GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
הדי זילברמן: אנחנו מדברים על סדר גודל של 198 תדריכים וראיונות של רע"ן תקשורת בינלאומית אצלנו.
הדי זילברמן: התפקיד המרכזי שלו בחירום זה לקחת את המספרים היומיים, כפי שאנחנו מאשרים אותם אצלי, עם ההתאמות לבין-לאומי, ולדברר אותם לתקשורת הבין-לאומית.
הדי זילברמן: אני מדבר על סדר גודל של 230 הפצות הודעות של דובר צה"ל ב-11 יום של מבצע.
הדי זילברמן: אתם יכולים לבד לגזור את כמות ההפצות שאנחנו עושים ביום שזו למעשה הדרך המרכזית שלנו לדברר את המבצע.
הדי זילברמן: זה בערך 20 הפצות ביום, זה הרבה מאוד.
הדי זילברמן: הוצאנו במהלך המבצע 7 חבילות מורחבות.
הדי זילברמן: חבילה המורחבת זה שאנחנו נותנים לכלי התקשורת את כל קולות הקשר, את כל הצילומים.
הדי זילברמן: ממש בונים להם סיפור כדי שייצאו איתו החוצה בפן הצבאי כמובן.
הדי זילברמן: עשינו 264 ראיונות של דוברים חוץ מראש ענף תקשורת בין-לאומית – קווים חכמים פחות נוגע כאן – 40 תדרוכים בשטח של גורמים צבאיים, מעל 100 תדרוכים, סקירות וחיבורים של ארגונים בעיקר וכמה משפיענים בשפות השונות, וסיורים בשטח עם תקשורת בעיקר באזורי פגיעה של רקטות ובסוללות "כיפת ברזל", זה הדבר המרכזי שאנחנו מנסים לדברר בחירום.
הדי זילברמן: שני השקפים האחרונים שלי מציגים קצת מספרים בדיגיטל במהלך המבצע.
הדי זילברמן: למעשה, אנחנו מגיעים רק בבין-לאומי – אני לא מכניס כאן את הערבית, אם את מכניסה את הערבית פנימה את מגיעה לסדר גודל של מיליארד, כי הערבית אצלי היא בערך 350 מיליון, אז אנחנו מגיעים לחשיפה של מיליארד אנשים אם מחברים בין-לאומי וערבית.
הדי זילברמן: הפלטפורמה שלנו, דף הפייסבוק שלנו, זה דף הפייסבוק הכי נצפה במדינת ישראל במהלך המבצע.
הדי זילברמן: הריצ'ים שלנו הם ריצ'ים שאפשר לראות אותם, אני לא רוצה לשווק אותם יותר מדי, אבל בגדול הייתה לנו פה קפיצה גדולה מאוד ברשתות אבל זה לא מנחם אותי יותר מדי.
הדי זילברמן: שתי המלצות לסיום: אחד, אני הייתי מאוד מאוד שמח אם היינו יכולים כמדינה לשקף את מה שקורה בתווך אזרחי לקהל הבין-לאומי בזמן מלחמה בצורה יותר משמעותית, לדוגמה, המטח לתל אביב, גם שיורט, הוא הזדמנות מעולה להדגים את זה.
הדי זילברמן: התלבטתי אם לשים את זה כי כידוע זה לא מענייני לשקף את התווך האזרחי, רק שזה היה מאוד מאוד עוזר לי כי מה שיש לי בצד השני, וזה כולם יודעים, זה שיקוף של התווך לך אזרחי ולא שיקוף של פעולות חמאס בעזה.
הדי זילברמן: וכיוון שהם משתפים תווך אזרחי ושם יש יותר נזק פיזי כי התקיפות שלנו היו תקיפות עוצמתיות, אני חושב שיש להראות לקהל הבין-לאומי את הסיפור האזרחי.
הדי זילברמן: שתיים, אני חושב שנכון מאוד להעצים את החיבור השגרתי ולהכין את הדברים כדברים נצורים.
הדי זילברמן: ראיתי את זה גם בקהלים אחרים, גם בערבית וגם בישראלי, שדברים שהכנו מראש ותיאמנו מראש, היה לנו הרבה הרבה יותר קל להפעיל.
הדי זילברמן: זה לא סוד, כל מי שניהל פעם מערכת גדולה שמתכוננת ועוברת מ-0 ל-100, משגרה לחירום, מבין שזה מה שצריך לעשות.
הדי זילברמן: זהו מבחינתי, עד כאן.
אורנה ברביבאי: יש לי שאלות, דובר צה"ל ואשמח אם תענה לי עליהן.
אורנה ברביבאי: אני מסתכלת על המצגת הזאת ואני חושבת שמי שבעיקר דיבר עם הציבור, עם האזרחים, מעבר למסיבות העיתונאים של ראש הממשלה, של שר הביטחון ואולי גם ראש השב"כ לצדו – לא היה דיבור מעבר לאלה עם הציבור עצמו – מצאנו אותך כלובש מדים מסביר את הסיפור הישראלי וגם אחר כך הציפייה שזה גם ישכנע אולי ציבורים אחרים, גם בארץ וגם בחוץ.
אורנה ברביבאי: אז ראשית אני רוצה לשמוע אותך מתייחס לסוגיה הזאת כי הציבור היה כמהה לתשובות, להתייחסות, למתודולוגיה, לאן הולכים.
