GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורנה ברביבאי: היה גם צד שני למטבע.
אורנה ברביבאי: שולם מחיר יקר, נפלו מאות ואלפים מתפארת הנוער שלנו, אך החללים האלה הם רק חלק מהאבדות.
אורנה ברביבאי: רבים נשארו לשמחתנו בין החיים אך הם גם שילמו מחיר יקר, איבר מן החי.
אורנה ברביבאי: " "הערב אני מגיש לכם" – ספטמבר 49' – "בשם הממשלה חוק על החוב, יותר נכון על חלק מהחוב שאנחנו חייבים לאלה שבגופם עזרו לשחרור האומה והמולדת", ואחר כך אנחנו רואים גם התייחסות נוספת של בית המשפט ואהרון בן ברק, וכו'.
אורנה ברביבאי: איציק סעידיאן שורף את עצמו מתוך מצוקה קשה ב-12 אפריל 21' והוא נלחם ברגעים אלה על חייו, אין לי ספק שכולנו שולחים ברכת החלמה, שבעזרת השם יקום על רגליו, אבל זה מלמד על הפער המאוד גדול, סדר גודל של 72 שנה, בין הקביעה, הרוח, הרצון, לבין מה שאנחנו רואים במענה ב-2021.
אורנה ברביבאי: הדיון הזה מבחינתי בתכלית שלו הוא לנסות: 1.
אורנה ברביבאי: להראות את המקום שבו נמצאת המערכת הביטחונית בנסיבות שנוצרו; 2.
אורנה ברביבאי: לראות איך מתרגמים את תוכנית הפעולה של משרד הביטחון, אפילו את הצעת המחליטים, למימוש במעקב של ועדת חוץ וביטחון, כחלק מאכיפה ובקרה על תהליכי קבלת ההחלטות.
אורנה ברביבאי: המצב הפוליטי – הכאוטי, צריך להגיד – לא יכול לעכב את המעקב הזה, לא יכול לעכב את תהליך קבלת ההחלטות, ומחייב אותנו כבית מחוקקים להבטיח שהחלטות שיתקבלו, גם ימומשו.
אורנה ברביבאי: ברצף של הדברים – אני מסדרת לעצמנו יישור קו לפני שנתחיל בדיון – ב-18 באפריל פונה שר הביטחון לכינוס ישיבת ממשלה לביצוע רפורמה מיידית של נכי צה"ל ומערכת הביטחון, והוא אומר כמה דברים.
אורנה ברביבאי: הוא אומר: צריך לבטל את מבחן ההכנסה, לבטל את החלטה 4088, להעביר מיידית תקציב – והוא מונה שם את התקציב, אנחנו ניכנס לעומק יותר – בחינת תהליך ונכי צה"ל מחייב דיון, קידום תוכנית לאומית מקיפה לטיפול מיטבי בנפגעי פוסט טראומה, וכמובן כינוס ישיבת ממשלה.
אורנה ברביבאי: ישיבת הממשלה לא מתכנסת בעניין הזה, למרות הבטחת ראש הממשלה להביא תוך שבועיים רפורמה.
אורנה ברביבאי: יש בניירת, בכרונולוגיה של הניירת, פנייה נוספת של שר הביטחון ב-21 באפריל, ובתאריך 3 במאי 21' מובאת הצעת מחליטים על ידי משרד הביטחון לרפורמה בתחום הטיפול בנכי צה"ל, ושם יש בקשה להסמכת שר הביטחון לקידום חקיקה.
אורנה ברביבאי: אגב, אני עברתי על הצעות חוק רבות, רבות, רבות שמונחות על השולחן – חלקן עברו, חלקן לא עברו – וההבנה, שהנושא הזה נמצא על שולחן הכנסת הרבה מאוד שנים ומחייב סוף סוף פריצה במענה.
אורנה ברביבאי: אני יכולה לומר שהיום יש סדר גודל של כמעט 11,000 – 10,700 בקשות ערעורים.
אורנה ברביבאי: בלי קשר לכל מה שקרה, למרבה הצער, ביום שסעידיאן עשה את המעשה הכול כך קיצוני, פורסם מחקר שאני יזמתי לפני כמה חודשים על נושא הפניות והערעורים למשרד הביטחון.
אורנה ברביבאי: אגב, המחקר יוצג בכמה דקות בהמשך, אבל למדנו שהיקף הערעורים המתקבלים בבית המשפט הוא לפחות 13%, ועוד 20%, מגיעים איתם לפשרה.
