GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איתמר בן גביר: יום למחרת, אני מוצא אותה ממררת בבכי.
איתמר בן גביר: שאלתי אותה איילה, מה קרה לך?
איתמר בן גביר: היא אומרת לי הזיכרונות של אחותי – יש לה אחות שנפטרה בגיל 24, בדמי ימיה.
איתמר בן גביר: הזיכרונות כולם כתובים בוואטס-אפ.
איתמר בן גביר: עכשיו הוצאנו צו של בית-משפט בנושא הזה.
אורנה ברביבאי: אני לא בטוחה שזה קשור לאמי.
איתמר בן גביר: אני רוצה לשאול.
איתמר בן גביר: מותר לי לשאול עדיין כאן בוועדה.
אורנה ברביבאי: כן, אבל אתה צריך לשאול את הגורם הרלבנטי.
אורית סטרוק: הוא שואל משהו מדם ליבו.
אורית סטרוק: בואי, סליחה.
אורנה ברביבאי: אני רק מציעה את מי שיודע לתת לו תשובה.
איתמר בן גביר: יכול להיות שהיא יכולה לברר עם מי שצריך לתת לי תשובה.
איתמר בן גביר: ואני אומר לך אמי, שההתנהלות הזאת היא התנהלות לא רק סופר בעייתית, אלא היא פוגעת בכך שיש מירמור שלם, כן, מירמור שלם נגד פייסבוק במדינת ישראל, וזה הרקע.
אמי פלמור: חבר הכנסת בן גביר, אני רוצה רגע להבהיר.
אמי פלמור: קודם כל, בניגוד לסברה שהעלה בזמנו רזי ברקאי, אין מישהו שממונה על האינטרנט, ובוודאי שזאת גם לא אני.
אמי פלמור: הדבר השני, אין קשר לגוף שאני יושבת בו, לוואטס-אפ.
אמי פלמור: הדבר השלישי, שלא רק שאני שותפה לביקורת שלך, אלא שאחד הדברים המרכזיים שאנחנו עוסקים בו, זה למתוח ביקורת חריפה מאוד על פייסבוק בשל העדר השקיפות, בשל השרירותיות בקבלת ההחלטות בדרישה להשקיע הרבה יותר משאבים כדי לא לפגוע בחופש הביטוי של משתמשים בפייסבוק ואינסטגרם.
אמי פלמור: ואני מזמינה אתכם כמו שחברי הקונגרס והסנט האמריקאים עוקבים אחרי ההחלטות שלנו, ואקדמאים בארצות-הברית מנתחים את הדבר הזה, ומנסים למנף את זה כדי לדרוש מפייסבוק ליישם את ההמלצות שלנו, לעשות את זה גם בארץ.
אורנה ברביבאי: אני מודה שזאת הסיבה שחשבתי שנכון שתופיעי כאן, כדי לעורר את תשומת הלב שאת מייצגת גם את הפרט, וגם את המחוקק, באופן שהוא יכול להציג כלפי פייסבוק, ולכן לא הבנתי את הביקורת והאופן שבו הוצגו הדברים.
אורנה ברביבאי: בבקשה, התייחסות הח"כים.
אורנה ברביבאי: חברת הכנסת נירה שפק, בבקשה.
נירה שפק: אני מתנצלת מראש שאני אצא מכאן, כי יש דיון בוועדת כספים על פיצוי העוטף.
נירה שפק: זה גם חשוב.
נירה שפק: אני קודם כל אומרת כאן שחסרה אמירה ממשלתית, התפקיד שלה זה לבקר את החלטות הממשלה ואין כאלה.
נירה שפק: בעצם, אני פה היום בלי יכולת לבקר שום החלטה, ואין לנו כאן שום תהליך למידה מפעמים קודמות.
נירה שפק: וגם אמירות כמו שעלו אצל הגורמים הממשלתיים שהתייחסו כאילו אנחנו בתקופת מעבר בבחירות - אז מחכים?
נירה שפק: המדינה בהולד?
נירה שפק: כשהיה מבצע "שומר החומות", לא עשו הערכת מצב, התשובה היא לא מקובלת ולא לגיטימית בעיניי.
נירה שפק: לכן, אני מבקשת שכבר ננתח את הנתונים.
נירה שפק: ואני קוראת לראש הממשלה לכנס את הקבינט ולעשות את כל ההחלטות שמתקבלות, כדי שלא נצטרך להיות בדיונים על ועדות חקירה, כן או לא.
נירה שפק: הדבר השני שאני רוצה לומר כאן - להתייחס ספציפית לנושא מצעד הדגלים.
נירה שפק: האמירה שלי היא אמירה שאומרת – אין לי בכלל כוונה להתייחס לזה ספציפית, אלא יש כאן אמירה כללית, וכבר היו תקדימים בעבר.
נירה שפק: אז אני בכוונה רוצה לקחת את זה לא מהקטע הזה של הרמת דגל, או לא הרמת דגל.
נירה שפק: אצלי בבית יש דגל בעוטף עזה, וכשהוא מתלכלך אנחנו מחליפים אותו, הוא לא נקרע.
נירה שפק: אבל אני אומרת – חבר'ה, שלום הציבור וחיי אדם הם לפני הכול, ואני מצפה מכל הרשות הרלבנטית להתייחס בהתאם.
נירה שפק: כמו שאותי בהערכת מצב שנעשתה אמרו – שאני לא יכולה לנסוע בצירי תנועה במשך שבועיים, אני אומרת: זה ריבוני, מה זאת אומרת?