אורנה ברביבאי: איך אתה מתייחס לזה כלובש מדים.
אורנה ברביבאי: הדבר השני, במציאות שבה הוגדרו מטרות בדירקטיבות על-ידי הדרג המדיני מאוד, בוא נגיד רחבות, שלא לומר עמומות, מה המורכבות של להגיד "הלכנו, ניצחנו, הכרענו, השגנו שקט, השגנו הרתעה" ביכולת להביא את התוצאה לציבור שמצפה להישגים מסוימים?
אורנה ברביבאי: ראינו את זה אחר כך בתום המבצע באופן שבו הציבור אמר "האם אתה חושב שהושגו היעדים?
אורנה ברביבאי: " רובם חשבו שהפסקת האש היא לטווח קצר ושלא ממש ניצחנו, כפי שנאמר להם על-ידי בכירי המדינה.
אורנה ברביבאי: ואני שואלת אותך כי בסוף אתה בתווך הזה.
אורנה ברביבאי: הסיפור של הלגיטימציה הוא קריטי גם לסבב הזה וגם לפעולות אחרות שרוב הציבור מאמין שגם יהיו.
אורנה ברביבאי: תענה לי על זה בהקשר של העמימות, בהקשר של התפקיד שלך כלובש מדים, כמסביר, באופן שבו אתה יכול בכלל להסביר מונחים של הכרעה, של הרתעה, לציבור רחב.
אורנה ברביבאי: ואם לא, מה אתה חושב שכן נכון?
הדי זילברמן: אני אנסה לענות על השאלות האלה.
הדי זילברמן: תראי, לאורך המבצע דיבררנו את המבצע בשתי גישות מרכזיות: אחת, בגישה העקיפה לציבור.
הדי זילברמן: זאת אומרת, הודעות דו"צ ויזואליות שנתנו לכלי התקשורת השונים, אגב בכל הקהלים, ערבי, בין-לאומי וישראלי.
הדי זילברמן: והדבר השני, זה הופעה ישירה שלי ושל מפקדי צה"ל אל מול המצלמה.
הדי זילברמן: הדרך שאני בחרתי כדובר צה"ל לעשות את זה במקרה הזה היא דרך המהדורות המרכזיות.
הדי זילברמן: הופענו ערב-ערב במהדורות המרכזיות וסיפרנו את הסיפור כשהוא מתמקד במסגרת הצבאית כי זה תפקידנו כלובשי מדים.
הדי זילברמן: אני לא מתייחס לסיפור בפן המדינתי כי הסיפור הזה הוא סיפור שלא אמור להיות מסופר על-ידי לובש מדים.
הדי זילברמן: כך נהגנו, כך נמשיך לנהוג, כך נכון לנהוג, ככה אנחנו מתחקרים את זה שנכון לעשות.
הדי זילברמן: זה לגבי השאלה הראשונה.
הדי זילברמן: אני חייב להגיד בעניין הזה שהדברור לבין-לאומי הוא דברור אחר מהדברור לישראלים.
הדי זילברמן: זאת אומרת, אם אני מתייצב בשמונה בערב ואני אומר בערוצים המרכזיים שצה"ל תוקף בעוצמה וצה"ל משמיד את חדרי הפיקוד של אנשי החמאס שנמצאים בתוך תווך אזרחי ואנחנו נגיע אליהם גם כשהם בתוך בתים צפופים למודיעין מדויק בעניין הזה – זה הדברור, זו הרוח והכיוון שאנחנו עושים בקהל הישראלי.
הדי זילברמן: אני לא עושה את אותו דברור בקהל הבין-לאומי.
הדי זילברמן: מטבע מטבע הדברים, אנחנו עושים התאמה לעניין הזה וזה מאוד מאוד חשוב.
הדי זילברמן: הסוגיה השנייה לגבי השאלה על עניין הפרשנות ועל סוגיית ההכרעה וסוגיית התוצאות של הנושא הזה, אני משתדל לנקוט קו מאוד צנוע וברור שמבהיר מהן הפעולות שצה"ל עושה גם בהגנה, גם בהתקפה, גם במישור של העורף הצבאי ואת הפרשנות נותן לציבור לשפוט ולאחרים להגדיר.
הדי זילברמן: אני חושב שזה יומרני מדי, בוודאי תוך כדי מבצע, להגדיר את הדבר הזה ובסיכומי מבצע יש אחרים שייתנו את הפרשנות למהלך הצבאי.
הדי זילברמן: אני חושב תפקיד הצבא להתמקד בפעולות הצבאיות שלו ואני כדובר שלו מתמקד ולהסביר אך ורק אותם.
אורנה ברביבאי: אני מנסה להגיד דבר יותר מורכב.
אורנה ברביבאי: אני לא חושבת שאתה כדובר צריך להסביר את ההיבטים האזרחים.
אורנה ברביבאי: אני רק רוצה לומר שאם צה"ל כצבא העם בונה – וכך נכון לבנות – הצבא במדינה דמוקרטית שבונה על הלגיטימיות שהחברה והאזרחים נותנים לו, בסוף עם הסיפור הזה לא מסופר באופן שבו יש פער –אני אציג את זה אחרת: יש פער בין האופן שבו הצבא מציג את הסיפור המבצעי לתובנה והבנה של מה ציבור אזרחי מדינה מצפים מהצבא שהציבור נותן את כל המשאבים להבנתו כדי להגיע להישג הנדרש.
