GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורנה ברביבאי: תראו, מספיק שהסתכלנו וראינו שה-4.5 מיליארד האלה לא ממומשים, וראש עיריית אשקלון דיבר איתנו ואנחנו מבינים שהתקציב הייעודי שלו – סימנת לי עם הראש, סלוביק, שהוא בכלל לא חלק מהתקציב אבל הוא מחזיק איזה צ'ק שהוא צריך לקבל.
אורנה ברביבאי: וכותבת לי נירה תוך כדי שיש התייחסות לעוד 322 מיליון שקלים שנקבעו כבר באוגוסט לנושא גילוי והרתעה, שהוא גם לא חלק מהעניין.
אורנה ברביבאי: והנה לכם, אנחנו מבלבלים את המוח ומדברים במונחים של מיליארדים ואף אחד לא רואה את השורה התחתונה, ובוודאי נדרש לתת מענה.
אורנה ברביבאי: אני אגיד שורה תחתונה אחרונה.
אורנה ברביבאי: מעבר לעובדה שאנחנו מדברים גם על מיגון ברמה הפרטנית לאזרח, יהיה אשר יהיה, יש פה פער עצום גם בהגנה על תשתיות.
אורנה ברביבאי: בסוף, זה לתת מענה של רציפות תפקודית – תסלחו לי על הביטוי הצבאי שאני מביאה אותו מכל כך הרבה שנים בצבא – רציפות תפקודית בסוף לאזרח היא היכולת לתת לו מענה בזמן אמת, לכל הצרכים הבסיסיים של האזרחים: מים, חשמל וכו' וכו'.
אורנה ברביבאי: וההבנה הזאת של הגנה על תשתיות, בוודאי גם על הקשרים אחרים של היכולת של הפרט – זה לא הדיון הזה, על פיצוי וכו' – אבל היא מהותית גם בהקשרים של פרנסה אחר כך בהמשך, ואם אנחנו יודעים שיש פה פערים, ואנחנו יודעים שיש פערים, צריך גם לתת מענה ספציפי ייחודי לתוכנית תשתיות, בוודאי תשתיות שהן מתנות הקשרים בסיסיים של איכות חיים.
אורנה ברביבאי: אני לא נגעתי בכל הנקודות כי אין לנו מספיק זמן גם לזה, ובסוף תמיד לי נשאר הכי פחות זמן.
אורנה ברביבאי: אני אסיים בזה – אני מודה למי שהגיע, מקרוב ומרחוק, למי שהיה איתנו בזום.
אורנה ברביבאי: לדעתי, נתתי לכל מי שרצה לדבר, לדבר.
אורנה ברביבאי: היה לי חשוב לשמוע אתכם באופן הכי אישי כדי לשמוע את הדברים ברמה האותנטית שלהם, ועוד נכונה לנו עשייה מרובה.
אורנה ברביבאי: תודה רבה, הישיבה נעולה.
הוועדה המסדרת): בוקר טוב לכולם.
הוועדה המסדרת): בוקר טוב ליושב-ראש הכנסת, ברכות.
הוועדה המסדרת): בהתאם להוראות סעיף 106א(1) לתקנון הכנסת, הוועדה תבחר יושב-ראש מבין חבריה לפי המלצת ועדת הכנסת.
הוועדה המסדרת): לעניין הוועדות הזמניות, מחליפה הוועדה המסדרת את ועדת הכנסת.
הוועדה המסדרת): והיא החליטה להמליץ לוועדה הזמנית לענייני חוץ וביטחון לבחור את חבר הכנסת רם בן ברק כיושב-ראש הוועדה.
הוועדה המסדרת): אנחנו נביא זאת להצבעה.
הוועדה המסדרת): בבקשה, מצביעים.
הוועדה המסדרת): רם בן ברק ליושב-ראש הוועדה, מי בעד?
שמואל לטקו: כולם.
יאיר גולן: רם, אני לא בטוח שתצטרך את היד שלי.
הוועדה המסדרת): מי נגד?
הוועדה המסדרת): מי נמנע?
שמואל לטקו: פה אחד.
הוועדה המסדרת): פה אחד.
הוועדה המסדרת): חבר הכנסת רם בן ברק, ברכות ובהצלחה.
הוועדה המסדרת): חברי הוועדה שרוצים לברך, זה הזמן.
הוועדה המסדרת): אנחנו נחזור לוועדת הכנסת.
אלי אבידר: יושב-ראש הכנסת, לא?
מיכאל מלכיאלי: מה?
מיכאל מלכיאלי: נברך בלי היושב-ראש?
אלי אבידר: רגע.
קריאה: רגע.
קריאה: רגע, רגע, רגע.
אלי אבידר: תשבי רגע.
רון כץ: הינה, יש יושב-ראש.
אלי אבידר: קודם כול, אנחנו רוצים לשמוע את יושב-ראש הכנסת מברך אותו.
אלי אבידר: ואחרי זה אנחנו גם רוצים לברך.
הוועדה המסדרת): לא.
הוועדה המסדרת): אני אמרתי שאת הברכות אתם יכולים להמשיך.
אלי אבידר: גברת, יש דבר שנקרא פרוטוקול.
איתן גינזבורג: קודם כול, יושב-ראש הכנסת.
רם בן ברק: שקט.
רון כץ: הו, הו.
רון כץ: רם - - - רם - - -
איתן גינזבורג: מה לעשות?
איתן גינזבורג: יש כאן מישהו שמנהל.