נירה שפק: תגנו עליי, מה אני לא יכולה לנסוע בכביש 232?
נירה שפק: באו הגורמים הרלבנטיים ואמרו לי, שהסכנה לחיי אדם, שאני כזו שאצטרך להקיף דרך נתיבות.
נירה שפק: אותו דבר אמרו לי לא לעבד שטחים חקלאיים ולהרוס – אבל למה?
נירה שפק: זה ריבוני.
נירה שפק: כי השטחים האלה נצפים לירי נ"ט ולכינון ישיר, ולכן אין החלטות.
נירה שפק: אני אומרת – בואו נתייחס לזה, ונפסיק לחפש את הפוליטיקה, ונחשוב קודם כל על חיי אדם.
נירה שפק: בגלל זה התעקשתי לקבל את התשובות האם נעשה תהליך לגבי בכלל, ולדעת מה הקריטריונים.
נירה שפק: המציאות היום – אי אפשר להתעלם מהמציאות.
נירה שפק: המציאות היא נפיצה.
נירה שפק: אנחנו נמצאים בזה, וזה חלק מהמערכה.
נירה שפק: אנחנו לא נמצאים בוואקום.
נירה שפק: אני, את הילדים שלי, אחד הדברים הראשונים שלימדתי, זה מה ההבדל בין צודק, חכם ופיקח.
נירה שפק: אנחנו כולנו צריכים ללמוד את זה גם בהקשר הזה.
נירה שפק: ואני אומרת שאני רוצה שגם פה אנחנו נלמד את ההבדל בין צודק, חכם ופיקח.
נירה שפק: האמירה שתמיד באה ואומרת שחכם לא נכנס למצבים שפיקח יודע לצאת מהם, יש לה עוד משמעות.
נירה שפק: דרך אגב, היא נחקרת ברמה הפסיכולוגית החברתית וזה הנושא של בינה - שזו הבנה באנשים ומורכבות האנוש.
נירה שפק: לאנשים כשהם מקבלים החלטות וכשהם סופגים לתוכם, זה בא מתוך הרגשות שלהם, הדחפים שלהם, הערכים שלהם והכול – ואסור לשכוח את זה בקבלת ההחלטות.
נירה שפק: ולכן, אנחנו לא יכולים להתייחס רק לדברים היבשים, אלא חייבים לקחת את כל זה.
נירה שפק: וכשאנחנו לוקחים את כל זה, ואנחנו לוקחים את תמונת המצב, את עוצמת העשייה שקיימת כרגע.
נירה שפק: את הנושא של התיוג כבר של מה שקיים, של מה אומר כל דבר.
נירה שפק: של הכוח של הפעולה וההשפעה האידיאולוגית שלה, ולזכור שאובייקטיביות זה לא אובייקטיביות, כולנו יודעים את זה, כי היא שעונה על כל מה שאמרתי קודם.
נירה שפק: אז אני חושבת שלנושא ההסתה ומה יגרום להעצמה שלו, אנחנו צריכים להתייחס פה, ולזה לא קיבלתי תשובות, כבוד היושב-ראש.
נירה שפק: אני לא הבנתי מכאן מה הניתוח של גופים הרלבנטיים, אם זה שב"כ המסמך הזה, זה מסמך שלא אומר כלום בעיניי.
נירה שפק: זה לא נותן לנו כלי כמקבלי החלטות להבין את המשמעויות, ולהגיד – ההמלצות שלנו הן X או Y לנוכח זה.
נירה שפק: לא קיבלנו כלום חוץ מאמירות כלליות.
נירה שפק: ואני מאוד מוטרדת.
נירה שפק: אני יוצאת מכאן בלי תשובות ומוטרדת.
איתמר בן גביר: אני קודם כל מצטרף לנירה שהיא מוטרדת, גם אני מאוד מוטרד.
איתמר בן גביר: אבל כנראה אני מוטרד מהכיוון ההפוך.
איתמר בן גביר: הערה אחת לפני שאני מתחיל בדבריי.
איתמר בן גביר: את אומרת כאן, ואולי במידה מסוימת של שוות לב, שוות נפש, נו, מה אתם רוצים.
איתמר בן גביר: המצב הוא נפיץ.
איתמר בן גביר: אומרים לי משהו ספציפי – אל תיסעי בכביש כזה, בכביש אחר, אני מקבלת, כי אני אזרחית טובה ורוצה שיהיה כאן שקט.
נירה שפק: שומרת חוק, לא טובה.
איתמר בן גביר: שומרת חוק, מצוין.
איתמר בן גביר: יש רק בעיה אחת, את יודעת מה הבעיה?
איתמר בן גביר: שגם לפני חודש, כשעשו מצעד בירושלים, ואז לא היה המצב הפוליטי, גם אז אמרו נפיץ, ואנחנו לא נותנים לכם לעבור.
איתמר בן גביר: וגם לפני חודשיים, וגם לפני שלושה חודשים, וגם לפני ארבעה חודשים – ובכלל, התחושה היא שבגלל שהכול כאן נפיץ, נפיץ – אז בואי נסגור את מדינת ישראל.
איתמר בן גביר: שימי לב למדרון החלקלק שאנחנו נמצאים בו.
איתמר בן גביר: בהתחלה אנחנו שמים גדרות, ואז מזיזים אותם, כי הערבים מתרגזים, וזה מרגיז אותם.