אורנה ברביבאי: יש פער גדול שאתה תגיד לי "אני לא אחראי לנהל אותו", זאת גם תשובה.
אורנה ברביבאי: אני יושבת מול הגורמים, ובסוף כל הגורמים שיושבים מולי אמורים לתת תשובה ועדיין במעלה הדיון עוד לא קיבלתי אותה, מי מתווך את עניין ההסברה למול הדירקטיבה המדינית, האפקטיביות המבצעית של צה"ל למול האזרח בקצה.
אורנה ברביבאי: 70% מהציבור יושב במקלטים ושואל ואומר: אנחנו מוכנים לתת לגיטימיות מלאה לצבא להשיג את יעדיו.
אורנה ברביבאי: בקצה הוא יושב במקלטים, 70% ממנו, ניזון מרשתות חברתיות אחרות, ניזון מהחמאס שרוצה לספר לו את הסיפור , ומחר בבוקר נגמר המבצע ויש שגרה ויש את גיוס אוגוסט שאנחנו עומדים לפתחו ואנחנו רוצים גם שאמון הציבור בצבא הזה יהיה מחובר אחד לאחד לאפקטיביות המבצעית שלך.
אורנה ברביבאי: אני שואלת אותך את זה לא כי אני רואה בך בהכרח אחראי, אלא כי בסוף אני רוצה לזקק בדיון הזה את הפער בין הדרג המדיני לדרג הצבאי לאזרח בקצה שכולנו פה כפוליטיקאים נציגי הציבור שלו.
אורנה ברביבאי: הדבר הזה לא מתיישב וגם אף אחד לא עוסק בלקחת את הסנכרון הזה ולהגיד לציבור: תקשיבו, המסביר הלאומי הוא כזה, הצבא נדרש ליעדים האלה, הוא עמד בהם, אל תבנו על הכרעה כשאנחנו מדברים רק על הרתעה של האויב שלנו, אנחנו נצא מהמבצע לכל היותר בתנאים כאלה, נא להבין שזה תיאום הציפיות".
אורנה ברביבאי: מי עושה את הדבר הזה לקראת הסבב הבא או לקראת השלום הבא או לקראת ההפתעה הבאה שאנחנו צפויים להגיע אליה?
הדי זילברמן: אני לא אכנס להיבטים בינינו לבין הדרגים שמעלינו בעניין הזה.
הדי זילברמן: אני רק רוצה להגיד לך שאני עושה את המקסימום כדובר להעביר לציבור בצורה הכי אמינה את כל הנתונים שיש לי.
הדי זילברמן: קיבלתי ביקורת לאורך על זה שהוצאתי אפילו יותר מדי נתונים.
הדי זילברמן: זו דרכי, דרכי לדברר בצורה השקופה ביותר את הפעילות של צה"ל.
הדי זילברמן: אני חושב שהשאלה שלך היא שאלה מצוינת, אני כלובש מדים חושב שלא לי - - -
אורנה ברביבאי: אני אומרת לך כלובש מדים, לך ולמפקד שלך ולכל הצבא שבסוף הצבא ישלם את המחיר בהיבט של בשחיקה אמון הציבור ובלגיטימיות של הציבור.
אורנה ברביבאי: בסוף את הצבא ישלם את המחיר, שלא נאמר החברה תשלם את המחיר.
אורנה ברביבאי: אני אומרת את זה ואני מסתכלת עליו כי הוא בסוף בקצה נדרש להסביר את האפקטיביות המבצעית.
אורנה ברביבאי: אני מדברת אליכם כלל משרדי הממשלה ואני אומרת לכם:
אורנה ברביבאי: אם הדבר הזה לא ינוהל באופן שבו יהיה תרגום, עזבו רגע את המעשה המדיני, עוד לא דיברתי עליו, אני לא יודעת אם המל"ל איתנו או לא, וההקשרים המדיניים הרחבים וארוכי הטווח, אני אומרת גם לך נועם, אני מדברת על השפעה המיידית של האופן שבו ההישג מומש או לא מומש, מה היה ההישג אם בכלל ואיך אזרח אמור להבין.
אורנה ברביבאי: עכשיו, לי אין את הארוורד שלקחתי ממנו תוצאה, אני מסתכלת כאזרחית על סקרים שמועברים בציבור, אני נפגשת עם ציבור, הח"כים האחרים פה לצדי נפגשים עם הציבור, ויש פער מובנה בין האופן שבו הצבא מגדיר את היעדים שלו למול הדירקטיבה המדינית ואופן שבו הציבור – כל מה שאני אומרת כאזרחית וגם כיו"ר ועדת חוץ וביטחון, שאירוע כזה לא יכול להמשיך להתקיים מבלי לשלם מחירים.
אורנה ברביבאי: בעיניי הפער של המחיר בין התפקיד של הדרג המדיני על משרדיו השונים, לבין האופן שבו הצבא משקף את ההצלחות שלו, את הניצחונות שלו או לא בהתאם לאפקטיביות בפועל של כל אירוע, אנחנו מידרדרים בפער הזה, בתווך הזה, ביכולת לתווך את זה לאזרח.
אורנה ברביבאי: הדרדור הזה ישפיע כמעגל סגור באמון הציבור, בשחיקת אמון הציבור בצבא וביכולת שלנו גם לקבל לגיטימיות עבור הצבא כצבא העם וגם, רחמנא ליצלן, ביכולת שלנו לנצח בבוא העת.