מיקי לוי: בוקר טוב.
מיקי לוי: מה, אין פה רמקולים?
מיקי לוי: הקול הגבוה שלי.
מיקי לוי: בוקר טוב לכולם.
מיקי לוי: תודה רבה על ההזמנה.
מיקי לוי: אני מאחל לך באמת המשך דרך צלחה.
מיקי לוי: אין לי בכלל ספק, לאור העבר שלך, שתחזיק את הוועדה.
מיקי לוי: גם מבחינת ידע וגם מבחינת יכולת, אתה האיש הנכון, בזמן הנכון ובמקום הנכון.
מיקי לוי: אני מאחל לך הצלחה מכל הלב.
מיקי לוי: אצלי "מכל הלב" זה תרתי משמע, לאור זה שהוא נפגע בעבר.
מיקי לוי: ואני לא אומר את זה לכל אחד, אבל לך – כן.
מיקי לוי: אתה גם חבר וגם ראוי.
מיקי לוי: ולוועדה עצמה – זו אחת הוועדות המאוד מאוד חשובות בכנסת ישראל – אני מאחל לכם הצלחה בהמשך הדרך ורק שתעשו טוב למדינת ישראל.
מיקי לוי: בהצלחה לכולם.
רון כץ: תודה רבה.
רם בן ברק: אמן.
יאיר גולן: תודה, תודה.
יאיר גולן: אפשר גם?
מיקי לוי: יש כאן כבר זכות דיבור, בבקשה.
מיקי לוי: אתם רוצים שאני אנהל או מה?
אלי אבידר: מה זה הפרוטוקול הזה, תגידו לי?
יאיר גולן: רם, אני רוצה, קודם כול, לברך ורק להצטרף לדבריו של יושב-ראש הכנסת.
יאיר גולן: אתה האיש הנכון, במקום הנכון, בזמן הנכון.
יאיר גולן: ומעבר לכך, אני חושב שיש בפנינו אתגרים גדולים כוועדה בכנסת בהקשרים של בקרה, פיקוח וגם גיבוש של רעיונות חדשים בנושאים של תפיסה, בנושאים של בניין הכוח והפעלת הכוח.
יאיר גולן: אני חושב שישראל ניצבת בפני אתגרים אדירים שהם לא יותר גדולים ממה שהיו בעבר, הם פשוט שונים קצת.
יאיר גולן: והעידן הזה של השתנות מחייב חשיבה רעננה, חשיבה אחרת.
יאיר גולן: ומהבחינה הזאת, השיח שלנו עם ארגוני הביטחון השונים, אני בטוח שהוא יכול להיות שיח מפרה, בונה, יצירתי.
יאיר גולן: ואני בטוח שנעשה טוב.
יאיר גולן: בהצלחה.
מיכאל מלכיאלי: טוב, אדוני היושב-ראש - - -
אלי אבידר: מלכיאלי?
אלי אבידר: על מה דילגת?
מיכאל מלכיאלי: הוא הסתכל עליי, מה?
רם בן ברק: אני אתן לכם טיפ.
רם בן ברק: בעניין של תיק החקלאות, שניים רבו, אחד קיבל.
רם בן ברק: אז אל תריבו, כי מישהו אחר עוד יכנס כאן, לוועדה.
מיכאל מלכיאלי: לי יש כבוד לאופוזיציה שבתוך הקואליציה.
אלי אבידר: זה טוב.
אלי אבידר: רם, אני מאחל לך הצלחה.
אלי אבידר: יש לך דרך מדהימה.
אלי אבידר: מהיום שנכנסת לפוליטיקה, נכנסת עם חיוך עם הרבה צניעות.
אלי אבידר: לא באת עם איזשהן הצהרות שאתה הולך לשנות את העולם, ואתה ואתה ואתה.
אלי אבידר: ובכלל, בכל הדיונים איתך שבהם אני השתתפתי האות יו"ד בסוף המילה לא מופיעה; "אני ואני" לא קיים.
אלי אבידר: במשרד החוץ יש כלל.
אלי אבידר: אתה מקבל מברק מחוץ לארץ, אתה בודק כמה מילים מסתיימות באות יו"ד.
אלי אבידר: אם זה יותר משלוש, הבן אדם לא עסוק במשימה – הוא עסוק בעצמו.
אלי אבידר: ואתה חד-משמעית עסוק במשימה.
אלי אבידר: אני מאחל לך הצלחה בתפקיד הזה, כל עוד אתה רוצה להישאר בתפקיד הזה.
אלי אבידר: ואתה תעשה פה עבודה מדהימה.
מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לאחל לך באמת הצלחה גדולה.
מיכאל מלכיאלי: בכנסת יש יריבים פוליטיים משני הצדדים, אבל יש ועדות באמת מקצועיות, מאוד מקצועיות.
מיכאל מלכיאלי: ואני חושב שזו הוועדה הכי מקצועית שיש בכנסת.
מיכאל מלכיאלי: אני מאחל לך באמת מקרב לב הצלחה גדולה.
מיכאל מלכיאלי: כמו שידידי אלי אבידר אמר, עם החיוך המיוחד שלך – אנחנו באמת מאחלים להצלחתה, שזו הצלחתנו.
אלון שוסטר: אני רוצה להגיד לך ככה: ידידי – יש יו"ד בסוף, אז זה מותר – העיסוק בחקלאות של שנינו הוא נוסף על קוריקולום, נוסף על סטריאוטיפ אולי.