איתמר בן גביר: ואחרי זה אנחנו לא מקיימים החלטה של בית-משפט ריבוני, ריבוני במדינת ישראל, שאומר – צריך לפנות פולשים מאיש.
איתמר בן גביר: אני קורא לזה שמעון הצדיק, תקראו לזה שייח' ג'ראח, לא משנה מה.
איתמר בן גביר: אבל בית-משפט בירושלים אומר את זה – לא נקיים את ההחלטה הזאת, למה?
איתמר בן גביר: כי זה נפיץ.
איתמר בן גביר: אגב, אם זה היה מתנחלים ביצהר, כל משטרת ישראל הייתה שם באותו בוקר כדי לפנות אותם.
איתמר בן גביר: יש שלטון חוק, זה חשוב ששלטון החוק - - -
נירה שפק: אתה הקשבת לי שאני לא לוקחת את זה לשם.
נירה שפק: אני אומרת בוא נסתכל על זה בכל הקריטריונים שווה.
איתמר בן גביר: ועוד ועוד דברים.
איתמר בן גביר: אבל כל הזמן - לא נעשה את זה, ולא נעשה את זה.
איתמר בן גביר: ואולי גם בלוד, כי זה מרגיז, וזה נפיץ, ועכשיו השיא – דגלי ישראל בירושלים שהמשטרה עושה דיון, האם לאפשר או לא לאפשר – לאן הגענו?
איתמר בן גביר: לא על זה התכנסנו כאן היום.
איתמר בן גביר: התכנסנו על העניין של ההסתה.
איתמר בן גביר: פתחתי קודם בדבריי, ואני אומר את זה גם עכשיו שיהיה ברור.
איתמר בן גביר: אין שום הצדקה לשום הסתה משום כיוון.
איתמר בן גביר: אני יודע שזה משמעותי שגם אני אומר את הדברים האלה, ואני אומר אותם.
איתמר בן גביר: איפה הבעיה שלנו?
איתמר בן גביר: אני מדבר איתך בשם ציבור שלם שמרגיש שיש כאן צד אחד וצד שני.
איתמר בן גביר: צד אחד – שמותר להגיד לחבר כנסת "אני ארצח אותך", "אנחנו נשבור לך את הידיים, נשבור לך את הרגליים", נשבור לך את הזה, נשבור לך את ההוא.
איתמר בן גביר: וכאשר קצין הכנסת בודק עם המשטרה, אומרים לו – לא, אין בכלל מידע מודיעיני, הכול בסדר, הכול נופת צופים.
איתמר בן גביר: צד שני, שאם אומרים משהו לא בסדר, אגב, לחברת הכנסת סילמן, ומשהו לא בסדר, אגב, לחבר הכנסת אורבך – אתם ישר מטפלים בזה בנחישות, ועוד פעם בנחישות, ועוד פעם בנחישות.
איתמר בן גביר: המוסר הכפול הזה גורם לכך שמאבדים את האמון במשטרת ישראל.
איתמר בן גביר: משטרת ישראל יודעת לחקור רבנים, ויודעת לעצור במעצרי מנע לפני מצעד הגאווה כמו שאורית הזכירה.
איתמר בן גביר: יש על זה פסיקה פעם אחר פעם, אני כעורך דין תבעתי אתכם וקיבלתי פיצויים, כי אמרו שזה לא בסדר.
איתמר בן גביר: אבל היא יודעת לעשות כל מיני צעדים כאלה ואחרים נגד גורמי ימין.
איתמר בן גביר: אין שום סיבה שהרשת החברתית בערבית, והרשת החברתית של כל אנארכיסטים מהשמאל, תגעש ותרעש, בכל מיני אמירות מזעזעות.
איתמר בן גביר: וכשאתה מביא לנו את הנתונים, אנחנו מבינים שזה כשל.
איתמר בן גביר: כי יש מאות, יש אלפי אירועים של הסתה.
איתמר בן גביר: בסוף אם אתם אומרים 35, 40, 45 כתבי אישום – אז אנחנו לא מבינים מה קורה.
איתמר בן גביר: כאן.
איתמר בן גביר: אנחנו מבקשים מכם, אתם באמת הגורם שאמון על אכיפת החוק במדינת ישראל.
איתמר בן גביר: להיות עיוורי צבעים - לא לעשות זה ימין, זה שמאל, זה דתי, זה חילוני.
איתמר בן גביר: זו התחושה שלנו.
איתמר בן גביר: אני יודע שבתודעה שלך אתה לא חושב כך.
איתמר בן גביר: אין לי ספק שאתה לא מגיע למשרד בבוקר, אומר, באתי כדי לדפוק את הימין.
איתמר בן גביר: אבל התחושה שלנו כציבור, שיש כאן צד אחד שפוגעים בו ועושים הכול כדי לאכוף את החוק.
איתמר בן גביר: צד שני – ושם הכול מותר.
איתמר בן גביר: גברתי היושבת-ראש, תדעו לכם, הכתובת על הקיר, שלא תהיה כאן אי הבנה.
אורנה ברביבאי: מה כתוב בכתובת?
איתמר בן גביר: "אני אשבור לך את הידיים ואת הרגליים אם תגיע לרמלה".
איתמר בן גביר: את מקבלת את זה שיגידו לי דבר כזה?
איתמר בן גביר: אני יודע שלא.
איתמר בן גביר: אני יודע שאת מגנה את זה.