אורנה ברביבאי: אני אומרת את זה מתוך דאגה עמוקה.
אורנה ברביבאי: אני לא אומרת את זה כטענה כלפיך דובר צה"ל.
אורנה ברביבאי: אני חושבת שאם אנחנו מחמיצים את זה בדיון ואנחנו מציגים מספרים ואנחנו כן אומרים הרשת הזאת כן או לא – פיספסנו את עיקר מהות נושא ההסברה פנימה והחוצה בהקשר הרחב של איך רוצים מדינה מוקפת אויבים שרוצה שכנראה היו לה עוד כמה אתגרים ביטחוניים, איך אנחנו רוצים לתרגם את כל סיפור האינטרס הישראלי לאפקטיביות שאפשר גם לממש אותה בסיבוב הבא.
אורנה ברביבאי: עוד משהו אתה רוצה להגיד או שנסיים?
נירה שפק: אני רוצה לשאול את הדי שאלה.
נירה שפק: ענית על דוברות כי אתה דובר.
נירה שפק: אורנה שאלה אותך הרבה על איך מסבירים ואתה ענית לה על דוברות כי אתה בעצם הדובר.
נירה שפק: אבל בצה"ל קיימים שני מערכים: יש את מערך הדוברות שאתה מוביל אותו ויש את מערך ההסברה שהוא נמצא תחת פיקוד העורף.
נירה שפק: קיים מערך הסברה שלם, קיימים מסבירנים שיושבים בכל התוכניות, שמתעסקים בעיקר בהוראות של חירום ובעיקר מה יהיה מערך המיגון, כשבעצם מערך הסברה אף פעם לא בא ואמר: בואו נעשה כפיים.
נירה שפק: מה בין דוברות לבין הסברה בתוך הצבא?
נירה שפק: כל הזמן אנחנו אומרים, אני כמפקד את גזרה באוגדת עזה תחת פיקוד העורף וכיועצת שר במשרד להגנת העורף בזמנו, כל הזמן דיברנו שהלגיטימציה לאורך הנשימה לפעילות צה"ל זה החוסן שאורנה דיברה עליו.
נירה שפק: אורך הנשימה של העורף האזרחי.
נירה שפק: וכל פעם זה עולה.
נירה שפק: ב-2014, בסוף "צוק איתן", אחד הנושאים שנבחנו כנושא לתחקיר זה מה בין דוברות להסברה.
נירה שפק: אני רוצה לדעת האם מאז נעשה משהו?
נירה שפק: יכול להיות שאתה לא הכתובת, אבל היום היינו צריכים להוציא לידי ביטוי את אותו יש סיכום תחקיר של אז.
נירה שפק: אני לא שואלת על מערך ההסברה הבין-המשרדי, אני שואלת כרגע: בתוך הצבא יש את פיקוד העורף הסברה ויש את מערך הדוברות.
אורנה ברביבאי: שאלה מעולה.
אורנה ברביבאי: תענה, הדי.
הדי זילברמן: קודם כל, שאלה מצוינת.
הדי זילברמן: אני חושב שאנחנו התקדמנו הרבה בסיפור של בין דוברות להסברה.
הדי זילברמן: הקמנו מרכז שאני לא יודע אם אתם מכירים אותו, שהוא מרכז שקיים בתוך פיקוד העורף, הוא מחזיק 3 רגליים: רגל אחת היא רגל הדוברות; רגל שנייה היא רגל ההסברה; רגל שלישית היא רגל של מדעי ההתנהגות של הצבא.
הדי זילברמן: שלושתן ביחד למעשה מתיכים את כלל המידע שאנחנו יודעים על היבטי דוברות ההסברה ומדעי ההתנהגות של הצבא ולפי זה אנחנו גוזרים גם לעולם ההסברה וגם לעולם הדוברות ההשלכות בעניין הזה.
הדי זילברמן: אני יכול לתת לך דוגמה לפעילות שעשינו תוך כדי המבצע בהקשר הזה של התייעצות בין דוברות להסברה, מה נכון לעשות בהינתן ירי למרחבים שלא מורגלים בירי ואיך נכון להכין אותם יותר, לאו דווקא בהיבטים של הודעות דובר צה"ל אלא בהיבטים של הסברה.
הדי זילברמן: בסך הכול זה עבד לנו, להבנתי, באופן מספק.
נירה שפק: אתה אומר שהמבצע הזה הצליח?
הדי זילברמן: כדובר צה"ל – לא.
הדי זילברמן: אני לא אומר שום דבר כ-cut and clear.
הדי זילברמן: אני כבר למדתי שאין cut and clear ב-100% ולכן אני אומר לך שהשתפרנו, אני לא אומר לך שאנחנו במצב מושלם.
הדי זילברמן: קודם כל אנחנו, כמו שאתם יודעים, במערכת גדולה, רק התחלנו תחקירים, הרמטכ"ל סיכם השבוע את מתכונת התחקירים שתימשך בשבועות הקרובים.
הדי זילברמן: אבל אני רוצה להגיד כאמירת מאקרו, במבצע הזה הרגשתי כדובר צה"ל שבהיבט הסברה לקהל ישראלי של מה קורה במבצע, מה ההישגים של הצבא, מה הצלחנו להשיג לעומת מה שתכננו, מה ההישגים בהגנה בעורף ובהתקפה, הרגשתי שאנחנו במצב בסדר גמור.