אורנה ברביבאי: אנחנו מבינים שהיקף הערעורים וההכרה בצורך מלמדים על תהליך שמלכתחילה אפשר היה להימנע ממנו, וגם בנושא הזה מתייחסת הצעת המחליטים.
אורנה ברביבאי: יש שם התייחסות ספציפית לנושא התקציב – נמצא כאן נציג האוצר, תכף נראה – שמדברת על מימוש צעדים בסדר גודל של 380 מיליון שקלים מיידית, ועוד 78 תקנים, מתוכם 60 תקנים למשרד הביטחון ו-18 לצה"ל.
אורנה ברביבאי: המשמעות של מה שאני אומרת היא שלדעתי כולנו פחות או יותר מבינים את מה שתיארתי.
אורנה ברביבאי: הדיון הזה, הוא יכול היה להביא עכשיו את הדוגמאות לעיוותים, אני מצפה מכל אחד שנמצא כאן היום – בואו נצא מתוך הנחה שהבנו את חשיבות העניין ואת משמעות הדיון ונבוא לפרקטיקה כדי שתוצאות הדיון הזה לפני 11:00 יהיו שאנחנו יודעים מה הפער, היכן הוא עומד, מי צריך לטפל בו ואיך מקדמים נושאים, גם של חקיקה וגם היבטים אחרים.
אורנה ברביבאי: בואו נתחיל עם מנכ"ל משרד הביטחון, בבקשה.
אורנה ברביבאי: בוקר אור, אמיר, מה שלומך?
אמיר אשל: בוקר אור.
אמיר אשל: אני קודם כול שמח, מודה על הדיון הזה בנושא חברתי וערכי מן המעלה העליונה, ובהזדמנות הזאת לאחל לך ולוועדה הצלחה בכלל.
אמיר אשל: כולנו ביחד נושאים תפילה לשלומו והחלמתו של איציק סעידיאן, אנחנו מלווים אותו ואת המשפחה רגע-רגע.
אמיר אשל: פתיח קצר.
אמיר אשל: מדינת ישראל קבעה מיהו נכה צה"ל.
אמיר אשל: היו עשרות התדיינויות וכו'.
אמיר אשל: יש חוק, ואנחנו פועלים על פי החוק.
אמיר אשל: משרד הביטחון הוא זה שנושא באחריות לממש את החוב של המדינה לאלה שהיא שלחה למשימות, והם חזרו לא כפי שהם יצאו.
אמיר אשל: אנחנו נושאים באחריות הזאת, בעיניי זכות גדולה להיות הקידמה של המדינה בהקשר הזה של שיקום וטיפול בנכי צה"ל.
אמיר אשל: למרות שמרבית נכי צה"ל משוקמים, תמונת המצב היא לא טובה, בלשון המעטה.
אמיר אשל: אני אומר את זה כאן – אנחנו אחראים, וזה מזה שנים רבות.
אמיר אשל: היו הרבה מאוד ועדות, אמרו, סיכמו חלק, אני לא נכנס לזה, ואני מאוד שמח על הגישה הפרקטית כפי שהצגת אותה.
אמיר אשל: אנחנו מודעים למצב הזה – לא מאתמול ולא מהיום ולא מהאירוע של איציק – הרבה לפני.
אמיר אשל: נעשו פעולות לתיקון, אבל השורה התחתונה – אני אומר את זה כאן – תמונת המצב איננה מספקת, ובחלקים ממנה היא לא ראויה.
אמיר אשל: אנחנו, יד ביד עם ארגון נכי צה"ל, עם יושב-ראש הארגון שנמצא אתכם, עידן, גיבשנו תוכנית בקבוע זמן קצר אבל לא היה צריך להמציא הרבה.
אמיר אשל: החומרים ידועים, הפתרונות מוכרים ברובם – יש דברים שעוד אתם תשמעו עליהם בהמשך – זה צוות פעולה.
אמיר אשל: זה לא הוקמה ועדה אלא לקחת, לאסוף את החומרים האלה יחד עם הארגון ולהניח תוכנית שתוצג לכם עוד מעט.
אמיר אשל: היא מחכה כמובן לאישור הממשלה וחלקה ילך לחקיקה בהמשך, אבל בעיניי היא פוטנציאל לבשורה אמיתית, אמיתית, זה לא fine-tuning, זה שינוי מהותי.