איתמר בן גביר: אני יודע שאת רוצה שהם יפעלו בנושא הזה.
אורנה ברביבאי: חלילה.
אורנה ברביבאי: חד משמעי, בגלל זה הם פה.
אורנה ברביבאי: בבקשה, חבר הכנסת אופיר סופר.
אופיר סופר: קודם כל אני רציתי לדייק את דבריי שנאמרו בפתיחה.
אופיר סופר: אני רק אגיד שבינתיים כבר מישהו סיקר את זה, וייחס לי שאני האשמתי את ראש השב"כ בפוליטיזציה.
אופיר סופר: לכן היה חשוב לי לתקן את הדברים באותו זמן.
אופיר סופר: צר לי שהדברים כך יצאו.
אופיר סופר: הודעת ראש השב"כ יצאה בעיתוי ובנקודת זמן מסוימת.
אופיר סופר: היא לא יצאה באמצע מבצע "שומר חומות", היא לא יצאה בשיאם של ההפגנות בבלפור, אלא היא יצאה בעיתוי עכשיו טרם הקמת הממשלה.
אופיר סופר: לכן, ממילא, אני מצפה, וברור לי גם כן שהדברים נשקלים.
אופיר סופר: כשראש שב"כ מוציא הודעה כזאת, או דמות ממלכתית בסדר גודל כזה, אז ממילא זה מקרין.
אופיר סופר: אני אומר כן, אני בוגר, מה שנקרא - במהלך קורס מכ"ים שלי נרצח רבין, ואני יודע היטב מה זה לעבור קורס קצינים בתור דתי לאומי לאחר רצח רבין.
אופיר סופר: גם חוויתי מה זה קורס מכ"ים באותה תקופה.
אופיר סופר: החוויה הזאת והתחושות שאני חשתי אתמול הן מאוד לא נעימות, וזה עשה לי דה-ז'אוו לא פשוט.
אופיר סופר: אני אתמול שוחחתי עם לשכת ראש השב"כ פעמיים בעניין הזה וביקשתי.
אופיר סופר: ואני אמרתי שכן, נועצתי עם חבר הכנסת דיכטר, מי שהיה יושב-ראש הוועדה, וגם ראש השב"כ מה הוא חושב, וכיצד הוא רואה את הדברים האלה.
אופיר סופר: אמרתי שאם יש באמת איזושהי סכנה אמיתית, ואני, בעין פשוטה לא רואה את זה.
אופיר סופר: להיפך, אני חש הרבה יותר תחושת תסכול.
אופיר סופר: אני אצטרף בוודאי לקריאה הזאת כדי להנמיך את אותה הסתה.
אופיר סופר: כשאתה רואה שדברים שמיוחסים לעיתונאי כמו ידידיה מאיר, או לרב דרוקמן, כמי שידוע בממלכתיותו, ואותה שורת רבנים שהייתה חתומה על המכתב, אתה אומר - נעשה כאן עוול כלפי ציבור שלם.
אופיר סופר: זה מקבל פולו-אפים תקשורתיים, ואין פה יותר מאשר להגדיר את זה כסתימת פיות.
אופיר סופר: נכון, הצורך הביטחוני הוא משמעותי.
אופיר סופר: חופש הביטוי גם הוא משמעותי, אבל אני לא מדבר על חופש הביטוי.
אופיר סופר: אני מדבר על עוול שנעשה לציבור שלם וזה מפריע לי.
אופיר סופר: מה שאני מבקש.
אופיר סופר: ביקשתי להשתתף בדיון בוועדת המשנה.
אופיר סופר: הייתי קודם כל שמח לדעת מי מהשב"כ מגיע?
אופיר סופר: האם יגיע גורם בכיר מהשב"כ לעניין הזה?
אופיר סופר: הייתי שמח אם את יכולה לענות לזה כאן.
אורנה ברביבאי: הגורם הרלבנטי הבכיר בתחום.
אופיר סופר: בכל מקרה, אני מבקש, אני לא מכיר נציגים אחרים של הציבור בוועדת המשנה.
אופיר סופר: אני מבקש להיחשף לנתונים האלה בצורה בלתי אמצעית, ולקבל את הנתונים, הנתונים ברשת.
אופיר סופר: אותם נתונים ברשת, שכפי שהבנתי, מדובר על כמות גדולה יותר.
אופיר סופר: מדובר על אלמנטים קיצוניים יותר.
אופיר סופר: אני רוצה להכניס עוד פרמטר של תקופת משך הזמן, ואני רוצה שהנתונים האלה יהיו בהשוואה לנתונים ביחס לשנתיים האחרונות, וכיצד מתבצעת הערכת המצב הזאת.
אורנה ברביבאי: חברת הכנסת אורית סטרוק.
אורית סטרוק: אני רוצה להגיד ככוכבית, כפתיחה לדבריי, ששום דבר ממה שאני אגיד, גם עכשיו וגם איי פעם בהמשך, וגם מה שאני אצייץ, וגם מה שאני אכתוב בפייסבוק - שום דבר מהביקורת החריפה שאני אביע, אין משמעותו בשום פנים ואופן קריאה או היתר לאלימות כלשהי.
אורית סטרוק: אני בהחלט יכולה לקבל ולהבין.
אורית סטרוק: פה אני בהחלט מבינה במובן מסוים את ראש השב"כ.
