GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
רון כץ: ואתה אומר שעוד לא אישרה את התוכנית בפועל?
יונתן פלורסהיים: שיהיה ברור שהממשלה לא אישרה תוכנית בפועל כרגע.
יונתן פלורסהיים: זה לא סמנטי, אבל חשוב.
יונתן פלורסהיים: אני אתייחס עכשיו למקורות התקציביים.
יונתן פלורסהיים: למען הנוחות, אני אעשה את זה לפי הסעיפים של החלטת הממשלה, שיהיה פשוט לפי הסדר.
יונתן פלורסהיים: החלטת הממשלה מדברת על מקורות תקציביים גם לשנת 2021 וגם לשנת 2022.
יונתן פלורסהיים: אני אעבור לפי הסעיפים של החלטת הממשלה, ואם יש שאלות, אפשר לשאול אותי פר סעיף.
יונתן פלורסהיים: הסעיף הראשון, סעיף 10 בהחלטת הממשלה, מדבר על צו שאמור להוציא שר האוצר שנוגע להשתתפות של חברות הביטוח בסל הבריאות.
יונתן פלורסהיים: הצו פורסם להערות הציבור.
יונתן פלורסהיים: זה חלק מתהליך שקורה, ועד ה-14 ביוני יש זמן לציבור להגיב לטיוטת הצו הזה, ולאחר מכן, אני מניח שהצו ייחתם.
יונתן פלורסהיים: סעיף 11א, זה נתח מתוך תקציב משרד הביטחון.
יונתן פלורסהיים: אין לי הרבה מה להרחיב על זה.
יונתן פלורסהיים: זה באחריות משרד הביטחון להעמיד את התקציב בהתאם להחלטת הממשלה.
אופיר סופר: מה החלוקה ביניכם בתקציב?
יונתן פלורסהיים: מתוך ה-300 מיליון, 50 מיליון מגיעים מתקציב משרד הביטחון.
אופיר סופר: 50 מיליון ממשרד הביטחון, ואתם 250 מיליון?
יונתן פלורסהיים: כן, המדינה.
יונתן פלורסהיים: סעיף 11ב מדבר על חכירות רטובות.
אופיר סופר: על מה?
יונתן פלורסהיים: אני יכול להרחיב, ואני חושב שעדיף שאני ארחיב לא בדיון פומבי.
יונתן פלורסהיים: בסוף דרושה לכך החלטה של הקבינט המדיני-ביטחוני.
יונתן פלורסהיים: זה באחריות המל"ל לקדם - - - סעיף 11ג נוגע להסכמים עם חברות תעופה.
יונתן פלורסהיים: עם חלק מחברות התעופה כבר נחתמו הסכמים, ובעצם נותר לחתום על הסכם עם חברת ארקיע.
יונתן פלורסהיים: כתוצאה מהחתימה על ההסכמים האלה, צופים שיהיה חיסכון בתקציב החל משנת 2022.
אופיר סופר: מה זה קשור?
רון כץ: כן, תחבר אותנו להסכמים של התעופה.
רון כץ: מה הקשר לארקיע?
יונתן פלורסהיים: ההסכם עם חברות התעופה חוסך תקציבים.
איתמר גרף: הוא מנסה להסביר מאיפה הכסף מגיע, ואיך זה יגיע מבחינה תזרימית.
אופיר סופר: יונתן, אני לא חזק בזה.
אופיר סופר: אתה גם מבלבל אותי קצת יותר מדי.
אופיר סופר: 250 מיליון, מה קורה איתם?
אופיר סופר: דבר איתנו בעברית.
אופיר סופר: זה אחלה כאילו לסבסד וזה.
אופיר סופר: אתה יודע, יש לי גם אחוזי נכות על מה שאתה אומר עכשיו, אז דבר ברור.
יונתן פלורסהיים: אוקיי, אז נעלה שתי רמות מעל.
יונתן פלורסהיים: הייתה פה בקשה לפרט לפי החלטת הממשלה, אז אני אזנח לשנייה את החלטת הממשלה.
יונתן פלורסהיים: בגדול, החלטת הממשלה דיברה על קיצוצים רוחביים, שזה משהו שכולם מכירים.
יונתן פלורסהיים: זה יחסית פשוט.
יונתן פלורסהיים: היא דיברה על תקציב מתוך משרד הביטחון, גם זה יחסית פשוט.
יונתן פלורסהיים: ועוד כמה פעולות שהממשלה צריכה לבצע, ואחרי שהן יתבצעו יהיה חיסכון תקציבי.
יונתן פלורסהיים: הפעולות האלה נמצאות בתהליך - - -
אופיר סופר: מתי עובר הכסף?
אופיר סופר: לא, ברצינות עכשיו.
אופיר סופר: עצור שנייה, עצור.
אופיר סופר: לא, לא.
אופיר סופר: אזרחים מקשיבים.
אופיר סופר: זה דיון פתוח.
אופיר סופר: זה מה שמעניין אותם עכשיו.
אופיר סופר: יש תאריך?
אופיר סופר: יש חסמים אמיתיים שצריך לטפל בהם?
אופיר סופר: זה קודם כל.
אופיר סופר: וזה מעט.
אופיר סופר: אני מזכיר ש-300 מיליון זה כלום לעומת מה שהתוכנית הזאת דורשת.