אמיר אשל: כאן – אני אומר את זה בצורה מאוד ברורה, כאחראי בין השאר על האגף הזה ועל הטיפול ועל התוכנית, ואם היא תאושר, גם על מימושה – אנחנו נחושים, נחושים לממש אותה ואסור לנו לאבד את ההזדמנות הזאת, פשוט אסור.
אמיר אשל: לכן, אני חוזר חזרה פרקטיקה.
אמיר אשל: תעודת הזהות של האגף, הפערים, הממצאים, התוכנית עצמה תוצג לכם על ידי סמנכ"ל וממלא מקום ראש אגף שיקום איתמר גרף ועל ידי סמנכ"ל וראש אגף התכנון והוא גם ראש צוות הפעולה, אל"מ במילואים אליעז קרני – גם על תמונת המצב, גם על עיקרי תחקיר האירוע של איציק סעידיאן, שממנו יצאנו, וכמובן במבט קדימה מה אנחנו ממליצים לעשות.
אמיר אשל: בהצלחה.
אורנה ברביבאי: תודה, אמיר.
אורנה ברביבאי: ממלא מקום ראש אגף שיקום נכים במשרד הביטחון, איתמר גרף, בבקשה.
איתמר גרף: בוקר טוב.
איתמר גרף: אני אציג תעודת זהות מאוד מאוד בקצרה.
איתמר גרף: אני חושב שמה שבעיקר חשוב זה לשים בסוף את השקף של הפערים שאנחנו מזהים ואחרי כן קרני גם יציג את התוכנית שלנו, איך אנחנו חושבים שאנחנו מטפלים בפערים האלה.
איתמר גרף: (שקף: יעוד אגף השיקום).
איתמר גרף: אנחנו אגף שנועד לשקם את פצועי צה"ל, פצועות צה"ל ומערכת הביטחון.
איתמר גרף: זה כמובן לא רק צה"ל, יש גם מוסד, שב"כ, שב"ס, משטרת ישראל, ועוד, עם התיקונים של גורן שנעשו לפני כמה שנים.
איתמר גרף: השיקום הוא בכל העולמות שרשומים: גם רפואה, גם שיקום סוציאלי, גם רווחה וגם תעסוקה, על זה אנחנו אמונים.
איתמר גרף: תכף נראה את המספרים ועם מה אנחנו עושים את זה.
איתמר גרף: (שקף: אגף השיקום – עיקרי התפיסה).
איתמר גרף: שיקום הנכה בעצם נעשה ומטופל בעיקר במחוזות.
איתמר גרף: נראה את המבנה של האגף אבל שבעה מחוזות שפזורים גיאוגרפית על פני מדינת ישראל מטבריה, חיפה ועד אילת, וכמובן מטה מאוד גדול שמתרכז ועוסק בכל העולמות האלה גם כן.
איתמר גרף: נראה את המספרים: כמעט 4 מיליארד שקלים, שזה כמובן מחייב הרבה מאוד גם בקרה וגם התעסקות ואנחנו רואים את עצמנו כתובת נאמנה לנכה וארגון שחייב להיות ארגון לומד.
איתמר גרף: (שקף: אגף השיקום – מבנה ארגוני).
איתמר גרף: במבנה זה אגף גדול - אני אומר את זה כסמנכ"ל משאבי אנוש של משרד הביטחון - זה בעיניי האגף הכי גדול, הכי מורכב, הכי רגיש.
איתמר גרף: הוא כולל יחידות שהן בעצם "שער הכניסה", טרום שיקום, שתי יחידות מאוד גדולות, תוריות.
איתמר גרף: אם אתה או את רוצים להיות מוכרים כנכי צה"ל, מחייב קודם כול תהליך של קביעת זכאות – כן מוכר, לא מוכר על פי החוק – עקב ותוך כדי השירות, ואחר כך אם הוכרת או את הוכרת, הולכים לוועדה רפואית שזה בעצם קביעת אחוזי הנכות.
איתמר גרף: רק אחרי זה מתחיל הטיפול במחוזות, ואפשר לראות שיש מחוזות מדן, נתניה, וכמו שאמרתי, באר שבע ואילת.
איתמר גרף: שם מבוצע הטיפול המסיבי – השיקומי, הרפואי, הרווחתי וכדומה – מול אותם אלה שהוכרו.
איתמר בן גביר: אין לכם מחוז ביהודה ושומרון?
איתמר גרף: אנחנו מטפלים ממחוז ירושלים גם ביהודה ושומרון – טיפול מלא, דרך אגב.