אורית סטרוק: תמיד כשישנן התבטאויות חריפות כלפי מהלכים כאלה ואחרים, תמיד יכול להיות בקצה של הקצה, איזשהו בן אדם שהוא לא במאה אחוז שפוי, או נלהם מדיי וכן הלאה, שיכול לתרגם דברים לפעולות שאסור לעשות אותן.
אורית סטרוק: ואני אומרת כאן בצורה ברורה, אני מגדולי מותחי הביקורת על הקמת הממשלה הזאת שעומדת לקום, שאת, גברתי, הולכת להיות חלק ממנה.
אורית סטרוק: אני מגדולי מותחי הביקורת, ואני מזהירה שבשום פנים ואופן אין לפרש את הביקורת הזו כביקורת שמשמעותה היתר לאלימות כלשהי מאיזשהו סוג.
אורית סטרוק: אחרי שאמרתי את זה, אני אומרת - אתם לא תסתמו לנו את הפה.
אורית סטרוק: אתם עושים מעשה שהוא מעשה נבלה.
אורית סטרוק: אני בפירוש אומרת את המילה הזאת.
אורנה ברביבאי: מי זה אתם?
אורית סטרוק: אתם כל מי שמקים את הממשלה הזו, ומאפשר לראשונה בתולדות מדינת ישראל, ולדעתי, לראשונה בתולדות העמים מאז טרויה, להכניס את אויבי מדינת ישראל לתוככי ממשלת ישראל - זה מה שאתם עושים.
אורית סטרוק: אתם לוקחים את הזרוע הפוליטית של הפורעים בלוד ובעכו, וברמלה, ביפו, ובנגב ובגליל, את הזרוע הפוליטית שלהם שמגבה אותם ומחבקת אותם ומסיתה אותם, ואתם מכניסים אותם לתוככם ממשלת ישראל.
אורית סטרוק: אתם לא תסתמו לנו את הפה בביקורת הזו, והביקורת הזאת לא מתירה כהוא זה שום מעשה אלים משום סוג.
אורית סטרוק: אבל אתם לא תסתמו לנו את הפה בעניין הזה.
אורית סטרוק: אנחנו נביע את הביקורת הזאת - היא חריפה, היא כאובה, היא תיזכר לדיראון עולם, ולא תמנעו מאיתנו לבטא אותה.
אורית סטרוק: דבר שני, אני קוראת למשטרה.
אורית סטרוק: אני מבקשת שתביאו לנו את כל הנתונים.
אורית סטרוק: אני מודאגת מאוד ממה שאמרת כאן, אדוני, קצין המשטרה, דודו.
אורית סטרוק: אני מודאגת מאוד מזה שאתם פתחתם מוקד לניטור קריאות לאלימות, או הסתה לאלימות ברשת, ולא הצלחתם למנוע שום אירוע מאירועי הפרעות האלימים שהיו כאן, ולא שום אירוע מאינתיפאדת הטיק טוק, הזרמת רמת הביצוע שלכם, סליחה, אותי מדאיגה מאוד.
אורית סטרוק: גברתי היושבת-ראש, אני חושבת שהיא צריכה להדאיג גם אותך ואת כולנו.
אורית סטרוק: אני לא חושבת שדמם של יגאל יהושע, השם יקום, ושל אבי הר אבן, השם יקום דמו, סמוק אפילו במיליליטר אחד פחות מדמם של כל חברי הכנסת שקצין הכנסת הצמיד להם אבטחה.
אורית סטרוק: ולא יכול להיות שדמם של אזרחי ישראל יותר, כי אתם לא יותר לנטר אלימות שמתהווה ברשת.
אורית סטרוק: נקודה שלישית, הנושא של המצעד ושל דגלי ישראל.
אורית סטרוק: אין לי אלא להצטרף לאמירתו הבהירה של חבר הכנסת אבי דיכטר, ואני קוראת גם לך, גברתי היושבת-ראש, וגם לשר הביטחון ולכולנו להתעשת.
אורית סטרוק: אם אנחנו הגענו למצב שמצעד של דגלים בירושלים על שני חלקיה, בירושלים המאוחדת, הופך להיות אירוע שבאיזושהי צורה מתחבר עם הסתה, או אירוע שאנחנו באיזושהי צורה צריכים להימנע ממנו, אז אנחנו בשבר גדול מאוד.
אורית סטרוק: אני קוראת לכולנו, בשום פנים ואופן לא לקפל את הדגל בגלל שהחמאס, או התנועה האסלאמית דורשים שנקפל את הדגל.
אורית סטרוק: הרי זה בדיוק העניין – הם רוצים שנקפל את הדגל שלנו.
אורית סטרוק: ירושלים היא עיר הבירה שלנו.
אורית סטרוק: וזה לא יעלה על הדעת.
אורית סטרוק: אני חושבת שכל מי שדגל ישראל חשוב לו, וכל מי שירושלים המאוחדת חשוב לה, צריך להצטרף לבני הנוער שיצעדו ביום חמישי הקרוב בירושלים, ולהבהיר שהמצעד הזה הוא מצעד של אחדות גדולה מאוד, ובשום פנים ואופן לא משהו שאפשר לקפל, להנמיך, לצמצם, או כל דבר אחר.
אורית סטרוק: זה פשוט ביזיון לאומי הגישה הזו, ואנחנו צריכים להתעשת ובזריזות.
אוריאל בוסו: גברתי היושבת-ראש, האמת היא שהופתעתי, ואני מכיר את ההגינות שלך בדרך כלל.
אוריאל בוסו: הופתעתי מהזריזות לקיום הדיון.