אופיר סופר: ואתה מדבר איתי על 60 תקנים, ואני אומר לך שזה האימ-אימא של הכלום לעומת מה שהמציאות דורשת.
אופיר סופר: ארגון נכי צה"ל אמר את הדברים במילים מאוד עדינות, הוא אמר האזרחים.
אופיר סופר: אני לא מדבר פה על האזרחים.
אופיר סופר: אני מדבר פה על אנשים שהקיזו את דמם ואף יותר מכך למען המולדת.
אופיר סופר: זה הסטנדרט.
אופיר סופר: עכשיו בהתאם לזה תדבר.
אופיר סופר: ואם אין לך דברים חשובים לומר, אז תגיד שאין לך דברים חשובים לומר ואתה לא יכול להועיל לדיון.
אופיר סופר: אז תתייחס לעניין הזה, בבקשה.
יונתן פלורסהיים: בסדר.
יונתן פלורסהיים: אני אציין שגם אני שירתִּי עם אותם אנשים - -
אופיר סופר: ואף על פי כן.
יונתן פלורסהיים: - - ואנחנו מבינים את החשיבות.
יונתן פלורסהיים: לעניין החלטת הממשלה - - - יותר גבוהה.
יונתן פלורסהיים: חלק מהמקורות התקציביים אמורים לעמוד כבר במהלך חודש יוני, בשבועות הקרובים - - -
אופיר סופר: מה זה חלק?
אופיר סופר: דבר איתי במספרים.
אופיר סופר: אל תתחיל לדבר במספרים של פחות מ-50 מיליון.
אופיר סופר: 250 תחלק בחמש, תגיד לי לוח זמנים, עד מתי יש לנו אותם.
יונתן פלורסהיים: מתוך ה-300 מיליון שמדובר עליהם לשנה הנוכחית - - -
אופיר סופר: אתה אחראי על 250.
יונתן פלורסהיים: נכון.
יונתן פלורסהיים: 80 זה משהו שאמור להתרחש בטווח זמן קצר יחסית.
אופיר סופר: מה זה זמן קצר?
יונתן פלורסהיים: הערכנו את זה בפני משרד הביטחון – במהלך חודש יוני, במהלך החודש הקרוב.
אופיר סופר: מתוך 250 מיליון, 80 מיליון אתה מעביר בחודש הקרוב.
אופיר סופר: מה עם השאר?
יונתן פלורסהיים: השאר, כפי שהתחלתי להציג, תלויים בכמה צעדים שצריכים לקבל אישור.
אופיר סופר: תגיד אותם.
יונתן פלורסהיים: יש את צו ביטוחי הבריאות שתיארתי בהתחלה, יש את ההחלטה של הקבינט המדיני-ביטחוני שצריכה להתקבל, הסכם עם חברת ארקיע.
יונתן פלורסהיים: וזהו בעצם, שלוש הפעולות שדרושות - - -
אופיר סופר: אמרתי לפני כן, שהתפקיד שלכם זה לנסות להתיש את אגף השיקום.
אופיר סופר: זאת המטרה, ולא לקיים אותה.
יונתן פלורסהיים: אני מאמין והאגף ישמח אולי להעיד שאנחנו שותפים - - -
אופיר סופר: אז אני שואל, 250 מיליון עד מתי הם עוברים?
רון כץ: אופיר, אין לו תשובה.
רון כץ: אין תשובה פה.
רון כץ: הוא גם לא יודע.
יונתן פלורסהיים: כמו שאמרתי, חלק מהדברים תלויים בהחלטה של הממשלה, בהחלטה של הקבינט.
יונתן פלורסהיים: הם לא תלויים ספציפית במשרד האוצר.
אופיר סופר: אני לא שומע.
יונתן פלורסהיים: חלק מהפעולות שמהוות מקור תקציבי תלויות בהחלטה של הקבינט המדיני-ביטחוני, בפרסום צו של שר האוצר וחתימה על הסכם נוסף.
יונתן פלורסהיים: אלה דברים שאנחנו פועלים למימושם בדרכים שונות.
יונתן פלורסהיים: ואנחנו מאמינים שהמקורות יועמדו בזמן.
אופיר סופר: חשוב לדעת ושאזרחי מדינת ישראל ידעו שממשלת ישראל לא מתכוונת לממש את התוכנית הזאת באמת.
אופיר סופר: זה מה שעולה פה.
אופיר סופר: זאת האווירה.
אופיר סופר: ככה אני מרגיש.
יונתן פלורסהיים: לצערי, אני לא מסכים.
אופיר סופר: בסדר, אני אומר את מה שאני מבין בשפה פשוטה.
אופיר סופר: ארגון נכי צה"ל, בבקשה.
איתי אלימלך: אני אתחיל אופטימי.
איתי אלימלך: קודם כל, עצם זה שאנחנו יושבים כאן באותו צד של השולחן, גם עם נציגי האוצר, בטח עם נציגי משרד הביטחון, עם ראש האגף המיועדת ששמחתי להכיר היום, עם ממלא מקום ראש האגף ועם סמנכ"ל תכנון, ואנחנו עובדים בצורה מאוד צמודה בשבועות האחרונים, מאז החלטת הממשלה, בצוותים.
איתי אלימלך: אני חבר בצוות תפיסת השירות.
איתי אלימלך: אני מעודכן בכל מה שקורה בכל הצוותים.
איתי אלימלך: זה האופטימי.
איתי אלימלך: הכוונה טובה.