איתמר גרף: כמובן, יש הרבה מאוד יחידות.
איתמר גרף: יש לנו גם מוקדים טלפוניים ואחרים, 244 עובדי מדינה ויש כמובן גם מיקור חוץ, כמו המוקד הטלפוני, וצוות מאוד גדול של יועצים רפואיים.
איתמר גרף: רק בוועדות הרפואיות אנחנו מעסיקים 300 רופאים שהם מועסקים בוועדות תחת רגולטורים שלנו, עובדי מדינה.
איתמר גרף: אגף מאוד מאוד גדול ומורכב.
איתמר גרף: (שקף: נתוני יסוד – מספרים).
איתמר גרף: רואים פה את המספרים, אני אתייחס בעיקר למספר 57,000, מה שרשום בצהוב.
איתמר גרף: המספרים הגדולים זה כאלה שהם 20% ומעלה, וכמובן כמה אלפים שהם מלפני 96', שהם 19% ומטה, אבל הרוב הגדול זה 20% ומעלה והם מקבלים טיפול מלא מלא מלא באותם מחוזות, מבחינה רפואית אנחנו מטפלים בנכותם.
איתמר גרף: מה שלא בנכותם הצבאית, מטופל בקופות חולים, בשירותים הציבוריים.
איתמר גרף: אפשר לראות PTSD, שזה כמובן נושא כאוב ואנחנו חייבים לתקן אותו, לסדר אותו.
איתמר גרף: אלה המספרים, בערך 10% מהנכים המוכרים הם PTSD.
איתמר גרף: חלקם רק PTSD, חלקם זה גם פגיעה גופנית וגם פגיעת PTSD.
איתמר גרף: הוועדות הרפואיות - רואים פה את המספרים – אנחנו בטח לא במספרים של ביטוח לאומי אבל עדיין כמות מאוד נכבדת.
איתמר גרף: אנחנו לא גאים במספר הזה אבל יש היום 10,700 תיקים פתוחים ביחידת ההכרה ב"שער הכניסה".
איתמר גרף: דיבר על זה המנכ"ל, הרבה מאוד דברים שאנחנו מבינים שחייבים לתקן מייד.
איתמר גרף: (שקף: הצגת אגף השיקום).
איתמר גרף: השיקום – לעומת ביטוח לאומי שהוא באמת מבטח את הציבור, אנחנו פה נועדנו לראות איך בחור צעיר או צעירה שהשתחררו מהצבא והם נכים, מוכרים, נכנסים לחברה האזרחית, עובדים, מתחתנים, ובאמת המדינה נותנת להם את כל הכלים, ועל זה אנחנו נבחנים גם ברווחה, גם בסוציאלי, גם בתעסוקתי.
איתמר גרף: יש כל שנה בערך 400-300 השמות שהאגף מסייע בעניין הזה - אני אומר, זה לא מספיק אבל זה הרבה – וכמו שהמנכ"ל אמר, בערך 70% מנכי צה"ל, אנחנו קוראים להם משוקמים.
איתמר גרף: הם עובדים, הם מתפרנסים, אזרחים הכי טובים שיש במדינה.
איתמר גרף: (שקף: כוח אדם לשירות הנכים).
איתמר גרף: כוח האדם זו נקודה מאוד כואבת.
איתמר גרף: אני לא מצטדק בסוגיה הזאת אבל אני חייב להגיד, אנחנו ב-bench mark שלא מתכנס לכלום, בטח לא מול ביטוח לאומי וגופים דומים.
איתמר גרף: לדוגמה, רופאים, יש 21 רופאי מדינה במחוזות, אנחנו עושים מאמצים מאוד קשים לאייש אותם – שיפרנו עם האוצר את השכר ודברים אחרים – אבל רופא מטפל כמעט ב-3,000 נכים.
איתמר גרף: עובדי שיקום – עובדת סוציאלית או עובד סוציאלי זה 1,200, זה יכול להיות גם 1,500, אז כשאנחנו מדברים על איציק לדוגמה, ויש עובדת שיקום שעובדת מולו, יש לה עוד 1,500 אנשים שהיא מטפלת בהם ואם מישהו מצפה שיהיה לה קשב, מה שנדרש, ואנחנו מאמינים שצריך, זה צריך להיות ביחס אחר לגמרי.
אבי דיכטר: תוכל לומר לגבי כל אחד מהחסרים האלה ממתי זה מתקיים?