אורנה ברביבאי: יום חמישי מגיע, אתה יודע.
אורנה ברביבאי: והסתה והאמירה של ראש השב"כ שאומרת שיש איום מוחשי, אני מתייחסת אליו ברצינות, זה לא איזה דבר שכיח במחוזותינו.
אוריאל בוסו: את יודעת, יש את הנושא של מצעד הדגלים, ויש את הנושא של ההסתה.
אוריאל בוסו: היו עתים של הסתה נוראית.
אוריאל בוסו: גם בזמן הקמת הממשלה הקודמת, אגב, גם במכתב אני רואה.
אוריאל בוסו: אני גם מתפלא שראש השב"כ שהוציא מכתב.
אוריאל בוסו: אני רוצה למחות על דבר אחד – המכתב שלו יצא בעיצומו של יום השבת.
אוריאל בוסו: גוף ממלכתי שבדרך כלל אמון על הדברים האלה, לא אמור להוציא בשבת הודעה רשמית כזו.
אוריאל בוסו: זה יכול היה לחכות למוצאי שבת, לא הבנו מה הדחיפות.
אוריאל בוסו: גם בתשובה, של ראש השב"כ, הוא כותב כאן: "גם לפני שנה, במכתב לשר דרעי שזכה לפרסום תקשורתי, אמר ראש השב"כ דברים ברורים.
אוריאל בוסו: זאת אומרת, הוא אומר – במענה לשר דרעי, אני עניתי, אבל הוא לא יזם מכתב שמדבר ואומר - חבר'ה, יש הסתה, תיזהרו, זה יכול להוביל לאלימות.
אוריאל בוסו: וזה כמו שאמרו כאן, אין ספק שברחוב מתפרש, כאילו הציבור הימני הוא האלים, הוא המסוכן, וכבר ראינו אלימות והסתה שהייתה חסרת תקדים בחודשים האחרונים בכל הרשתות.
אוריאל בוסו: מצעד הדגלים, אני חושב שאם חלילה יוחלט לא לקיים אותו, זה יהיה חוסר משילות.
אוריאל בוסו: זו כניעה אמיתית אני חושב לאיומי הטרור.
אוריאל בוסו: ראינו תקנות איומות במצעד הגאווה, גם בתל-אביב, וגם בירושלים.
אוריאל בוסו: אבל הייתה התעקשות אמיתית לקיים אותו, עם כל הסכנות, ולהוסיף את כל הכוחות שצריך.
אוריאל בוסו: אבל כשאת אומרת – אבל זו המלצות של המשטרה.
אוריאל בוסו: אם אומרים למשטרה חבר'ה, איך שלא יקרה, זה בסוף התקיים, המשטרה בסוף תצטרך להתכנס לתוך כך וזה צריך להתקיים.
אוריאל בוסו: זה לא משהו שקיים.
אוריאל בוסו: יש לו תאריך מסוים.
אוריאל בוסו: זו לא שנה ראשונה.
אוריאל בוסו: זה לא משהו שהמציאו לרגל הקמת הממשלה.
אוריאל בוסו: ואם בזה אנחנו נכנעים - אז נכנענו לכל דבר.
אוריאל בוסו: נקודה נוספת, שלחת מכתב גם כן לשר הביטחון בנושא הנגשת מערת המכפלה.
אורנה ברביבאי: והוא לא מתייחס.
אורנה ברביבאי: לכן, התקיים פה דיון.
אורנה ברביבאי: קבעתי גם שבהעדר התייחסות שלו, אני חושבת שהנושא נמשך יותר מדיי זמן, זה לא הדיון הזה.
אורנה ברביבאי: לכן התקיים פה דיון כדי שהם יידרשו לתת תשובות מעבר לנדרש ללא ספק.
אורנה ברביבאי: בבקשה, חבר הכנסת כץ.
רון כץ: אני רוצה לברך אותך אורנה, על הזריזות בקיום הדיון הזה, כי אנחנו מבינים שאנחנו חיים בתקופה שהיא מורכבת, וההסלמה קורית מאוד מהר, בייחוד בעזרת כל הרשתות החברתיות.
רון כץ: כולם כל הזמן תקפו, אני רוצה להגיד תודה רבה למשטרה על העבודה הבאמת מאומצת שהם עושים.
רון כץ: אנחנו נחשפים ואנחנו חשופים לרמות הסתה שאני לא זוכר בתקופות האחרונות במדינת ישראל.
רון כץ: צריך גם להגיד יישר כוח גדול לגופי הביטחון שבאמת משקיעים פה מאמצים אדירים בשביל למנוע את הדברים האלה.
רון כץ: אני רוצה להצטרף דווקא כן לקריאה, כי באמת היה כאן דיון ארוך ומקצועי.
רון כץ: האחריות שלנו היא להוריד את האש.
רון כץ: אם המשטרה מחליטה שלא התקיים מצעד כזה או מצעד אחר, או שיש הנחיות מקצועיות, כולנו, כל חברי הכנסת, צריכים להישמע לכך.
רון כץ: זה פשוט וזה חד-משמעי.
רון כץ: אנחנו בתקופה של מעבר.
רון כץ: הממשלה תקום.
רון כץ: הכול פה יירגע.
רון כץ: אבל התקופה הזאת שבין המשיכה הזאת עד שתקום הממשלה שזה עניין של כמה ימים, היא תקופה שנותנת לאנרכיסטים עוד יותר לגיטימציה לעשות דברים עוד יותר פרועים, וזה הזמן שלנו רגע להירגע, רגע לעצור.