איתי אלימלך: בדרגים הגבוהים במשרד הביטחון מרגישים את השינוי, מרגישים את הפתיחות, מרגישים את הרצון האמיתי.
איתי אלימלך: אני בטוח שגם אליעז וגם איתמר היו שמחים את זה היה מתקדם קצת יותר מהר.
איתי אלימלך: יש בלת"מים, כמובן שומר החומות, אבל אנחנו לא מחפשים פה את הנסיבות המקילות.
איתי אלימלך: אני רואה את המצגת, וכמעט הכול נכון חוץ מהדפים של בוצע.
איתי אלימלך: מבחינתנו, אין שום דבר שבוצע ויש לו משמעות חוקית אמיתית.
איתי אלימלך: אנחנו לא מכירים שום מסמך שמעיד על הביצוע.
אופיר סופר: תעצור שנייה אחת.
אופיר סופר: איתמר התייחס, הסביר למה זה כן בוצע.
אופיר סופר: אני לא מקבל את זה או שאני חי בסרט.
איתי אלימלך: לא.
איתי אלימלך: אף אחד לא חי בסרט.
איתי אלימלך: יש פה אולי שינויים במדיניות, ברצון, ביישום של הדברים הקיימים.
אופיר סופר: לא כל דבר מצריך שינוי חקיקה.
איתי אלימלך: יש דברים שהוגדרו לביצוע מידי, למשל, ביטול מבחן ההכנסה או שינוי תקנות הנכים, טיפול רפואי - - -
אליעז קרני: הוא צודק.
אליעז קרני: זה החקיקה המידית.
אליעז קרני: היא תעלה ב-1 באוגוסט.
אופיר סופר: הזכיר שם שלוש רובריקות.
אופיר סופר: אחר כך נחזור - - -
איתי אלימלך: עם כל הרצון הטוב, בהרגשה שלנו יכלו להיות כבר כמה ניצחונות קטנים בדרך שיעזרו גם ליצור את האמון בקרב הציבור.
איתי אלימלך: בסופו של דבר, הרפורמה הזאת תלויה הרבה מאוד גם בעבודה שיבצע משרד הביטחון, גם בעבודה שיבצעו במשרד האוצר, גם בעבודה בארגון נכי צה"ל וגם, ואולי יותר מהכול, באמון שייווצר בין הציבור לבין המערכות האלה.
איתי אלימלך: האמון הזה שבור ומרוסק.
איתי אלימלך: על זה אין צורך להרחיב.
איתי אלימלך: כדי לשקם את האמון הזה אפשר לעשות דברים.
איתי אלימלך: אני יכול להתייחס לנקודות, לדוגמה, החזרי נסיעות.
איתי אלימלך: אנחנו אמרנו, אין צורך במוקד החזרי נסיעות.
איתי אלימלך: משרד הביטחון יודע היום לתת את החזרי הנסיעות באופן אוטומטי בלי בקשה של הנכה.
איתי אלימלך: לא צריך לפנות בכלל.
איתי אלימלך: אפשר לפשט את זה.
איתי אלימלך: יש להם את היכולות הטכניות.
אופיר סופר: את זה הבנתי, אבל אמר לפני כן אליעז שזה עובד טוב.
יעל רון בן משה: זה לא עובד טוב.
יעל רון בן משה: לא ניכנס לפרטים.
יעל רון בן משה: צריך לשפר את זה.
איתי אלימלך: לא, לא צריך לשפר את זה.
איתי אלימלך: צריך לעשות אחר.
אופיר סופר: אני רוצה שאגף השיקום יתייחס לזה.
אופיר סופר: אני לא קולט את הרזולוציה של איפה החזרי הנסיעות האלה נכנסים.
אופיר סופר: אני לא מכיר את הסיטואציה.
אופיר סופר: אני אשמח לשמוע.
אופיר סופר: זה לבושתי.
אופיר סופר: אבל אנחנו הולכים להכניס את אופי הפעילות הזה לגבי השירותים הפסיכולוגיים והאחרים, כי אמרנו שזה מודל שעובד טוב.
איתמר גרף: אני אעזור לך, איתי.
איתמר גרף: איתי מדבר על כל מה שאפשר להפוך לאוטומטי, שיהיה אוטומטי.
איתמר גרף: אם בן אדם נוסע לטיפול רפואי, ואתה מאשר לו את הטיפול הרפואי, אתה יודע מראש מאיפה הוא נוסע ולאן הוא נוסע, ואז תגלם לו את זה, תזרים לו את הכסף ביחד לתוך החשבון, ואל תדרוש ממנו לפנות אליך בעניין הזה.
איתי אלימלך: טכנית, המערכת יודעת והיא יכולה לעשות את זה.
איתי אלימלך: יש להם את כל האינדיקציות, הן למימוש השירות הרפואי, הן להגעה של הנכה לשירות הזה.
איתי אלימלך: תיאורטית, מחר בבוקר בלחיצת כפתור יכולים לשלם את זה אוטומטית לכולם, בלי מוקד, בלי החזרים, בלי כלום.
איתי אלימלך: משולם אוטומטית.
איתי אלימלך: כשאני שאלתי את מי שאמונה על הדבר הזה בתוך אגף השיקום למה זה לא נעשה, התשובה שלה הייתה, כי אז נצטרך לשלם לכולם.
אופיר סופר: זה חלק ממה שהאוצר עושה עכשיו לאגף השיקום.