איתמר גרף: זה מתקיים מאז שיש את הארגון הזה, כשאני לפחות מכיר.
איתמר גרף: פעם היה אגף שיקום ומשפחות אחוד, ב-2004 עשו הפרדה כדי לשפר את השירות, הוקמו שני אגפים.
איתמר גרף: זה המבנה, אלה המספרים מאז.
אבי דיכטר: ואלה הפערים מאז?
איתמר גרף: כן.
איתמר גרף: אלה הפערים מאז.
אבי דיכטר: זאת אומרת, 17 שנה הפערים האלה נשארו ואף אחד לא הצליח לסגור אותם?
איתמר גרף: אני חייב להגיד כי אני כל השנים האלה מלווה את האגף מכל מיני קומות במשרד.
איתמר גרף: המשרד הזה הוא משרד משימתי, הוא בא לעשות ולא שמנו את זה על השולחן מספיק חזק, למרות שכל המנכ"לים התעסקו בזה.
איתמר גרף: המספרים לא טובים, לא מתכנסים.
איתמר גרף: אנחנו על זה ומבינים שבשביל לעשות שינוי, ואני חייב להגיד פה - ואנחנו באמת קמים יום אחד בבוקר, אנחנו מבינים שאנחנו לא נותנים את השירות הנדרש, אבל יש 244 עובדים מדהימים שקמים כל בוקר ובשבוע האחרון הם מותקפים ומושמצים והפכו להיות אויב המדינה, וזו ההזדמנות שלי להגיד, אנחנו גם איתם ואנחנו ניתן להם את התקנים ונתגבר אותם וניתן להם כלים ונשנה את המציאות, גם להם אבל בעיקר לנכים.
איתמר גרף: עובדת רווחה שמטפלת בכמויות האלה, בכמעט 2,000, 1,600 אנשים שצריכים אותה וצריכים לתת את הזכויות וצריך לדחוף את הזכויות, שאף אחד לא יפנה לשאול מה מגיע לו, זה לא מתכנס.
איתמר גרף: אני לא שם את הכול על כוח אדם.
איתמר גרף: כוח אדם הוא חשוב מאוד, יש פה הרבה דברים, אנחנו מסתכלים פנימה על דיגיטציה, על הפחתת בירוקרטיות – קרני יתייחס לזה – אבל זה כוח האדם, זה המצב.
ניר ברקת: אם אפשר להציע הצעה, אורנה, ברשותך.
ניר ברקת: אפשר להשקיע הרבה זמן בדיבורים.
ניר ברקת: השאלה מה עמדת האוצר ואיפה הפערים.
ניר ברקת: אני מציע מהר להגיע לעמדת האוצר ולראות איפה הפערים כי כל השאר, אנחנו מבזבזים זמן.
אורנה ברביבאי: תודה על ההצעה.
אורנה ברביבאי: פתחתי בזה שאנחנו הולכים להיות אפקטיביים.
אורנה ברביבאי: נתתי למשרד הביטחון את הזמן שלהם להציג ואחר כך נתתי בחלוקת הזמן, וגם יהיה לחברי הכנסת, אני אנהל את זה בצורה הזאת.
אורנה ברביבאי: ב-11:00 בכל מקרה הדיון מסתיים כי יש מליאה ולכן אני אשתדל לנהל את זה לשביעות רצון שכולם ידברו.
אורנה ברביבאי: זה הזמן שלו.
אורנה ברביבאי: בבקשה, איתמר, אבל תגיע לעיקר.
איתמר גרף: אני מגיע לעיקר, אז בואו נדלג לשקף האחרון.
איתמר גרף: נדלג על התקציב.
איתמר גרף: (שקף: פערים באגף התקציב).
איתמר גרף: אנחנו מזהים את הפערים האלה.
איתמר גרף: קודם כול, רמת השירות הניתן לנכי צה"ל לא טובה – אני אומר את זה פה על השולחן – למרות העובדים המסורים וכו', השירות לא טוב, צריך לעשות שדרוג מהותי.
איתמר גרף: טיפול בנפגעי PTSD – אנחנו מבינים שהוא צריך לעבור תהליך של רוויזיה מ"שער הכניסה": איך מכירים, איך עושים ועדות, דרך הטיפול, סל כלים.
איתמר גרף: אני חושב שיש בשורה ועל זה גם אין פה עוררין עם אף אחד.
איתמר גרף: תקינה וכוח אדם – דיברתי.