הדי זילברמן: האתגר הגדול שלי כדובר צה"ל במבצע הזה היה בקהל הבין-לאומי ולא בקהל הערבי ולא בקהל הישראלי, ואת זה אני רוצה לשקף לכם כוועדה שדנה בנושא החשוב הזה.
אורנה ברביבאי: שמענו, תודה.
אורנה ברביבאי: לצערי לא קיבלתי תשובות, לא בהכרח ממך גם מאחרים, אבל אנחנו נגיע לזה גם בהמשך הדיון.
אורנה ברביבאי: אנחנו יוצאים להפסקה עכשיו בשעה 12:00, אנחנו חוזרים ב-12:30 להמשך הדיון, יש לנו עד 15:00.
אורנה ברביבאי: אני רוצה שכל מי שנוכח בזום, לפחות משרדים ממשלתיים, ימשיך להיות כי לחברי הכנסת, אני מניחה, יהיו שאלות וחשוב שיישאלו.
אורנה ברביבאי: לא אישרתי את זה קודם כל-כך כדי לא לפגוע ברצף ההצגות.
אורנה ברביבאי: אני ארצה שהם גם יהיו ואנחנו נמשיך כמובן עם הנוכחים כאן.
אורנה ברביבאי: חזרה ב-12:30.
אורנה ברביבאי: חברים, אנחנו רוצים להמשיך, שבו בבקשה, אנחנו מודים לכם על הסבלנות על אורך הרוח ועל הנכונות לקחת חלק בכל הדיון.
אורנה ברביבאי: אלה שאתנו בזום, אנחנו מתחילים.
אורנה ברביבאי: אבי בניהו נמצא אתנו, אתה ברכב, מה שלומך?
אבי בניהו: בסדר גמור, תודה רבה.
אורנה ברביבאי: יופי.
אורנה ברביבאי: אני לא יודעת אם לקחת או לא לקחת חלק בדיון קודם.
אורנה ברביבאי: היה חשוב שנתזמן את השעות שבהם תוכל לדבר כי חשוב לנו לשמוע את דעתך.
אורנה ברביבאי: אתה יודע במה עוסק הדיון – סוגיות ההסברה והדיפלומטיה ובוודאי על רקע "שומר החומות".
אורנה ברביבאי: נשמח לשמוע אותך ידידי.
אבי בניהו: תודה רבה על ההזמנה, במבצע האחרון שמעתי קצת מהדברים של דובר צה"ל ושל אורנה.
אבי בניהו: במבצע האחרון לא נשאתי בשום תפקיד, הייתי קצת פרשן באולפנים, ובכל זאת אנסה מהניסיון שלי כדובר צה"ל, כמפקד גלי צה"ל, כיועץ לשרי ביטחון וככתב צבאי, לשתף בכמה תובנות שהצטברו אצלי.
אבי בניהו: אני רוצה דווקא בבמה הזאת להתחיל באמירה שהסברה היא לא תחליף למדיניות.
אבי בניהו: הפוליטיקאים בדרך כלל מנסים לתלות בהסברה את מחדליהם וכישלונותיהם.
אבי בניהו: הגענו ל"שומר חומות" כתוצאה ממדיניות רפה ורופסת של 12 שנים או בעצם היעדר מדיניות ב-12 שנים, ושום הסברה לא תוכל לעזור לדבר הזה.
אבי בניהו: תוסיפו לזה את העובדה שמדינת ישראל נתפסת בעולם כמדינה שלא קבעה את גבולותיה, ששולטת על עם זר.
אבי בניהו: ברגע שמתחיל מבצע כזה, ההסברה הופכת להיות מוגבלת ממילא.
אבי בניהו: יש לנו נטייה, לנו הישראלים, וזה התחיל בתקופה של אבא אבן שאמר לנו אז: העולם כולו נגדנו, לא נורא נתגבר.
אבי בניהו: גם אז דובר על כישלון ההסברה וזה ממשיך עד היום.
אבי בניהו: ואחרי כל אירוע וכל מבצע כמו איזה הלקאה עצמית של חגיגות העשוראא של השיעים, אנו מלקים את עצמנו: איפה הייתה הסברה ואיפה לא הייתה הסברה?
אבי בניהו: ניכנס רגע לפרופורציות, לא שאין תובנות, לקחים ושגיאות, אבל בסופו של דבר, נשמר אמון הציבור בצה"ל, במפקדים ובמבצע עד היום האחרון.
אבי בניהו: דבר שני, הייתה לגיטימציה בינלאומית להפעלת הכוח הצבאי בעזה – בעיקר על ידי מדינות אירופה שהיו בעבר יעד משמעותי – עד תום המבצע.
אבי בניהו: אין שום דרישה מבית או מחוץ לוועדת חקירה.
אבי בניהו: בסופו של דבר התוצאה טובה.
אבי בניהו: השאלה היא מה תהיה התכלית המדינית של המבצע הצבאי – אבל זה לא לוועדה הזו.
אבי בניהו: באופן בסיסי, ישראל וצה"ל סובלים, סבלו ויסבלו מחולשתה של העוצמה.
אבי בניהו: האויבים שמולנו, בעיקר כשזה בתווך האזרחי, לעולם ייהנו מעוצמתה של החולשה.