אופיר סופר: אולי בצדק, אני לא יודע.
אופיר סופר: אני אגיד בסוף, אני לא חושש להגיד את מה שאני מאמין.
אופיר סופר: תמשיך.
איתי אלימלך: הדרך של הרפורמה הזאת לחלחל עוברת דרך פקידים בכירים גם בתוך האגף, שלא כולם אוהבים את זה או לא כולם מבינים את הרוח הזאת, והם צריכים להתחבר לזה בצורה יותר משמעותית.
איתי אלימלך: אם הייתי צריך לשים את האצבע על שינוי שכבר קרה בשטח, הייתי אומר שהקבוצה של 60 נפגעי PTSD שהם בתהליך הכרה, ואיתמר לקח כמעט כל אחד מהם באופן אישי, זה הדבר העיקרי שבסוף הנכה בקצה מרגיש וחווה על בשרו שינוי.
איתי אלימלך: בשאר הדברים, ובכוונה אני חוזר למילה אמון, ואתם יכולים לראות בפייסבוק, בטוקבקים, בטלפונים שאני מקבל, בהודעות שאני מקבל, שואלים אותי על איזו רפורמה אתה מדבר, כי במקביל לרפורמה הזאת שעליה סיכמנו, נפתחו מוקדי הזמנות להבראה רפואית ולטיפולים בחמי מרפא, ואין דרך לממש את זה בלי להמתין שעתיים על הקו, להתחנן, לצעוק, ואנשים יוצאים מדעתם מהדברים האלה.
איתי אלימלך: מצד אחד, אנחנו מנסים לעשות את הדבר הטוב ביותר, ומצד שני, הציבור רחוק מלהרגיש את זה.
איתי אלימלך: לדעתי, הדרך עוד ארוכה.
איתי אלימלך: אין בעצם שום מסמך מחייב – ארגון נכי צה"ל לא מכיר מסמך אחד מחייב של ביצוע.
איתי אלימלך: כל מה שמבוצע זה ברמת יישום מדיניות.
אופיר סופר: בעוד שבועיים וחצי הם מסיימים את כתיבת התוכנית, נכון?
איתי אלימלך: אנחנו עובדים על זה ביחד.
אופיר סופר: ואז יהיה גרף.
אופיר סופר: אני לא יודע מי יהיה ראש הוועדה כאן, אבל אני מציע שיהיה פה כמו גרף שיש באגף מבצעים, ואני בטוח שיודעים לעשות אותו גם בחילות אחרים, ויהיה כתוב מה קורה בכל דבר, ובאיזה דברים מעמיקים תוך כדי.
אליעז קרני: במפגש הבא זה יהיה, ברגע שזה יסוכם ברמת המנכ"ל והשר.
איתי אלימלך: הדבר החשוב באמת זה לשמור על המומנטום, שהדבר הזה לא יתמסמס, שהחלק הזה בביצוע יתממש.
איתי אלימלך: הטיפול בפוסט-טראומתיים הוא חשוב מאוד, בעיניי.
איתי אלימלך: הדיפרנציאציה הזאת שהמערכת עשתה בעבר, ראשי אגפים קודמים אמרו שהם מטפלים הכי טוב שיכול להיות בנכים של 100% פלוס, והשאר שיחכו.
אופיר סופר: לא הבנתי את מה שאמרת.
איתי אלימלך: אני מקווה שאנחנו לא ניפול פה למקום שכבר נפלנו בעבר.
איתי אלימלך: הדיפרנציאציה בשירות ללקוח בקצה, אתה רוצה ליצור קבוצות מובחנות, זה נכון שיש לקוחות שונים, אבל המערכת הזאת טיפלה באופן רע מאוד, שערורייתי, במשך שנים רבות בכולם, והקפידה לטפל בנכים הקשים ביותר, ב-100% פלוס, וזה היה הדגל של ראשי האגפים הקודמים, בצורה קצת יותר טובה.
איתי אלימלך: במהלך השנים הפיחות הגיע גם לנכים הקשים ביותר, עיוורים, משותקים, אנשים שהם משותקים מהצוואר ומטה, וגם הם במהלך השנים קיבלו שירות שהלך ונעשה גרוע יותר, כי זה עניין של רוח, זה עניין של נשמה.
אופיר סופר: יש עוד 10 דקות, ואני חייב לקצר.
איתי אלימלך: אני תיכף מסיים.
איתי אלימלך: אין דרך לתת את כל הנשמה לקבוצה מובחנת, ומכל השאר להתעלם ולתת להם שירות פחות טוב.
איתי אלימלך: אין דרך לעשות את זה.
אופיר סופר: עידית סולומון, בבקשה.
עידית סילמן: שלום לכולם.
עידית סילמן: התחלתי להגיד שהצבא לחלוטין רואה את עצמו שותף בתהליכי הליווי של נכי צה"ל, גם ליווי, קשר והוקרה, גם של הנכים וגם של בני המשפחות, כי אנחנו מבינים שברוב הפעמים זה לא מתחיל ונגמר בפצוע עצמו.
עידית סילמן: אנחנו היינו שותפים בשנתיים האחרונות גם בכל צוותי העבודה שהוביל בעתו איל בן ראובן, ונמצאים עכשיו עם נציגים גם בכל צוותי העבודה של "בנפש אחת", מעבר לצוות המרכזי שמדבר על הממשק בינינו לבין המשרד.