איתמר גרף: הליך ההכרה והוועדות הרפואיות – לא טוב, ארוך, מסרבל.
איתמר גרף: מגיעים לטפל בנכים לפעמים אחרי שנים, ואיבדנו את הנקודה הנכונה בזמן, והוא תהליך משפיל, מעורר הרבה מאוד תחושות קשות.
איתמר גרף: אנחנו מבינים את זה, נעשה שינוי גדול, ניתן שם בוסט גדול.
איתמר גרף: צה"ל לא מחובר היום טוב לאירוע הזה שנקרא פגועי צבא.
איתמר גרף: הוא מחובר נהדר למשפחות השכולות, לאלמנות, ליתומים, אנחנו חייבים להגיע ליחס דומה גם לפצועי הצבא.
איתמר גרף: הצבא מבין את זה, הוא צריך כלים, הוא צריך לשנות את הדנ"א ואנחנו פתוחים לחיבוק הזה של קציני/קצינות נפגעים ונעשה תהליך אחר.
איתמר גרף: הנושא של החקיקה מחייב רוויזיה, אנחנו מבינים את זה.
איתמר גרף: אנחנו, אני מעריך שתוך חודשיים-שלושה יכולים לבוא עם חוק סגור בעניין הזה, ואני אומר, יש גם נושא של הרבה מאוד בירוקרטיה, הרבה מאוד תהליכים.
איתמר גרף: אני מזכיר לכם שהורים שכולים פעם היו צריכים מבחני הכנסה.
איתמר גרף: הכנסת שינתה את האירוע הזה, זה הוריד הרבה מאוד דם רע שהיה, הרבה מאוד תחושות קשות, וגם פה אנחנו נחושים לבטל את מבחני ההכנסה למי שנמצא שנדרש לו תגמול מחיה ולמצוא תהליך אחר.
איתמר גרף: יש לנו מודל עם ראם עמינח, אנחנו נשב ביחד – ראם רתום למשימה הזאת – ונגיע למודל קל, נפשט בירוקרטיות.
איתמר גרף: עד כאן.
אליעז קרני: כבוד היושבת-ראש, אנחנו על פי בקשתך במילה נציג מה אמר בן ראובן.
נירה שפק: חסר בשקף הזה את הדבר שכתוב כל הזמן.
נירה שפק: אני רוצה לדעת אם זה בכוונה או לא בכוונה הושמט כי שינוי הגישה, תפיסת המדיניות, לא מוגדרת כאן כפער.
אורנה ברביבאי: זה מוצג כסעיף הראשון.
נירה שפק: הסעיף הראשון, אני כתבתי את מה שהוא אמר.
נירה שפק: הוא אמר: רמת השירות.
נירה שפק: הוא לא דיבר על המדיניות.
אליעז קרני: אני אתייחס לזה.
נירה שפק: ולכן, חשוב לי להבין כי לדעתי זה היה צריך להיות ב-bullet הראשון.
אליעז קרני: מילה על בן ראובן.
אליעז קרני: כשהוא יצא לדרך – ועידן יושב פה, הוא היה גם חבר בוועדה, הוא גם חבר בצוות היישום שהנחה עליו שר הביטחון – אלה היו המטרות והוא גם בנה ארכיטקטורה שבאמת עוסקת בנושאים העיקריים, ובהמשך לשאלתך, עוסק בתרבות – בתרבות, בשיח, בערכים, במדיניות – בדיוק בנושאים האלה, ותכף אנחנו נראה.
נירה שפק: בגלל זה ביקשתי שזה יהיה ב-bullet העליון כי אתם מציגים את זה על בסיס - - -
אורנה ברביבאי: נירה, תני לו להתייחס.
אורנה ברביבאי: אחר כך יהיה זמן.
אליעז קרני: ניתן לראות באותם עמודים את הנושאים הכואבים שבהם עוסקת גם הרפורמה שמכונה "נפש אחת" ואלה ה-TOP 6, שש ההמלצות המרכזיות של בן ראובן.
אליעז קרני: (שקף: Top 6).
אליעז קרני: הוא דיבר על מבחן ההכנסה, הוא דיבר על הסרת חסמים במענה הרפואי, הוא דיבר על שיפור תהליך ההכרה, אותם דברים שאיתמר כרגע ציין אותם כפערים, שממשיכים איתנו גם לפעילות "נפש אחת".
אליעז קרני: (שקף: רפורמת "נפש אחת").
אליעז קרני: מילה על רפורמת "נפש אחת".