רון כץ: לא יקרה שום דבר אם אנחנו נדחה את הכול בשבוע, שזה בדיוק סד הזמנים שמדובר.
רון כץ: תקום פה ממשלה, ונוכל להמשיך לצעוק אחת על השנייה, ואחד על השנייה, בדיוק כמו שאנחנו עושים עכשיו, אבל בלי כל הרוח הרעה שקורית במדינת ישראל.
עמיחי שיקלי: ממש קצר.
עמיחי שיקלי: לעניין משטרת ישראל, אני חושב שכמות הטיפול מבחינת המספרים בהסתה ברשתות זה מעט מדיי.
עמיחי שיקלי: הרשתות מפוצצות בזה.
עמיחי שיקלי: אני חושב שצריכים להיות הרבה יותר כתבי אישום שצריכים להגיע לאנשים.
עמיחי שיקלי: אנשים שכותבים לרצוח יהודים, או ערבים, או זה לא משנה, מה שתיאר כאן בן גביר, הדברים האלה צריכים להגיע למיצוי.
עמיחי שיקלי: נראה שאולי צריך להרחיב את התקנים, ואת כוח האדם.
עמיחי שיקלי: וצריכים להבין שהמילים הופכות למעשה, וזה נכון לימין, ונכון לשמאל, וזה נכון ליהודים, וזה נכון לערבים.
עמיחי שיקלי: אני גם להצטרף לדברים שאמר בן גביר, על התחושה הזאת של האיפה והאיפה.
עמיחי שיקלי: יש תחושה של איפה ואיפה, והיא לא סתם בחלל האוויר, היא מאוד רצינית.
עמיחי שיקלי: לגבי התרעת ראש השב"כ.
עמיחי שיקלי: אין ארגון שיש לי אליו רספקט יותר מלשירות ביטחון כללי.
עמיחי שיקלי: אני חושב הרבה לפני שאני אומר מילת ביקורת.
עמיחי שיקלי: היה פה גל אירועים בקרב ערביי ישראל, עם המון אלימות ברשתות.
עמיחי שיקלי: והייתה ממש חסרה קריאה של ראש השב"כ.
עמיחי שיקלי: הוא גם ראש השב"כ של אזרחי ישראל הערבים.
עמיחי שיקלי: לא נשמע מכיוונו ציוץ.
עמיחי שיקלי: ודאי, השב"כ עושה עבודה חשאית וכו', אבל גם האמירה הציבורית של ראש השב"כ, היא צריכה להיות מופעלת גם במקרים האלה.
עמיחי שיקלי: ואז התוקף שהאמירה שלו תתקבל במקרה כזה מימין לשמאל, אז זה התקבל בהרבה יותר עוצמה.
עמיחי שיקלי: זה נשמע שזה בררני הביקורת, ולא בכדי, יש קושי מסוים לקבל את דבריו במלואם.
עמיחי שיקלי: לגבי ההסתה.
עמיחי שיקלי: באמת, אני רוצה לשתף חוויה אישית.
עמיחי שיקלי: איש תרבות, קולנוען – שכתב לי את הטקסט הבא, שתבינו רגע מה זה הסתה ברשתות, "עמיחי שיקלי, לא אח, לא קרוב משפחה, לא שותף, לא יריב, לא בן פלגותא – עמיחי שיקלי אויב, אויב מר של הדמוקרטיה, של השוויון, של הפיוס, של השלום, של העתיד, של התקווה, חלק משרשת זדון, חלק מחבורה בזויה שהציבה לעצמה משימה לרצוח את מדינת ישראל".
עמיחי שיקלי: שנבין רגע שההסתה הזאת יש לה צדדים רבים.
עמיחי שיקלי: גם אלדד יניב בביטוי – "משחטה", באמת, אני קראתי ואמרתי לו תודה על ביקורת בונה, לא ידעתי מה לומר לבחור.
איתמר בן גביר: אלה מלים שהילדים שלך צריכים לחיות איתם.
עמיחי שיקלי: ואחר כך זה מגיע לאשתי, ולילדים.
עמיחי שיקלי: אני אומר בואו, תקשיבו, גם בצד הימני של המפה הפוליטית, אנשים סופגים אמירות שהן בלתי נסבלות לזה.
רון כץ: אין ספק ששני הצדדים צריכים להירגע.
אורנה ברביבאי: תודה למי שלקח חלק בדיון.
אורנה ברביבאי: מבחינתי, היוזמה לדיון הייתה מאוד ספציפית בהתייחס להתראה שנתן ראש השב"כ, כשהוא כותב מפורשות – על רקע עלייה דרמטית הן בהיקף השיח והן בחומרתו.
אורנה ברביבאי: אני לוקחת ברצינות את האמירה הזאת.
אורנה ברביבאי: לוקחת ברצינות את השב"כ.
אורנה ברביבאי: אני מוחה על כל מי שמנסה לייחס לשב"כ אמירה פוליטית, שדווקא בעת הזאת, בנסיבות פוליטיות ובהקשר פוליטי.
אורנה ברביבאי: אני חושבת ששליח ציבור, או כל אזרח שיגיד את זה, פוגע ביכולת של השב"כ, ובכלל, של גורמי הביטחון לספק ביטחון לאזרחי המדינה.