אבי בניהו: כשנכנסתי להיות דובר צה"ל קבעתי שלושה דברים: הראשון, צה"ל מרכז עוצמות יתר בהסברה של מדינת ישראל, זה לא דבר בריא, אין לשום גוף במדינה את עוצמות ההסברה שיש לדובר צה"ל.
אבי בניהו: תפקידו אולי לעשות את זה, אבל הוא צריך לשרת הסברה של מדינה ולא לעמוד ב"פרונט".
אבי בניהו: ביום האחרון של תפקידי אמרתי שנכשלתי ונכשלנו כולנו לתקן את הדבר הזה.
אבי בניהו: הדבר השני שקבעתי היה שדוברות צה"ל וכל התחום של התודעה והלוחמה הפסיכולוגית הוא כמו שמן ומים.
אבי בניהו: עד כדי כך שהנחיתי שכל קצין מדובר צה"ל שימצא את עצמו בדיון על תודעה שלא באישורי – ואני לא אאשר לעולם – הולך הביתה.
אבי בניהו: הדבר הנוסף זה כל האחריות של הסברה לאוכלוסייה והנחיות מצילות חיים – לא צריך את התיווך של דובר צה"ל, הן הולכות ישירות לציבור.
אבי בניהו: כמה מילים על המבצע האחרון: הבחנתי פה בתמיכה עצומה, בפער עצום בין התמיכה בממשלות ובפרלמנטים באירופה ובעולם לבין התמיכה ברחוב ובתקשורת.
אבי בניהו: בעוד שהממשלות, הנשיאים, ראשי המדינות, שרי החוץ וההגנה, הרמטכ"לים והפרלמנטים היו אתנו; הרחוב והתקשורת בהשפעה אסלאמית, בהשפעה של רשתות חברתיות – לא היה אתנו.
אבי בניהו: זה לא נולד ביום אחד, זה פרי של מה שאמרתי בהתחלה.
אבי בניהו: בסופו של דבר מדינה יכולה לחיות עם הדבר הזה במבצע, אבל אסור לנו להזניח את זה בימי שגרה בין מבצע למבצע, כי במבצע אי אפשר לתקן את זה.
אבי בניהו: כמה דברים בכל זאת: יש הרבה מאוד ליקויים שאפשר לקבל אותם.
אבי בניהו: אתמקד בשניים, אני חושב שבחזית ההסברה במלחמה במעגל הראשון נמצאים צה"ל באמצעות דובר צה"ל והמפקדים שהוא מפעיל ומשרד החוץ.
אבי בניהו: במעגל השני, משרד ראש הממשלה, משרד הביטחון, קהילת המודיעין ואחרים.
אבי בניהו: תפקידו של משרד החוץ הוא להשיג את הלגיטימציה בעולם להפעלת הכוח הצבאי, לתת לצה"ל את דרגות החופש לפעול ולשמור על מעין כיפת ברזל מדינית.
אבי בניהו: תפקידו של צה"ל זה לתת לציבור, שהוא גם הבעלים וגם הלקוחות, את המידע על מה שעושים הבנים והבנות שלהם, על מה עושים עם הכסף שלהם.
אבי בניהו: ולהביא בכך, בהסברת מהלכי הקרב, יעדי הקרב, באמצעות דוברים מהשטח ולא מהשטח, לשמר את רמת האמון של הציבור בצה"ל, במפקדים, בלוחמים וביעדים של המבצע עד תומו.
אבי בניהו: אלה הזירות המרכזיות.
אבי בניהו: שמתי לב שמשרד החוץ עשה עבודה יותר שקטה בהשגה של כיפת ברזל במגעים בין-אישיים, בין המשרד לבין עמיתיו בחוץ לארץ, ובסך הכול השיג תוצאה יפה.
אבי בניהו: התראיינו יותר שגרירים באנגליה ובמקומות אחרים – אני לא מכיר את המספרים – מאשר שר החוץ והמנכ"ל.
אבי בניהו: אפשר אולי ללמוד מזה לקח.
אבי בניהו: אני חושב ששר החוץ צריך בעיקר לעבוד החוצה ולא פנימה, אבל זה עניין גם של תפיסה אישית.
אבי בניהו: בדובר צה"ל הקפדתי מאוד שהדוברים של צה"ל לא יתראיינו ל-CNN, ABC ,BBC או FOX NEWS, איפה שדודה יוכבד רואה, אלא שיתראיינו לכל ערוצי הטלוויזיה במדינות שהם חברות במועצת הביטחון והן מקבלות החלטות בענייננו כדי להשפיע עליהם ועל נציגיהם.
אבי בניהו: דובר צה"ל עשה כברת דרך משמעותית מאז התקופה שלי בעיקר בתחום הדיגיטל והרשתות החברתיות והוא למעשה הגוף הגדול והמוביל היום בממשלה, במדינת ישראל הפורמאלית, בתחום הזה.
אבי בניהו: זה לזכותו של צה"ל ולבושתה של המדינה.
אבי בניהו: אני רוצה להתריע על העובדה שבמדינת ישראל, כלקח ממלחמת לבנון השנייה, החליטו בצדק רב להקים מטה הסברה לאומי שיהיה לו יושב ראש ומנכ"ל ומטה.
אבי בניהו: סוכם בשעתו שהוא ימוקם במשרד ראש הממשלה, הממלכתי, ולא בלשכת ראש הממשלה הפוליטית.