עידית סילמן: אנחנו מבינים שיש לנו צורך משמעותי גם לתת מיקוד בכל מה שנוגע לשער הכניסה, זאת אומרת, לתפר הזה שבין צה"ל למשרד הביטחון, ובעיקר בכל השלבים של ההכרה; כל מה שקשור לתיעוד, לרישום, ליכולת שתהיה פה נקודת קצה שתיתן מענה במעבר הזה מצה"ל למשרד הביטחון גם בקרב מי שתובעים או כל מינוח אחר שתקראו לזה, לאחר שחרורם מהצבא.
עידית סילמן: ומבינים שצריך בעיקר להקים את השריר הזה שקיים היום בצורה טובה בעולם המשפחות השכולות, ולא קיים בעולם של נכי צה"ל.
עידית סילמן: בעצם סוג של ענף עם דרג נפרד שייתן מענה בחילות ובחטיבות לליווי של הפצועים והנכים, כי מבחינתנו, הקשר עם המקום שבו האדם נפצע או חלה או נפגע, עם אותו חיל או אותה חטיבה יש להם ערך גדול מאוד.
עידית סילמן: ולכן ככה אנחנו רואים את זה.
עידית סילמן: שוב, אנחנו יצרנו עבודה רחבה שלא מופיעה פה, אבל היא כן מוצגת בצוותים של מיפוי איך הקשר הזה יתקיים; מה על בסיס קשר אישי ומה על בסיס אירועים יותר גדולים כמו שאנחנו עושים בעולם של המשפחות השכולות.
עידית סילמן: ואני מאוד מאוד מקווה שהשלב השני ברפורמה ייתן לזה מענה, כי בסופו של דבר, זה להקים משהו מאפס שלא קיימת התשתית לזה היום, אבל יש לנו מודל של משהו שעובד מצוין ואנחנו יודעים להעתיק אותו ולעשות את ההתאמות הרלוונטיות כי בסופו של דבר זה אוכלוסיות שונות והצרכים הם שונים.
עידית סילמן: זהו.
עידית סילמן: אנחנו בתוך תהליך העבודה ואני מקווה שהוא יניב פירות ושנקבל את המעטפת כדי לממש את זה.
אופיר סופר: עידית, זה אומר לא מעט תקנים או שאני טועה?
עידית סילמן: זה לא הרבה.
עידית סילמן: בסופו של דבר, המיפוי שהגשנו עומד על פחות או יותר 40 תקנים.
עידית סילמן: יש מיפוי ממש מסודר, איזה קצה נדרש פה במטה ומה נדרש בחילות ובחטיבות בשטח, כדי שנוכל לתת מענה גם לשער הכניסה שאנחנו מזהים אותו כלבנה משמעותית מאוד, שאם נעשה בה תיקון, אם נצליח לשפר את התחושות של הרבה מאוד אנשים, וגם אחר כך את הקשר ההמשכי עם החילות והחטיבות.
עידית סילמן: זה לא שונה, אבל זה כאילו להקים משהו שלא קיים.
אופיר סופר: אני מבין שעיקר המשאבים יושקעו בשער הכניסה, ואחר כך אפשר לומר על קשר שלדעתי קיים בחלק מהיחידות, למרות שכבר אין רפורמה.
עידית סילמן: זה לא מדויק.
עידית סילמן: בעבודה שעשינו יש דגש לשער הכניסה, אבל דווקא הקשר דרך החילות והחטיבות, מסקר מאוד רחב שעשינו, קורה רק במיעוט מאוד קטן של המקומות - -
אופיר סופר: בחלק מהיחידות.
עידית סילמן: - - וזה משהו שצריך לעשות אותו אחרת ולחזק.
שמואל לטקו: אני מלווה את העניין הזה פה בוועדה כבר למעלה מעשור, את הצוות של ישראל חסון שעסק בנושא הזה, ומה שאני שומע פה, גם מה שקראתי, איל בן ראובן, וגם מה שעדכנת פה עכשיו, איתמר, זה לא פחות מדרמה.
שמואל לטקו: כרגע זה ברמת תוכניות, כוונות, שאיפות, זה לא משהו קונקרטי עד הסוף, אבל זה דרמה.
שמואל לטקו: אין ספק בכלל.
שמואל לטקו: אני חושב שאנחנו כוועדה, וממליץ בפניך, היושב-ראש, גם בגלל שאנחנו בתקופה של שינוי, לדרוש לקבל גאנט מסודר לשנה קדימה, עוד שלושה שבועות, לקבוע תאריך, שבו יהיה גם פירוט של מה רוצים לעשות וגם יהיה פירוט של המשמעות.
שמואל לטקו: האם זה דורש חקיקה, האם זה דורש תקציב וכמה, ואז הוועדה הזאת או הבאה תוכל לעקוב בצורה פרטנית אחרי המימוש של הדברים כי אנחנו בשלב של אישורים.
שמואל לטקו: אם לא יהיה גאנט כזה, לא נוכל לעקוב כי זה כל כך הרבה דברים טובים שכדאי שננצל אותם.
אופיר סופר: אין ספק שלפחות לפי נוהל קרב נראה שאנחנו בתהליך רציני ואמיתי לשינוי ולמהפך.
אופיר סופר: את רוצה לומר משהו?
אופיר סופר: בטוח שלא?
אופיר סופר: אני אשמח.
אופיר סופר: תגידי משהו לנשמה, נו.