אורנה ברביבאי: אין לי ספק, שאין פה הטייה פוליטית, היא לא נבעה מזה, והיא באה מהמקום הזה שהעלייה היא דרמטית, היא מוחשית, ויש בה כדי חלילה להגיע לפגיעה בנפש.
אורנה ברביבאי: מהמקום הזה נזעקתי לקיים את הדיון.
אורנה ברביבאי: השאלה אם אנחנו כשליחי ציבור, רוצים לקחת על עצמנו את האחריות במלוא הרצינות ולהגיד, לנוכח האמירה הכול כך חריגה הזאת, האם אנחנו מלבים את השיח הזה.
אורנה ברביבאי: האם אנחנו עוסקים בטיהור האווירה, ובשינוי האקלים הזה שחלילה יכול בסופו של דבר, לגרום לפגיעה בנפש.
אורנה ברביבאי: או שאנחנו אומרים, מנסים לפגוע בשליח, או מנסים לתת לזה אמירה, של אה, זה רק מהצד הזה ולא מצד אחר.
אורנה ברביבאי: תעזבו את זה.
אורנה ברביבאי: אני בכלל לא מגיעה מהזווית הזאת.
אורנה ברביבאי: אני חושבת שבסוף פגיעה באדם, כל אדם מכל סוג שהוא מסוכנת.
אורנה ברביבאי: אני לא מקבלת את הדרך שבה שליחי ציבור נואמים נאום כמה הם לא רוצים, כמה מייחסים חשיבות לצמצום האלימות ולפגיעה כזאת או אחרת, ואז יש מילה קטנה שמשנה את כל ההקשר של הקונטקסט, ואומרת – אבל בנסיבות האלה והאלה.
אורנה ברביבאי: אני מציעה לנו, לא להגיד אבל אחרי האמירות האלה, ולכולנו, בסופו של דבר, אנחנו יודעים כמה חלקלק הדבר הזה.
אורנה ברביבאי: איזה מדרון חלקלק זה.
אורנה ברביבאי: ובסוף, כשאנחנו יושבים, ואנחנו יודעים מה קורה לנו, ואיך אנחנו חושבים, ומה המשמעויות של זה - לא בטוח שאדם אחד בודד, וזה כבר נעשה בעבר, במדינה שלנו, שאותה אנחנו כל כך אוהבים.
אורנה ברביבאי: היה מי שתרגם שיח פוליטי מקסים לרצח ראש הממשלה.
אורנה ברביבאי: היה.
אורנה ברביבאי: וגם היה מי שהעיר על זה והעיד על זה בנאום הספציפי של רבין לפני הרצח, הוא אמר, אני מדבר על הסתה, ואני יודע מה המשמעות של זה.
אורנה ברביבאי: ואני אומר לכם - בואו נירגע כולנו, במילים אחרות, יש לי את הציטוט בהקשר הספציפי.
אורנה ברביבאי: ולכן אני אומרת, בואו לא נהיה אנחנו אחראים במקום להרגעה, להסתה והסלמה של השיח הפוליטי.
אורנה ברביבאי: אני חושבת שהתפקיד שלנו כשליחי ציבור, זה להוריד את הלהבות.
אורנה ברביבאי: התפקיד שלנו כשליחי ציבור, לתת גיבוי לכוחות הביטחון לפעול.
אורנה ברביבאי: אני מאוד מוטרדת מהעדר המשילות בעת הזאת, בתקופת מעבר בין ממשלה אחת לשנייה, כשבנסיבות האלה מסבירים לי למה לא מתכנס קבינט.
אורנה ברביבאי: מל"ל אומר לי, אבל אנחנו בתקופת מעבר.
אורנה ברביבאי: אז אוקיי, דווקא בעת הזאת, מוסדות השלטון שעליהם יוצא השב"כ ואומר זה הייעוד שלו להגן על המשטר ועל הדמוקרטיה, דווקא בעת הזאת של מעבר, חייבת להיות הקפדה יתרה באופן של ניתוח האיומים, יוצא שאני יושבת פה בוועדת חוץ וביטחון בדיונים, ואני פתוחה לכל הסקירות הביטחוניות, ואני תוהה מי לוקח אחריות בעת הזאת, ברגע הזה, ברמה של משילות במדינה, ואם יש התראה כל כך קיצונית של ראש שב"כ - מי מטפל בזה?
אורנה ברביבאי: אם אני מבינה שהקבינט לא מתכנס.
אורנה ברביבאי: ואני מבינה שהבט"פ שלא נוכח פה, שאנחנו נצטרך גם לקבל התייחסות לגבי עמדה קונקרטית ספציפית מה שר הבט"פ אומר, ומה הוא עשה מול המשטרה כדי לקבל המלצה מקצועית כזאת או אחרת.
אורנה ברביבאי: ואני מצפה שהמשטרה תגיד את עמדתה המקצועית.
אורנה ברביבאי: וגם לגבי המשטרה, אין לי ספק בכלל שזה לא עניין פוליטי.
אורנה ברביבאי: תגיד המשטרה מצעד הדגלים הוא מצעד שיש בו כדי להסלים ואת הנפיצות ואת ההשפעה, ואין בכך – תתפלאו חברי כנסת יקרים, שום אמירה שלי לגבי הלגיטימיות של אדם, כל אדם לשאת בגאווה את הדגל במדינת ישראל.
אורנה ברביבאי: אף אחד שלא ייחס לזה.
אורנה ברביבאי: כולנו גאים בדגל שלנו.