אליעז קרני: שר הביטחון, רב-אלוף במילואים בני גנץ, הנחה אותנו למעשה במהלך מהיר מאוד להקים צוות שהוא צוות יישום.
אליעז קרני: הוא לא ועדה חדשה, הוא לא פותח את הכול מחדש.
אליעז קרני: הוא לוקח דוחות עבר, הוא לוקח דוחות מבקר מערכת הביטחון ומבקר המדינה ובעצם הצוות שתכף תראו – אותו צוות פעולה, ולכן אנחנו גם לא קוראים לו ועדה, אנחנו קוראים לו צוות פעולה ליישום – בהתאם להנחיית השר, יוציא במהירות מאוד גבוהה המלצות שהן בעצם תוכנית עבודה.
אליעז קרני: והכוונה שלנו, לראש האגף הנכנס שיחליף את איתמר, להגיש תוכנית עבודה, לשים לצדו צוות יישום שכל ייעודו יהיה לגרום לדברים לקרות, שלא יהיה אות מתה על המדף, וזה הכיוון שאיתו אנחנו הולכים.
אליעז קרני: אתם יכולים לראות את הדברים שהתייחס אליהם המנכ"ל, כך גם חושב השר – המחויבות הערכית, האחריות של המשרד, והמשרד לוקח אחריות מלאה, מהטיפול הכולל בנכי צה"ל, דרך ה-PTSD כאוכלוסייה מובחנת, ודרך האירוע של איציק סעידיאן.
אליעז קרני: היו ועדות, היו תוכניות, חסר המימוש.
אליעז קרני: עשינו וקטורים מאוד מאוד קצרים: 1.
אליעז קרני: לתחקר את האירוע של איציק סעידיאן, אני אגיד על זה שתי מילים.
אליעז קרני: אני מוכן להפקיד בידייך, היושבת-ראש, את עיקרי התחקיר.
אורנה ברביבאי: ראיתי.
אליעז קרני: אנחנו רוצים מהר מאוד להביא החלטת ממשלה, וכל הרפורמה שמקדם השר, בסיוע של זיו שילון שיושב פה, בשותפות עם עידן קלימן והארגון, כל הנושא הזה ממתין לישיבת הממשלה.
אליעז קרני: אנחנו מחכים לאור ירוק.
אליעז קרני: (שקף: כתב המינוי).
אליעז קרני: מכאן אני שם בפניכם את כתב המינוי, אני רץ קדימה.
אליעז קרני: (שקף: עיקרי תחקיר אירוע נכה צה"ל איציק סעידיאן).
אליעז קרני: מילה על איציק.
אליעז קרני: זה הרקע של איציק, אני חושב שהוא דובר בתקשורת.
אליעז קרני: יש פה לוחם, יש פה את אירוע שג'אעיה, יש פה את ההכרה שלו שלא במסלול הירוק, אותה הליכה לאחור, דבר שלמשל צוות התחקיר בראשותי שתחקר את האירוע והגיש לשר הביטחון את המסקנות שאושרו על ידו ואת ההמלצות תוך פחות משבוע – אם אנחנו מנכים את יום העצמאות אז תוך פחות משבוע, עשרה ימים בפועל – הוא ערער על אחוזי הנכות, כנראה בצדק, והיה טיפול ולא מעט ניסיונות שיפור.
אליעז קרני: (שקף: עיקרי תחקיר אירוע נכה צה"ל איציק סעידיאן, ליקויים).
אליעז קרני: אלה התקלות שלנו, השגיאות שלנו כמשרד ביטחון.
אליעז קרני: אנחנו התנהלנו לא מספיק טוב בנושא הוועדות הרפואיות; אנחנו קבענו לו אחוזי נכות זמניים, ללוחם שפגוע ב-PTSD, שאומרים לו: זה לא בטוח שזה יישאר איתך, המשמעות של זה היא שהוא צריך רגע להישאר אולי ב-mode נפגע כי אולי ייקחו לו את האחוזים.
אליעז קרני: ב-PTSD אין צורך בזה, צריך לקבוע אחוזים קבועים ככל שהמחקר תומך בעניין.
אליעז קרני: אין לנו מספיק כלים לטפל בהלומי קרב, וגם הזכיר איתמר את הקשר עם צה"ל.
אליעז קרני: עשינו תחקיר, הצגנו אותו All across the board, יש הצעת מחליטים, יש נוסח שהסכמנו עליו עם הארגון של עידן ואנחנו ממש ממתינים לסגור את הפערים מול האוצר ולעיתוי של ישיבת ממשלה.