אלון שוסטר: והעיסוק שלך - - - של חוץ וביטחון הוא ליבת הניסיון שלך.
אלון שוסטר: ואני מאחל למדינת ישראל שבכל צומת אפשרי יימצאו אנשים הראויים, הנכונים, שהניסיון מדבר מתוכם והמוכוונות.
אלון שוסטר: ואני כל כך שמח בשביל כנסת ישראל שפה אתה נמצא.
אלון שוסטר: תודה לך.
רם בן ברק: רם, בבקשה.
רם שפע: במרחב הכפרי יש את המונח הידוע "בן ממשיך".
רם שפע: אז כמי שמרגיש פה שצריך להמשיך את דרככם החקלאית במרחב הכפרי, אני באמת מאחל הצלחה ענקית.
רם שפע: לא תמיד בכנסת יוצא לך שאתה מגיע לוועדה ומי שמתמנה ליושב-ראש שלה הוא עם כזה ניסיון ועבר מתאים ורלוונטי כל כך.
רם שפע: אז באמת, גם בשביל הצוות, אני שמח בשבילכם.
רם שפע: אני חושב שזה מתאים וחשוב ורלוונטי.
רם שפע: וגם בשם חברתי אמילי מואטי, שתהיה החברה הקבועה בוועדה – אני רק ממלא את מקומה – שנמצאת עדיין בהליכים רפואיים, אז גם בשמה באמת הצלחה גדולה.
רם שפע: היא שמחה ובטוחה בך ואני בטוח שהיא תהיה שותפה מצוינת לדרך.
רם שפע: אז באמת בכל הלב.
רם בן ברק: אופיר, בבקשה.
אופיר סופר: טוב.
אופיר סופר: אני רוצה לאחל לך הצלחה, וההצלחה שלך היא לא רק שלך אלא של כל מדינת ישראל.
אופיר סופר: אתה הבן אדם עם הניסיון המתאים.
אופיר סופר: מבחינתי האישית, אתה יודע, מה שנקרא, למרות חילוקי הדעות, יש המון המון חברות.
אופיר סופר: ואני חושב שזה הדדי, ואני חושב שזה אחד הדברים היפים בכנסת שלפעמים נראה שאנחנו עובדים אחד נגד השני, אבל בסוף אנחנו כולנו מתכוונים לטובתה של מדינת ישראל.
אופיר סופר: אני בטוח שזה יבוא לידי ביטוי בוועדה, בוועדה החשובה הזאת.
אופיר סופר: רק הערת אגב – יש פה יותר מדי חקלאים.
אופיר סופר: אני לא יודע - - -
מיכאל מלכיאלי: לפני שנת השמיטה, כשיוצאים לחופש, ככה באים.
רם בן ברק: דיכטר, מורי ורבי, בבקשה.
אבי דיכטר: - - - בידידי.
אבי דיכטר: זה לא בושה להגיד ידידי, למרות שיש יו"ד בהתחלה, יו"ד בסוף, יו"ד באמצע.
אבי דיכטר: וזה עובד באותה צורה בשני הכיוונים, דרך אגב.
אבי דיכטר: גם כאחד שהיה יושב-ראש הוועדה וגם כאחד שמכיר אותך עוד לפני שהפורום הזה זכה להכיר אותך, עוד לפני המוסד בכלל, עוד בסיירת מטכ"ל, ולאו דווקא בתחומי מדינת ישראל, אני באמת חושב שלוועדה הזו יש יתרון כשמגיע מישהו לתפקיד יושב-ראש הוועדה עם ניסיון והבנה שעוזרים מאוד, עוזרים מאוד להפעיל את הוועדה הזו.
אבי דיכטר: היא לא ועדה פשוטה, מפני שהיא צריכה לפקח על כלל הגופים, כולל – אתה צריך לפקח על המוסד.
אבי דיכטר: וכאחד שעושה את זה מול גופים שהוא היה בהם בעבר, זו משימה לא קלה.
אבי דיכטר: אל תבנה על המתיקות ששמעת פה בברכות.
אבי דיכטר: היא נעלמת בישיבות.
מיכאל מלכיאלי: למה על היום הראשון?
אבי דיכטר: אני אומר את זה כדי להכין את רם לעתיד, והעתיד מתחיל בעוד דקה, כן?
אבי דיכטר: אבל אני סומך עליך שעם הניסיון שלך והידע שלך ועם האישיות שלך תעשה את המלאכה.
אבי דיכטר: ויש פה אנשים שיעזרו לך.
אבי דיכטר: אל תהסס לבקש את העזרה.
רם בן ברק: טוב.
רם בן ברק: תראו, אני יושב-ראש ועדה.
רם בן ברק: אז החלטתי שאני אכתוב.
רם בן ברק: אני לא אאלתר.
רם בן ברק: זו גם הוועדה הראשונה שאני מנהל בכנסת.
רם בן ברק: ואני אפילו קצת מתרגש, אני מודה.
רם בן ברק: אז אני, ראשית, רוצה להודות לחברי הוועדה על התמיכה ועל הבחירה בי כיושב-ראש הוועדה.
רם בן ברק: לא שהייתה לכם באמת ברירה, כן?
אלון שוסטר: עשינו את זה באהבה, רם.
רם בן ברק: מה?
אלון שוסטר: באהבה עשינו את זה.
רם בן ברק: כן, זה נכון.