לימור לוריא: אז א', לנשמה, אני רואה בזה זכות גדולה ואתגר, ואני הולכת לעשות כמיטב יכולתי.
לימור לוריא: אני מבטיחה, קודם כל, לציבור הלקוחות שלנו ובטח פה בפני המחוקקים.
לימור לוריא: אני נכנסת לתפקיד באופן רשמי ב-15 ביולי, ואז אני מבטיחה לבוא ולהציג את הדברים שאני אלמד.
אופיר סופר: כולנו בציפייה.
אופיר סופר: בטח יהיה קשה להיפרד מאיתמר, אבל אני בטוח שהוא לא ייפרד מהעניין.
קריאה: לא נפרדים, לא נפרדים.
אופיר סופר: הוא יהיה חלק מהעסק.
איתמר גרף: אני פה.
אופיר סופר: אז באמת נראה שיש היערכות לקראת ביצוע טוב ואמיתי, אבל לתחושתי זה עדיין לא פתור לגמרי ויכול להיות שהדברים שנדרשים יידרשו יותר מהמחוקק או משר הביטחון.
אופיר סופר: לי לא אכפת לומר את הדבר הזה.
אופיר סופר: אני חושב שחלק מהמהפך שיקרה כאן יקרה אם אנחנו נדע לייצר לא רק דיפרנציאציה, בהקשר של סוג הפציעה והקושי ובאיזה שלב שיקומי, אלא גם אני ביקשתי שוועדת העבודה והרווחה תעסוק באירועים של נפגעי פוסט טראומה בעקבות לחימה.
אופיר סופר: אני לא אומר שהכול כזה דיכוטומי וברור, אבל אנחנו נצטרך להתעסק בזה.
אופיר סופר: וכשאני אומר את זה, אז באותה נשימה אני אומר גם לאוצר: אתם צריכים לרוץ על תהליך כזה.
אופיר סופר: בסוף אני מאמין שלפקידים יש נשמה, וגם לפקידי האוצר יש נשמה, בהקשר הזה מדובר על טובי בנינו ובנותינו שסיכנו נפשם לטובת המולדת.
אופיר סופר: ואתם צריכים לשתף פעולה – לא לשתף פעולה, אתם צריכים להוביל את זה, ליזום את זה ולראות שהדברים האלה יקרו.
אופיר סופר: דיברנו קצת, אם זה קצת באיחור או לא באיחור, הרבה באיחור, אבל זאת המציאות, בסוף המדינה הזאת מתפתחת וגם התובנות מתפתחות תוך כדי ולפעמים אנחנו זוכים לאירועים טראגיים שמעוררים אותנו, וזה מה שקרה באירוע הזה.
אופיר סופר: ברור שלשנות תרבות ארגונית זו משימה כמעט בלתי אפשרית.
אופיר סופר: אני לא רוצה לומר בלתי אפשרית כי ראינו מקומות – אגב, אני חושב שהביטוח הלאומי הוא אחת הדוגמאות הנפלאות לארגון שעבר שינוי מקצה לקצה, סתם, מהסטיגמות שאני זוכר בתור ילד מה זה ביטוח לאומי ואיך חווינו את הביטוח הלאומי עכשיו במשבר הקורונה ומה הפידבק שאנחנו שומעים מנפגעי פעולות האיבה, ואפילו גם עכשיו, הפרעות עכשיו, הביטוח הלאומי כבר מנגיש את עצמו לאנשים שנפגעים.
אופיר סופר: זאת אומרת, זה אפשרי וצריך.
אופיר סופר: אני מסופק כמה סדר-היום הציבורי במדינת ישראל האינטנסיבי והדינמי יכול לשמור מתח מבצעי שיביא אותנו להישגים אלה.
אופיר סופר: אני רואה בזה שליחות גדולה.
אופיר סופר: אני חושב שזו אחת המשימות הכי חשובות שבחרתי לעסוק בה בתור חבר כנסת, אבל אני לא מתכוון לעשות את זה לבד.
אופיר סופר: וברור לכולנו היום, אחרי הטראומות הקשות שעברנו, בטח עם אסון מירון, אם ננסה להיזכר איך נכנסנו ליום הזיכרון האחרון, אני חושב שזה היה אחד מימי הזיכרון הקשים שאני חוויתי בשנים האחרונות.
אופיר סופר: וזאת המשימה שלנו.
אופיר סופר: המשימה שלנו היא להביא את התהליך הזה עד תום, ואחר כך לזכור שגם אין סוף למצוינות.
אופיר סופר: זאת אומרת, בחיים לא אצפה ממי שאמון על הנושא הזה להגיד שאין לי מה לשפר.
אופיר סופר: להיפך, תמיד צריך להציב יעדים לשיפור ותמיד צריך לקדם.
אופיר סופר: צריך לזכור שיש המון ציפייה אמיתית של הלוחמים לראות תזוזה.
אופיר סופר: הם לא בנויים לשמוע עכשיו שהמשחתת הזאת לוקח לה הרבה זמן להזיז את הדברים, וייצג את העמדה הזאת איתי אלימלך.
אופיר סופר: ולכן לצד זה שיהיה כאן גאנט מסודר, כפי שהציע מנהל הוועדה לטקו, אני חושב שזה דבר מאוד מאוד חשוב, עם יעדים, עם תקצוב, ובאילו סוגיות אנחנו הולכים להעמיק.
