן ברק: עמדה נחרצת.
רם בן ברק: עו"ד לילה מרגלית מהמכון הישראלי לדמוקרטיה.
איתמר בן גביר: אני זוכר אותה מהאגודה לזכויות האזרח.
איתמר בן גביר: אתם עוברים בארגונים - - -
לילה מרגלית: אכן הייתי שם.
איתמר בן גביר: יפה, אחד עובר לשני.
איתמר בן גביר: משהו.
רם בן ברק: כמו אצלכם, מימינה לציונות הדתית.
איתמר בן גביר: כן, אבל אם הייתי פותח כאן עשרה ארגונים ומביא אחד אחרי השני, היית נותן להם לדבר?