רם בן ברק: כולנו מבינים את השיבות התפקיד, בטח בימים אלה שבהם הסביבה הביטחונית והמדינית גועשת ורועשת: המשוואה שחמאס מנסה לייצר מולנו, התחזקות חיזבאללה בצפון, ניסיונות ההתפשטות של האיראנים; וכל זה בצל הניסיון האמריקאי לחדש את ההסכם הגרעין.
רם בן ברק: אני רואה בכך כבוד וזכות גדולה לכהן כיושב-ראש הוועדה הזאת.
רם בן ברק: מההיכרות הקצרה שלי עם עבודת הכנסת ומפגישות החפיפה שערכתי עם היושבת-ראש היוצאת, האלופה והשרה אורנה ברביבאי – שגם בהזדמנות הזאת, אומנם היא לא כאן, אבל אני רוצה להודות לה על התקופה שהיא הייתה פה – ומהפגישות שערכתי גם עם דיכטר וגם עם האוזר ועם יושבי-ראש הוועדה בעבר, ומהפגישות שהיו לי עם מנהל הוועדה לטקו ועם מירי היועצת המשפטית ועם כל צוות הוועדה – אני באמת מבין את עוצמת התפקיד ואת חשיבותו.
רם בן ברק: הוועדה עוסקת בליבת העשייה המדינית והביטחונית והמודיעינית של המדינה על כלל ההיבטים.
רם בן ברק: ואני מבין היטב את החשיבות של הפיקוח והבקרה על עבודת הממשלה בתחומים האלה, על עבודת גופי הביטחון, לוודא שהם לא שבויים בקונספציות ושהם עושים את הדברים כמו שצריך.
רם בן ברק: בכוונתי להציג את קולה של הוועדה, כמייצגת הציבור, בנושאי החוץ והביטחון ולהציג עמדה שלא פעם תהיה ביקורתית, אך גם תשאף להיות חדשנית ומציגה נקודות שאולי פחות מסתכלים עליהן במערכת הביטחון והחוץ של המדינה.
רם בן ברק: זאת אחריות עצומה.
רם בן ברק: אני מבין את כובד האחריות.
רם בן ברק: אני אשתדל לקיים דיונים שיהיו פתוחים לציבור ככל שניתן, אך מנגד בנושאים רגישים וסודיים, אדאג לוודא שהדיונים נשארים חסויים ולא מודלפים לתקשורת ולציבור.
רם בן ברק: אני רוצה שוב להודות לכולכם ומאחל שתהיה לכולנו עבודה פורייה וטובה ונעמוד במשימה.
אלון שוסטר: תודה רבה.
אלון שוסטר: בהצלחה.
אורנה ברביבאי: בוקר טוב לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת החוץ והביטחון של הכנסת.
אורנה ברביבאי: אתחיל ואומר, שכאשר יזמתי את הדיון הזה לעסוק בסוגיית ההסתה ברשתות וההתראה של ראש השב"כ על מה שצפוי, אז היו חברי כנסת שהציעו לי לקיים את הדיון באופן סגור.
אורנה ברביבאי: לא לקיים דיון פומבי בוועדת חוץ וביטחון.
אורנה ברביבאי: אני השבתי בשלילה, משום שאני סבורה שאם ההסתה נעשית באופן גלוי, באופן כל כך קיצוני, אז גם הדיון בפתרונות צריך להיות לפחות באותה רמה.
אורנה ברביבאי: אנחנו מקיימים דיונים רבים בוועדת חוץ וביטחון, ואני מקפידה להגיד, שהדיונים כאן צריכים להיות מעל פוליטיקה, משום שנושאי הביטחון של המדינה צריכים לעניין את כולנו באותה מידה.
אורנה ברביבאי: אני חושבת שהדיון הזה הוא דיון מורכב, משום שההסתה שעליה אנחנו נדבר בשעתיים הקרובות, נוגעת ונובעת להקשר פוליטי.
אורנה ברביבאי: ואז, איך, כיצד נעסוק בסוגיות של ביטחון מדינה כשההקשר הוא הקשר פוליטי?
אורנה ברביבאי: את זה אני אומרת לכם, כי אני מניחה שלכל אחד שנמצא כאן יש את האמירה, ואת האג'נדה, ומה הוא מביא מהבית.
אורנה ברביבאי: והמציאות הפוליטית שאנחנו מצויים בה, כולנו מבינים את הרגישות שלה.
אורנה ברביבאי: ועדיין אני מניחה שכל אחד ירצה להגיד את הדברים מנקודת ראותו.
אורנה ברביבאי: אני בכל זאת מבקשת כנבחרי ציבור, לנסות להתעלות גם בדיון שיש לו הקשר פוליטי - לדבר באופן רחב על משמעויות ההסתה שיכולות להיות בהקשרים של פגיעה במרקם העדין ביותר של החברה הישראלית.
אורנה ברביבאי: בפגיעה בביטחון, בתחושת הביטחון, ובוודאי בהתייחסות למה שראש השב"כ אמר.
אורנה ברביבאי: ראש השב"כ לא יהיה פה בדיון, אבל אני ביקשתי אתמול איזושהי התייחסות שלהם עליה אני רוצה לפתוח את הדיון, אחר-כך, כמובן, לתת לדוברים להתייחס.
איתמר בן גביר: גם נציגים של השב"כ כאן?
אורנה ברביבאי: יש יועמ"ש שנמצא.
אורנה ברביבאי: הוא אמור היה בזום.
אורנה ברביבאי: או שהוא יהיה, או שלא.