אופיר סופר: ולצד תוכנית העבודה צריך לדעת להצביע על החסמים, מה החסמים שמפריעים לנו ואיך אנחנו מסירים אותם.
אופיר סופר: התמקדנו בעיקר בסוגיית ה-PTSD.
אופיר סופר: כשנכנסתי ויזמתי את הוועדה הזאת, אמר לי עידן, תיקח את כל הסוגיה של נכי צה"ל.
אופיר סופר: אמרתי לו, עידן, דבר ראשון, אני מרגיש שהפער פה הוא גדול.
אופיר סופר: ואני אומר יותר מזה, הנושא הזה הוא בנפשי.
אופיר סופר: אבל אני בטוח שאם נטפל בסוגיה של הפוסט-טראומה כמו שצריך זה יקרים על כל האגף ואני חושב שזה מה שאנחנו רואים כאן.
אופיר סופר: אני חושב שברוח הזאת אנחנו צריכים להתקדם.
אופיר סופר: אני מקווה שאני כן אוכל לעשות את הליווי הזה מקרוב.
אופיר סופר: אני רוצה להודות לכם, לאיתמר ולקרני, וגם לאוצר, שאני אומנם קצת נזפתי אבל יש לי איתם שיחות בשוטף על הדברים, ואני חושב שגם הם רואים בכך משימה להזיז את העניינים.
אופיר סופר: אני רוצה לברך את שר הביטחון על המהלך המאוד-חשוב הזה, ואני גם שמח שהוא ממשיך בתפקידו, אם אנחנו כבר אוכלים את הלקרדה הזאת, כדי שהמלאכה תושלם.
רם בן ברק: שלום לכולם, הצעת חוק חומרי נפץ (תיקון מס' 4 – הוראת שעה) (תיקון מס' 2), התשפ"א-2021 בהכנה לקריאה שניה ושלישית.
רם בן ברק: אני מזכיר לכולם שהדיון פתוח, כדי לאפשר לכולם, כולל לחבר הכנסת שלמה קרעי, להשמיע את ההערות שלהם.
רם בן ברק: אני מבקש מנציג משרד הביטחון להציג את הצעת החוק בבקשה.
ערן יוסף: צוהריים טובים.
ערן יוסף: שמי ערן יוסף, סגן היועמ"ש במשרד הביטחון.
ערן יוסף: אנחנו מביאים בקשה לאישור הארכת תוקף של הוראת שעה שנמצאת בתוקף מאמצע 2018.
ערן יוסף: אני אסביר במה מדובר, חוק חומרי נפץ הוא חוק ארכאי משנת 54, כמעט ולא תוקן מאז, הוא מסדיר את כל סוגיית הפיקוח והבטיחות בחומרי נפץ, כשהרגולטור הרגיל הוא משרד העבודה.
ערן יוסף: לאירוע הזה יש חריג, שנמצא בחוק כבר משנת ה-60, שבו שר הביטחון יכול להחריג חברות ביטחוניות.
ערן יוסף: יש בחוק גם החרגה לגופי ביטחון אחרים, משטרה, שב"ס וכן הלאה.
ערן יוסף: שר הביטחון יכול להחריג חברות ביטחוניות ואז ההסדר הרגיל שבחוק לא חל עליהם.
ערן יוסף: במעלה השנים חלה התפתחות ברגולציה החלופית, יש היום יחידה במשרד הביטחון שארז זמרי הוא המנהל שלה, שעורכת בקרה ופיקוח על רגולציה חלופית שקבע משרד הביטחון לאותם חברות ביטחוניות.
ערן יוסף: היום יש חמש חברות ביטחוניות שמחזיקות בפטור הזה וחל עליהם הדין המיוחד של משרד הביטחון.
רם בן ברק: הדין המיוחד הוא דין בנוסף לדין של משרד העבודה הורווחה?
ערן יוסף: הוא שונה.
רם בן ברק: הוא לא בא להוסיף עליו, הוא שונה ממנו.
ערן יוסף: שונה ממנו.
ערן יוסף: מדובר באירועים שונים.
ערן יוסף: הבטיחות שנדרשת כשמדובר במחצבה או במפעל לייצור זיקוקים או דברים מהסוג הזה היא שונה מאשר מפעל שמייצר מנועים לפצצות, טילים וכן הלאה.
ערן יוסף: בשנת 2018 הגענו לכנסת עם הצעת חוק שהיו לה שני עיקרים: האחד בא להסדיר בדחיפות את המשך מתן הפטור לתעש.
ערן יוסף: תעש הייתה אז ערב הפרטה, ערב המכירה שלה לקבוצת אלביט והסתבר לנו שהחוק, בנוסחו משנות ה-60 לא מאפשר את המשך מתן הפטור כשהחברה היא כבר לא חברה ביטחונית ממשלתית בבעלות המדינה.
ערן יוסף: בנוסף אמרנו שנעשה כבר סדר ואת אותו מדריך בטיחות שנקבע במהלך השנים בצורה וולונטארית, השר התנה את מתן הפטור מהדין הרגיל באחריות משרד העבודה בהסכמה של החברות לקבל על עצמן את הרגולציה החלופית, אמרנו, נסדיר את זה, נקבע בתקנות את אותו מדריך וניתן לו את המעמד המחייב שלו.
ערן יוסף: הגענו לכנסת ערב מושב הקיץ של שנת 2018 ולבקשת ועדת חוץ וביטחון דאז ביצענו פיצול של ההצעה.