אבי בניהו: מהר מאוד התקן של המנכ"ל שאמור להיות במשרד ראש הממשלה – כמו שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שנמצאת במשרד ראש הממשלה, או הוועדה לקידום נשים שנמצאת במשרד הממשלה – הפך לשרת את הגוף הפוליטי בלשכת ראש הממשלה.
אבי בניהו: ועוד יותר גרוע: היום הוא בכלל לא מאויש.
אבי בניהו: אין למדינת ישראל במצבה הנוכחי, לא יושב-ראש מטה הסברה לאומי, אין לה גם מנכ"ל מטה הסברה לאומי, מאז שירדן ותיקאי שנמצא שם השתחרר.
אבי בניהו: ונדמה לפעמים שנתניהו ראש הממשלה – אני יכול להגיד בפעם הראשונה אני אומר את זה, אני כבר לא במדים – חושב שהוא יודע להסביר הכול לבד או להפעיל את מי שהוא רוצה, מה שהוא רוצה, שאין מכונות מיומנות, משומנות שיודעות.
אבי בניהו: התפקיד של המטה הזה הוא לתאם בין כל הגופים, לוודא את אחידות המסר, לתאם מי מופיע ומי עושה מסיבת עיתונאים באיזה שעה, שלא תהיה התנגשות בין ראש הממשלה לרמטכ"ל, שהשגריר הזה יגיד מה שהאלוף הזה אומר.
אבי בניהו: זה לא קיים.
אבי בניהו: דבר נוסף, חסר לנו דמות של גבר או של אישה, שיהיו ממלכתיים ומקובלים על כולם, שידעו לעמוד בפני הציבור במדינת ישראל.
אבי בניהו: זה היה חשוב שבעתיים באירוע האחרון, שהיה פה גם עניין עם החמאס, גם חשש להתלקחות של זירה צפונית, וגם - - - פנימית בוערת – גם בירושלים וגם ברחובות ישראל.
אבי בניהו: מישהו צריך להסביר לציבור בצורה מסודרת ומרוכזת.
אבי בניהו: מה המצב לאשורו, לעשות אתו תיאום צפיות, להקרין אמינות, שקיפות, שיתוף, יכולת להודות בשגיאות, להסביר מה עושים משרדי הממשלה, להשיב על שאלות של הציבור ושל העיתונאים ולנסוך בציבור ביטחון.
אבי בניהו: לעשות אתו תיאום ציפיות גם כשקשה.
אבי בניהו: וזאת מסיבה אחת פשוטה: במלחמה הזאת ובמלחמות הבאות, החיילים האמתיים יהיו אזרחי מדינת ישראל שרק הם ורק הם בלבד, בתפקוד שלהם ובחוסן שלהם, יתנו לדרג הצבאי ולדרג המדיני את דרגות החופש לסיים את המבצע במועד שנוח לנו ולא יהיו לנו מצב שארבע אימהות יהפכו ל-400 אלף.
אבי בניהו: ואנחנו – מי סופם יישורנו.
אבי בניהו: יש להתייחס לחיילים הללו ללא מדים, גברים, נשים, זקנים וטף, במלוא הרצינות.
אבי בניהו: לתת להם מידע, להשיב להם על שאלות.
אבי בניהו: דמות כזו, אם תרצו כמו שעשה נחמן במלחמת המפרץ, הרצוג האב זכרונו לברכה במלחמה אחת, ארהל'ה יריב במלחמה אחרת.
אבי בניהו: ומהזיכרון הקצר – אני עשיתי את זה ב"עופרת יצוקה".
אבי בניהו: זה צריך להיות מישהו מוסכם, מישהו שידע לעשות את זה, מישהו שיודע להתייצב מול מצלמה, וכן הלאה.
אבי בניהו: באירוע האחרון זה היה חסר, בעיקר בגלל השילוב של חזית בעזה ביחד עם האירועים בלוד, רמלה, ירושלים והר הבית.
אבי בניהו: ישראל לוקה בפיגור מסוים בתחום הרשתות החברתיות ואושיות הרשת, ולדעתי כאן הלקח המרכזי שישראל צריכה להסדיר.
אבי בניהו: ישראל צריכה להסדיר את התיאום ואת איוש המטות.
אבי בניהו: והיא צריכה לשים מסביר חברתי שיהיה מקובל על כל חלקי הבית.
אבי בניהו: צריך לחזק את עצמנו בתחום הרשתות החברתיות.
אבי בניהו: פעם אחת יש לנו משרד הסברה, פעם שניה אין לנו מרכז הסברה.
אבי בניהו: כל מיני גופי הסברה הלכו לכל מיני מקומות, למשרד למודיעין, לאסטרטגיה, ללשכת הפרסום, ללשכת העיתונות.
אבי בניהו: צריך לעשות סדר בדבר הזה.
אבי בניהו: אני יודע שהשגרירים הופעלו לפחות פעם אחת על ידי ראש הממשלה ושר החוץ, וכן בשיחות שוטפות של הסמנכ"לים.
אבי בניהו: אפשר היה לעשות יותר.
אבי בניהו: לקחת אותם לאתרי נפילות וכן הלאה.
אבי בניהו: עם הנספחים הצבאיים אינני יודע מה עושים.
אבי בניהו: הנספחים הצבאיים בכלל, ואלה שמייצגים את המדינות שמרכיבות את מועצת הביטחון, לגביהן זה חשוב שבעתיים.