אורנה ברביבאי: אני רוצה להגיד מה ראש השב"כ, מבחינתו, למה הוא כיוון את דבריו, ואני מחזיקה נייר שהגיע אליי מהשב"כ.
אורנה ברביבאי: ההתייחסות נובעת לנושא האלימות על רקע עלייה ספציפית, דרמטית, גם בהיקף השיח המסית וגם בחומרה שלו.
אורנה ברביבאי: זאת אומרת, כשאנחנו מדברים על תחושות, מחשבות, רגשות, יש פה ביסוס מדויק של עלייה - גם בחומרה, וגם בהיקף של השיח המסית.
אורנה ברביבאי: "לא הייתה התייחסות לצד פוליטי כזה או אחר, אלא הצבעה על תופעה בעיקר ברשתות החברתיות שעלולה להוביל מבחינת השב"כ על כל הגורמים המקצועיים לאלימות, וחלילה לפגיעה בנפש.
אורנה ברביבאי: עיתויי הפרסום נובע ספציפית מזה שההתראות נגעו לעלייה דרמטית בכמות ובחומרה ממש בשבועיים האחרונים בזירה הציבורית, ומכאן גם הצורך והחובה של השב"כ להתריע".
אורית סטרוק: זה ציטוט ממה?
אורנה ברביבאי: ממה שהשב"כ אומר.
אורנה ברביבאי: נייר של השב"כ.
אורית סטרוק: אפשר לקבל את זה?
אורנה ברביבאי: לא נראה לי שיש בעיה.
אורנה ברביבאי: עוד אומר השב"כ: "כמי שמופקד בייעודו על הגנה על סדרי המשטר הדמוקרטי ומוסדותיו, סבר ראש השב"כ שזאת חובתו להתריע, ולפנות לכל מי שיכול לתרום לריסון וצמצום השיח המתלהם והאלים ברשת".
אורנה ברביבאי: מי כמונו בבית הזה, בבית המחוקקים, נכון להידרש לעניין.
אורנה ברביבאי: ולמי שטען שמדובר פה בתקדים שהוא נוגע ספציפית להקשרים, נגיד, פוליטיים כאלה ואחרים, יש פה התייחסות של ראש השב"כ שהוא אומר – שכבר ביולי 2020, במכתב שהוא שלח לשר דרעי שזכה גם לפרסום תקשורתי, נאמר על-ידי ראש השב"כ, דברים נאמרו, דברים דומים, בכל הנוגע לצורך להימנע משיח אלים ומסית בדבר חובתם של אנשי ציבור לפעול לריסון השיח הזה.
אורנה ברביבאי: אני מבקשת, ואני מניחה שגם הצטרפו ח"כים נוספים למהלך הדיון.
אורנה ברביבאי: אני ארצה שההתייחסות תהיה ככל הניתן למול העובדה שאנחנו נמצאים – שוב אני אומרת, במציאות פוליטית רגישה, אבל מתוך חובה ערכית שלנו להבטיח שאנחנו עושים כל שביכולתנו כדי לקחת אחריות, וכדי להוריד את הלהבות, וכדי לאפשר – אני רוצה להגיד את זה בצורה הכי ישירה, למנוע פגיעה גם בתחושת האיום של האנשים שמסתובבים פה בציבוריות הישראלית וחשים מאוימים, וגם חלילה בפגיעה בנפש, כי מישהו יתרגם הסתה כזאת או אחרת גם לפעולה פיזית אלימה.
אורנה ברביבאי: הדיון כמובן פתוח.
אורנה ברביבאי: אנחנו נמשיך מכאן.
אורנה ברביבאי: בבקשה, חברת הכנסת אורית סטרוק.
אורית סטרוק: גברתי, זו לא הבקשה לסדר-היום.
אורית סטרוק: אני מציעה שאת הנייר שהקראת ממנו עכשיו, שיהיה לכולנו מול העיניים, זה נראה לי איזשהו רף מינימום בשביל הדיון.
אורנה ברביבאי: כן, תצלמו שיהיה להם.
אורנה ברביבאי: מאחר וזה נייר פומבי שגם אין לי בעיה להקריא אותו, אז אין לי בעיה גם לתת אותו.
אורית סטרוק: פשוט שנוכל לעיין פה.
אורית סטרוק: את יודעת, ללמוד אותו.
אורית סטרוק: אני רציתי להגיד דבר אחר.
אורית סטרוק: תראי, אנחנו היינו אמורים לשבת היום בדיון סגור ראשון על המשמעויות של המבצע בעזה, מה הוא השיג, ומה מכאן והלאה.
אורנה ברביבאי: קיבלת את התשובה שלי לדיון?
אורנה ברביבאי: את יודעת למה הדיון נדחה?
אורית סטרוק: לא, אני לא יודעת.
אורנה ברביבאי: הוצאתי מסמך רשמי לכל מי שפנה אליי בעקבות תשובה של כל מערכת הביטחון שאמרה – שנמצאים בעיצומם של סיכומים של המבצע, והם מבקשים עוד שבועיים כדי לסכם את כלל ההשלכות וההשפעות של המבצע.
אורנה ברביבאי: אני סברתי שזו בקשה לגיטימית וסבירה, ולכן דחיתי בשבועיים והודעתי לכם.
אורית סטרוק: אל"ף, אני את ההודעה הזאת, ראשית, לא קיבלתי.
אורית סטרוק: אבל אני רוצה להגיד מעבר לזה.