ערן יוסף: הוועדה ולאחר מכן המליאה, אישרו את החלק בהצעת החוק שאפשר את המשך מתן הפטור לתעש ושאר הסוגיות, בעיקר אותו מתן מעמד נורמטיבי למדריך הבטיחות נדחה להמשך דיון שהיה אמור להתקיים במושב החורף של 2018 אבל כידוע, די בתחילתו יצאנו לבחירות ראשוניות ואחר כך הדברים התגלגלו.
ערן יוסף: בכנסת העשרים ואחת והכנסת העשרים ושתיים, כנסת שהתקיימה תקופה קצרה מאוד, לא קמה ממשלה ולכן הוראת שעה התארכה מעצמה באופן אוטומטי על פי סעיף 38 לחוק יסוד הממשלה וכך הגענו לכנסת העשרים ושלוש.
ערן יוסף: בשלב ראשון עשינו מה שאנחנו מבקשים לעשות כאן היום, הארכנו את הוראת השעה בפרק זמן נוסף והנחנו על שולחן המליאה והוועדה את אותה הצעת חוק מקורית.
ערן יוסף: גם הפעם, הוועדה לא הספיקה לדון בהכנה של ההצעה לקריאה שניה ושלישית וכך הגענו לבחירות האחרונות.
ערן יוסף: הייתה שוב הארכה אוטומטית וכרגע הוראת השעה עומדת לפקוע ב-6 ליולי.
ערן יוסף: אציין גם שבמעלה הדרך, בחצי השנה האחרונה התקיים שיח מול הייעוץ המשפטי לוועדת חוץ וביטחון בשיתוף עם עבודת העבודה והרווחה.
ערן יוסף: קבלנו הערות והצעה אחרת לנוסח חקיקה ביוזמת היועצות המשפטיות של שתי הוועדות האלה.
ערן יוסף: אנחנו עובדים על ההערות שקיבלנו מתוך מטרה להביא בפני המליאה לקריאה ראשונה ואחר כך לוועדה הצעת חוק שתהיה מטעם הממשלה אבל כבר תכלול את ההתייחסות שלנו לכל ההערות האלה.
ערן יוסף: זה יהיה בחודשים הקרובים, בינתיים אנחנו מבקשים את הארכת תוקף הוראת השעה.
ערן יוסף: בקשנו לשנה מתוך הנחה שאנחנו לפני חודשים של תקציב וכן הלאה, שנגיע כנראה לתחילת עבודה בוועדה בעוד כחצי שנה ואז לתת גם לוועדת את זמן העבודה שלה.
רם בן ברק: הבקשה היא הארכה של הצו הקיים על מנת לאפשר גמר חקיקה לחוק קבוע.
צבי האוזר: למה לחוק הקבוע לוקח כל כך הרבה זמן?
ערן יוסף: הנחנו אותו ערב מושב הקיץ של 2018 ולא היה דיון בוועדת חוץ וביטחון.
צבי האוזר: את זה הבנתי, אבל למה חצי שנה?
ערן יוסף: אנחנו יכולים להניח אותו בפני המליאה לקריאה ראשונה אני מעריך תוך חודש חודשיים כי הוא כמעט גמור.
צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, הם אמרו שהם יכולים להניח את החוק לקריאה ראשונה תוך חודש חודשיים.
צבי האוזר: לדעתי חודשיים זה הרבה אבל נגיד חודשיים, לדעתי זה מה שצריך להיות כי אחרת מה שקורה בכנסת זה באמת כבר לא תלוי בהם.
אבי דיכטר: אם אני זוכר נכון, ב-2018 החוק פוצל כדי לאפשר את ההשלמה של תעש, שזה היה החלק הקטן.
אבי דיכטר: בחלק הגדול היו הרבה מחלוקות כי הייתה בעייתיות שהרגולטור, קרי משרד הביטחון, שהוא בעל האינטרס, יהיה הגורם המפקח על כללה תעשיות שעוסקות בזה ויש פה ניגוד אינטרסים בעייתי.
אבי דיכטר: מאחר והיה ברור שאי אפשר להרים את כל הסיפור הזה כמקשה אחת, פיצלו מזה את תעש והשאירו את הכול.
אבי דיכטר: אני לא יודע מה מאז ועד היום, איפה נבנתה הצעת החוק באופן שיש עליה הסכמה עם הוועדה.
אבי דיכטר: אני חושש שלא נעשה הרבה.
ערן יוסף: זה בדיוק מה שאנחנו מבקשים להשלים.
ערן יוסף: קבלנו את הערות היועצות המשפטיות של הוועדה ושל ועדת העבודה והרווחה, שמתייחסות בדיוק לסוגיה הזאת לחשד לניגוד עניינים ואיך מתמודדים אתו.
ערן יוסף: הייתה הצעה שאומרת ניקח את כל הדבר הזה ונשים במשרד העבודה, זה לא עובד.
ערן יוסף: עשינו את הבדיקה מול משרדי הממשלה הרלוונטיים, שני הצדדים לא יכולים, זה לא עובד.
צבי האוזר: זו לא רגולציה מתאימה.
צבי האוזר: הרי הרגולציה של חומרי נפץ, של משרד העבודה והרווחה הוא בעיקר מחצבות, דברים מאוד בסיסיים, מאוד פשטניים.