אבי בניהו: ישנה התנגשות מובנית בין הסברה לבין יחסי ציבור.
אבי בניהו: בין הסברה לעולם לבין יחסי ציבור.
אבי בניהו: ביחסי ציבור פנימיים, אנחנו רוצים שאזרחי ישראל יראו את מפקד חטיבת גבעתי.
אבי בניהו: אבל אני לא רוצה שהזקן בניו-ג'רזי או האישה באוקלהומה יתחילו לראות לובשי מדים בחשיפת יתר.
אבי בניהו: צריך לעשות את ההלימה הנכונה.
אבי בניהו: בעבר הכרחתי כמה אנשי מילואים שלי לייצג את צה"ל בלבוש אזרחי.
אבי בניהו: לא תמיד אדם עם נשק, עם דרגות, עם 'נשק בהצלב' במלחמה משדר את מה שאני רוצה לשדר.
אבי בניהו: אני לא אהבתי את ההודעה שיצאה מצה"ל על זה שאנחנו ניסינו פעמיים להתנקש במוחמד דף והא נמלט משם.
אבי בניהו: צה"ל צריך לתחקר את זה.
אבי בניהו: אם הוא קיבל הוראה מהדרג המדיני, אז הוא צריך לעמוד מולו פעם הבאה ביתר שאת.
אבי בניהו: הפכנו את מוחמד דף לגיבור ואת צה"ל לנרפה באירוע הזה.
אבי בניהו: זה לא דבר טוב.
אבי בניהו: דבר שני: אני לא בטוח שצה"ל ופיקוד העורף צריכים לספק מידע כמה טילים החמאס ירה.
אבי בניהו: הוא יודע, אם הוא רוצה, שיגיד.
אבי בניהו: אנחנו לא דוברים שלו.
אבי בניהו: לגבי מגדל התקשורת: ב-2009 – אל תתקפו אותי – ביקשתי לבדוק עוד פעם את החובה המבצעית ואת הצורך המבצעי להוריד את המגדל הזה, וזאת בגלל החישוב של נזק מול תועלת.
אבי בניהו: לאחר שהעברנו את הקואורדינטות ואת הבניין לא הורידו את הבניין.
אבי בניהו: אני מניח שאז האחיזה של החמאס בו, הייתה נמוכה מהיום.
אבי בניהו: זה קרה על ידי מחליפי פעם נוספת ב"עמוד ענן" ב-2012.
אבי בניהו: הפעם החליטו להוריד אותו.
אבי בניהו: אני מניח שאם החליטו להוריד אותו במסגרת מטרות "עוצם".
אבי בניהו: זה אומר שלחמאס הייתה שליטה מרכזית או מכרעת בבניין הזה.
אבי בניהו: אי אפשר ב-2012 להוריד מגדל כזה מבלי שיבנה על ידי שירות הביטחון הכללי, אגף המודיעין וצה"ל תיק מסודר של הפללה.
אבי בניהו: כך שדקה אחרי שהבניין הזה נופל, ישראל ניצבת באמצעות כל מערכי ההסברה שלה כגון שגרירים, נספחים, כלי תקשורת, רשתות חברתיות ואומרת: הבניין הזה נפל כי בקומה רביעית היה בנק – זה לא בנק, זה מטה להזרמת כספים מאירן.
אבי בניהו: בקומה 17 הייתה חברה לייבוא חקלאי – זה לא ייבוא חקלאי, זה מודיעין איראני שיושב שם ומלמד אותם.
אבי בניהו: וכן הלאה וכן הלאה, להפליל את הבניין, ולהפוך אותו לבר נפילה ובר מוות.
אבי בניהו: עוד הישג חשוב שלא שייך לדוברות ומשפיע מאוד על הדוברות זה שבמבצע הזה היה מינימום של מינימום בפגיעה בבלתי מעורבים.
אבי בניהו: בכל המגדלים שהורדו, לא נהרג אפילו תושב עזתי אחד.
אבי בניהו: זה הישג עצום שמשרת גם את המרכיב של ההסברה הישראלית.
אבי בניהו: אנחנו צריכים להרים את מנגנוני ההסברה, לשפר אותם, לתקצב אותם, להיעזר בגורמי מקצוע, ולעשות הסברה בין מבצע למבצע.
אבי בניהו: כשהמבצע התחיל, יש לך את המסרים שלך, אתה צריך לתאם אותם, אתה צריך להעביר אותם.
אבי בניהו: משפט אחרון, לאחר המבצע, ראיתי את ההודעה שהוציא ראש הממשלה, שהוא קיבל את המלצת ראש השב"כ והרמטכ"ל.
אבי בניהו: זאת לדעתי הודעה עם מרכיב מנהיגותי קטן, לממשלה יש אחריות שלוחית של צה"ל.
אבי בניהו: הוא כפוף למרותה, הוא לא צריך להיתלות בצה"ל שקיבלו את ההמלצה לא לצאת ולא לחזור.
אבי בניהו: זאת הודאה שמסתתרת אחרי הצבא ושירות הביטחון הכללי.
אבי בניהו: הדבר שעוד יותר הרתיח אותי אלו האמירות של חברים בקבינט שהמודיעין היה דל ועלוב וחיל האוויר לא סיפק את הסחורה, והצבא נרפה ומוריד את הרגל מהגז.
אבי בניהו: זה פוליטיקאים סרים.