אורית סטרוק: דרך אגב, אורנה, אני מייחסת לך ניהול מאוד יפה וראוי של הוועדה.
איתמר בן גביר: זה בקונצנזוס.
אורית סטרוק: יחד עם זאת, אני יכולה להבין שהצבא עדיין מסכם ומבין.
אורית סטרוק: אבל בינתיים קורים דברים בשטח, ואנחנו, כחברי ועדת חוץ וביטחון, ניזונים מהתקשורת על זה שהמדינה נוקטת כרגע הפסקה בהסדרה בעזה כדי לייצר עיסקה מול החמאס בנושא השבועיים והנעדרים.
אורית סטרוק: אז בכלל, חידוש האספקה דרך מעבר כרם שלום, ומה כן, ומה לא מעבירים.
אורית סטרוק: אנחנו הגשנו בקשה למעלה משליש חברי הוועדה עם בקשה, אגב, אני לא מנויה בשליש הזה, כי אני רק ממלאת מקום.
אורית סטרוק: אבל הגשנו בקשה לדון בנושא של שיקום תמורת פירוז.
אורית סטרוק: אלה נושאים שתמיד אפשר לדון בהם אחרי שכבר מתקבלות כל ההחלטות.
אורית סטרוק: ואחרי שכבר נכנסנו לתוך תעלה מסוימת.
אורית סטרוק: אבל בכל זאת, נראה לי שתפקידנו לדון בדברים האלה בהסכם.
אורנה ברביבאי: חברת הכנסת סטרוק, אני עונה על כמה דברים.
אורנה ברביבאי: אחד – אני רוצה להתחיל את הדיון שלמטרתו התכנסנו.
אורנה ברביבאי: שתיים – תמיד תוכלי לבוא אליי אחר-כך ולדבר, ואני ארחיב.
אורנה ברביבאי: שלוש – קיבלתי את המכתב.
אורנה ברביבאי: התייחסתי אליו ברצינות.
אורנה ברביבאי: חשבתי שנכון לקיים דיון כזה, גם נקבע מועד לבקשת גורמי הביטחון, גם הצבא, גם מערכת הביטחון.
אורנה ברביבאי: נראה לי סביר שהם מבקשים שבועיים לתת להם.
אורנה ברביבאי: ארבע – זה לא אומר שוועדת המשנה למודיעין ולמוכנות לא עוסקת בזה באופן קבוע, רציף, ומקבלת סקירות ושואלת את השאלות שאני מניחה שחלקן היית שואלת את זה גם בדיון הסגור הזה.
אורנה ברביבאי: אז אנחנו מבטלים את מלאכתנו, רק האופן הזה שכלל המליאה עוסקת בסיכום "שומר החומות", ייעשה, אני מקווה בקרוב.
אורנה ברביבאי: אני רוצה להתחיל את הדיון בזה שאני אפנה לנציג המל"ל.
אורנה ברביבאי: עמית, בבקשה, נאמר לי שאתה מייצג.
אורנה ברביבאי: שלום, בוקר טוב.
עמית אבירם: בוקר טוב.
אורנה ברביבאי: אני גם זימנתי היום את המשרד לביטחון פנים שמשום מה לא מצאו לנכון להגיע.
אורנה ברביבאי: אבל בסוף כשאנחנו כולנו ערים למציאות הזאת של ההסתה ועל ההשפעות וההשלכות שיכולות חלילה להיות לה בנפש, כפי שאומר ראש השב"כ.
אורנה ברביבאי: אני מבקשת לדעת ממך, כנציג המל"ל, מהן הפעולות, או מהי המדיניות של הדרג המדיני לאופן שבו אנחנו נדרשים, או אתם נדרשים להתייחס לנושא העלייה באלימות, ואותה סכנה ספציפית שראש השב"כ מתריע עליה?
עמית אבירם: כמובן שהנושא הוא באחריות של שירות הביטחון הכללי וגופי האכיפה.
עמית אבירם: מה שאני אומר, הנושא של ההסתה והאלימות במרחב הציבורי הוא באחריותם של השב"כ וגופי האכיפה.
עמית אבירם: זו סמכותם.
עמית אבירם: זו אחריותם.
עמית אבירם: הגופים האלה אמורים לטפל בכל המקרים של עבירה על החוק בהתאם לחוק, וכך הדבר צריך להתנהל.
עמית אבירם: יש את החוקים שנקבעו, ומי שעובר גם בהיבטים של אלימות, גם בהיבטים של הסתה, עוברים על החוק, אז גופי האכיפה מוסמכים ויכולים לטפל בו בכל חומרת הדין - זה המסר.
אורנה ברביבאי: האם נעשו פעולות בדרג המדיני – ממשלה, קבינט, לנושא הזה ספציפי, כדי להבטיח שחלילה ההסתה לא מתורגמת למעשה?
אורנה ברביבאי: ומהן הפעולות הנדרשות שהקבינט מנחה את גורמי הביטחון במדינה כדי לצמצם את ההסתה, ולמנוע, חלילה את הפגיעה?
עמית אבירם: אינני מכיר דיון של הקבינט בנושא הזה.
אורנה ברביבאי: אתה לא מכיר?
עמית אבירם: לא.
רני פלד: לא היה דיון של הקבינט עדיין בנושא הזה.
אורנה ברביבאי: זאת אומרת, למרות ההתראה המאוד ספציפית, אתם לא מכירים כזה דיון שנערך?
אורנה ברביבאי: צפוי להתקיים?
רני פלד: כרגע, כפי שאת יודעת, גברתי היושבת-ראש, אנחנו נמצאים בעיצומה של התערבות פוליטית.
רני פלד: ולכן, שוב, הדברים כן נידונים ברמת הדרג המדיני, אבל הקבינט בוודאי התכנס.
רני פלד: לא ברור איזה קבינט ומתי, כרגע לא.
אורנה ברביבאי: אז ההסתה תמשיך, ואנחנו נעסוק בהיבטים של פרוצדורות של החלפת שלטון כשהנושא הביטחוני שקשור ונוגע ספציפית לענייני הסתה ומשמעות ההסתה, למרות שראש השב"כ אומר את זה, כרגע בהולד.
אורנה ברביבאי: אני מבינה.
אורנה ברביבאי: אני אדרש לעניין הזה גם בסיכום.
אורנה ברביבאי: אתם הבעתם התייחסות או אמירה כלשהי?
אורנה ברביבאי: התקיימה התייעצות כלשהי בנושא מצעד הדגלים ביום חמישי?
איתמר בן גביר: מצעד הדגלים קשור להסתה?
איתמר בן גביר: זה חלק ממצעד דגלי ישראל.
איתמר בן גביר: לא, אני רוצה להבין, גברתי היושבת-ראש.
אורנה ברביבאי: אני אתייחס לזה אחר-כך.
אורנה ברביבאי: אני רוצה לשמוע ואני אתייחס למה אני שואלת.
נירה שפק: היא מדברת על מוקדי חיכוך.
נירה שפק: מוקד חיכוך באשר הוא, צריך לשמוע את דעתם.
איתמר בן גביר: הבנתי.
איתמר בן גביר: זאת אומרת, ללכת עם דגל ישראל זה מוקד חיכוך.
אורנה ברביבאי: תאמין לי, יהיה לנו מספיק זמן לזה.
איתמר בן גביר: הרי יש קונצנזוס.
שלמה קרעי: טוב שהתעוררתם, ושיניתם את כל הלו"ז של הוועדה המכובדת הזו כדי לחזק את הנרטיב של ההסתה בימין.
שלמה קרעי: איפה הייתם?
שלמה קרעי: איפה השב"כ היה עם כל ההסתה לאורך השנים?
אורנה ברביבאי: קרעי, בוועדה הזו מדברים כל אחד בתורו.
אורנה ברביבאי: ותאמין לי, אני אקשיב לך ברוב קשב.
שלמה קרעי: אני אשמח להירשם.
אורנה ברביבאי: לטקו שומע אותך, הוא רשם אותך.
אורנה ברביבאי: בבקשה, אתה יכול להתייחס לעניין מצעד הדגלים.
עמית אבירם: מצעד הדגלים, כפי שאתם יודעים, הנושא של אישור מצעד הדגלים, הוא באחריותה ובסמכותה של משטרת ישראל והמשרד לביטחון פנים.
עמית אבירם: ככל שהמשטרה תראה צורך לערב את הדרג המדיני בנושא הזה, אז כמובן שהדבר יובא לשולחנו של המל"ל, ותגובש עמדה בנושא הזה.
אורנה ברביבאי: אני מזכירה.
אורנה ברביבאי: אנחנו מבחינה כרונולוגית בשבוע, ביום שני היום.
אורנה ברביבאי: אנחנו מדברים על יום חמישי בשבוע הזה.
אורנה ברביבאי: משרד המשפטים, נמצא איתנו שלומי אברמזון, שרוצה להתייחס מפרקליטות המדינה.
שלומי אברמזון: בוקר טוב.
שלומי אברמזון: אני רוצה קצת להסביר אולי על עבירות ההסתה לפני שנמשיך.
שלומי אברמזון: קודם כל, עבירות ההסתה הן קבועות בחוק העונשין בסעיף 144, והן דורשות שני תנאים.
אורנה ברביבאי: בבקשה, אם תוכל להציג את עצמך, שלומי.
שלומי אברמזון: אני ראש תחום ביטחון ותפקידים מיוחדים בפרקליטות המדינה.
שלומי אברמזון: עבירות ההסתה בעצם הקבוע בחוק העונשין בסעיף 144, דורשות בעצם שני רכיבים.
שלומי אברמזון: דורשות רכיב תכני, ודורשות רכיב הסתברותי.
שלומי אברמזון: זה מה שהמחוקק קבע, שהרכיב התוכני - קריאה לעשיית מעשי אלימות, דברי שבח, אהדה, או עידוד למעשי אלימות, תמיכה בו או הזדהות בו, שעל-פי תוכן הפרסום והנסיבות שבהן פורסם, יש אפשרות ממשית שיביא לידי עשיית מעשי אלימות או טרור.
שלומי אברמזון: זו הקביעה, ולפיה אנחנו בעצם עובדים.
שלומי אברמזון: אני חייב להגיד, שאנחנו, לפחות כפרקליטות, לא קיבלנו בתקופה האחרונה בקשות לפתוח בחקירה סביב המתיחות הפוליטית האחרונה.
שלומי אברמזון: אנחנו כבר באזורים של מתיחות פוליטית שנמשכים כבר שנתיים.
שלומי אברמזון: היו לנו גלים כאלה ואחרים.
שלומי אברמזון: וככל שפונים אלינו, ואנחנו רואים שזה עולה כדי עבירה, על-פי התנאים שאליהם התייחסתי, אנחנו כמובן פותחים בחקירה.
שלומי אברמזון: הוגשו מעט – מעט אני אומר, כתבי אישום בעבירות האלה.
שלומי אברמזון: אבל אנחנו בסוף, כפרקליטות, רגל מסיימת.
שלומי אברמזון: ברגע שמועברים אלינו פניות ותיקים, והם עומדים במבחנים המשפטיים – אנחנו בעצם פועלים להגשת כתב אישום, כיוון שזה עבירות שנושקות לחופש הביטוי, אז המסננת פה היא מאוד אדוקה.
שלומי אברמזון: בשביל בכלל לפתוח בחקירה בעבירה הזאת, צריך אישור מוקדם בניגוד לעבירות הרבה יותר חמורות – לא יודע, ניקח אונס, רצח, או כל עבירה הרבה יותר חמורה.
שלומי אברמזון: בעבירות ביטוי, צריך אישום מוקדם בכלל לפתוח בחקירה.
שלומי אברמזון: ובשביל צריך להגיש כתב אישום – היועץ המשפטי לממשלה בעצמו הוא זה שמאשר את הגשת כתב האישום.
שלומי אברמזון: ככה אנחנו מצד אחד, משמרים על חופש הביטוי.
שלומי אברמזון: מצד שני, כן פועלים במקרים שבהם יש חריגה מחופש הביטוי.
אבי דיכטר: אתה זוכר מתי בפעם האחרונה הגשתם כתב אישום בנושא הזה?
אבי דיכטר: בנושא שדיברת עליו עכשיו.
שלומי אברמזון: הגשנו סביב האירועים האחרונים, בשבועיים האחרונים, אם אני לא טועה, הגשנו חמישה כתבי אישום.
שלומי אברמזון: אבל זה היה סביב ההסלמה הביטחונית שהייתה פה, לא הפוליטית.
שלומי אברמזון: כלומר, המתיחות שהייתה – יהודים ערבים, סביב המבצע בעזה, הגשנו חמישה כתבי אישום.
אבי דיכטר: בנושא של הסתה והמרדה.
אורית סטרוק: זהו.
אורית סטרוק: הוא אומר לך על זה.
אורית סטרוק: אתה יכול לפרט נגד מי הגשתם כתבי אישום בהסתה והמרדה?
אבי דיכטר: שלומי, בנושא של הסתה והמרדה, אתה יכול להיזכר מתי היה כתב האישום האחרון שהגשתם וכמה מאפיינים.
שלומי אברמזון: כן.
שלומי אברמזון: אני אומר.
שלומי אברמזון: בשבועיים האחרונים, הגשנו חמישה כתבי אישום.
שלומי אברמזון: אחד מכתבי האישום, למשל, הוא כתב אישום נגד סאלח טריף, סגן יושב-ראש התנועה האסלאמית.
איתמר בן גביר: כאמל ח'טיב.
איתמר בן גביר: אגב, שלומי, בזמנו אתם סגרתם לו תיק, כי
אלי אבידר: אין שום קשר למשפחת טריף.
אלי אבידר: אל תסבך אותנו עם העדה הדרוזית.
שלומי אברמזון: סליחה.
שלומי אברמזון: מחילה.
אורנה ברביבאי: שלומי, בוא, תנסה להיצמד לעניין.
אורית סטרוק: מה הארבעה האחרים?
שלומי אברמזון: הגשנו כתב אישום נגד כאמל ח'טיב.
שלומי אברמזון: הגשנו כתב אישום נגד שני אנשים ממוצא ערבי שהעלו פרסומים, שהסיתו לאלימות וטרור.
שלומי אברמזון: והגשנו שני כתבי אישום נגד אנשים ממוצא יהודי, או שקראו קריאות מסיתות לאלימות.
שלומי אברמזון: או שהקימו קבוצה שקראה להתארגנות לפגיעה והתנגדות.
נירה שפק: אבל זו לא המהות.
איתמר בן גביר: למה זו לא המהות?
איתמר בן גביר: זה כן המהות.
איתמר בן גביר: אנחנו רוצים לבדוק אם - - -
אורית סטרוק: זה המהות.
אורית סטרוק: אני, לטעמי, היו צריכים להיות עכשיו עשרות כתבי אישום על הסתה, על אינתיפאדת הטיק-טוק, ועל - - - המסגדים שגרמו למה שראינו בערבים המעורבות.
אורית סטרוק: אני רוצה לדעת מי זה השלושה האלה שדקרו אותם עם פינצטה, או השניים, חוץ מכאמל ח'טיב – רוצים לדעת.
אורנה ברביבאי: ננסה לתת לשלומי מהפרקליטות לענות.
שלומי אברמזון: יכול להיות, חברת הכנסת סטרוק, אני אומר וחוזר ואומר, בסופו של דבר, אנחנו כן נסיים.
שלומי אברמזון: ברגע שמועברים אלינו פניות, בין אם זה מהשב"כ, ובין אם זה המשטרה, אנחנו בוחנים – אל"ף, את ההמלצה שלהם, מה הם חושבים ביחס לדברים מסוימים.
שלומי אברמזון: ולאחר מכן, אנחנו בוחנים אם זה עומד במבחנים המשפטיים.
אורית סטרוק: אז לא קיבלתם - - -
שלומי אברמזון: כמו שאמרתי, לא היו לנו בתקופה האחרונה.
איתמר בן גביר: שלומי, אני חייב לתקן אותך.