אליעז קרני: (שקף: הצעת מחליטים – התהליך השלם).
אליעז קרני: רק לסבר את העין מה זאת אותה הצעת מחליטים: לטפל ב-PTSD, לתת עוד כוח אדם, לתת מענה לבתי הלוחם, זה למימוש מיידי, זה אותם 300 מיליון מדוברים.
אליעז קרני: יש חקיקה ויש נושאים להמשך בחינה.
אליעז קרני: בשורה התחתונה, בנינו צוות פעולה, והנה, אנחנו מתכוונים לשינוי יסודי.
אליעז קרני: ב-strip למטה, אנחנו מתכוונים לשלב – לא שזה לא קורה היום, ואיתמר נתן, וצריך לתת קרדיט רב לעובדי אגף השיקום שעובדים בתנאים בלתי אפשריים ועושים עבודת קודש – נשמה בתהליכים, בהקשר להערה שלך.
אליעז קרני: אנחנו מתכוונים לחדש את החוזה בין האגף לבין הזכאים והזכאיות, להחזיר את האמון וממש לגעת בהמשגה – אולי זה לא השם הנכון לאגף, אולי אנחנו צריכים לא לכנות אותם נכי צה"ל אלא פצועי צה"ל – אנחנו צריכים ממש לרדת ליסודות השיח ולהביא שינוי יסודי.
אליעז קרני: (שקף: צוות פעולה – "נפש אחת" – מבנה).
אליעז קרני: אנשים מאוד רציניים שותפים בצוות הזה.
אליעז קרני: אתם יכולים לראות את תא"ל – היא עוד לא במיל.
אליעז קרני: היא עדיין בחופשת שחרור – מיכל תשובה, ואת זיו ואיתמר, ואת אמי פלמור ואת פרופ' שוקי שמר, את פרופ' זהבה סולומון שמתמחית ב-PTSD והיא זוכת כלת פרס ישראל, ואריה מועלם וטוני כהן ממכבי שירותי בריאות, שעשתה שם מהפכה, ואתם יכולים לראות גם את השילוב של נכים נציגי הארגון בכל אחת מהוועדות, נציגי האגף בכל אחד מתתי הצוות, הדבר הזה יבוא בצורה משולבת.
אליעז קרני: יש תוכנית, אנחנו מתכוונים לסגור את כל האירוע הזה תוך כשישה שבועות, זאת המחויבות שלנו.
אליעז קרני: אנחנו פונים לציבור, יש פלטפורמה שהציבור יכול להתייחס ולהציע הצעות, מציבור הנכים ועד הציבור בכלל, ואנחנו מתכוונים בשבוע הבא גם לתת במה פתוחה שבה צוות היישום יושב ושומע במשך יומיים את נציגי נכי צה"ל, פשוט שומע – במה פתוחה, מין הייד פארק לנכים בבית הלוחם.
אליעז קרני: הכוונה שלנו – אני חוזר בסוף – בהנחיית שר הביטחון, באישורו, להביא בשורה, ובהקשר הזה ישיבת הממשלה היא תחנה קריטית בנושא.
אליעז קרני: תודה רבה לך, היושבת-ראש.
אבי דיכטר: מישהו יכול להסביר לוועדה מה זה 10,700 תיקים פתוחים?
אבי דיכטר: אני לא מצליח להבין מה זה הדבר הזה.
אורנה ברביבאי: ערעורים.
זיו שילון: כל שנה מתווספות בקשות חדשות להכרה.
זיו שילון: יש מספר אנשים שאמורים לעסוק בזה – מן הסתם, חלקם קציני תגמולים, חלקם המערכת המקיפה.
זיו שילון: הם לא מספיקים לעסוק בכל התיקים ולכן מצטברים שנה אחרי שנה עוד ועוד תיקים ולכן צריכים עוד תקינה בשביל לעזור להם לסיים את האירוע הזה.
אבי דיכטר: 10,700 זה 10,700 - -
זיו שילון: תיקים.
אבי דיכטר: - - נכים ברמות כלשהן.
עידן קלימן: עוד לא נכים.
עידן קלימן: חיילים.
נירה שפק: במחלקת הכרה.
אורנה ברביבאי: אני רוצה להתקדם.
אורנה ברביבאי: זיו, בוקר טוב.
אורנה ברביבאי: אני מציעה שההתייחסות שלך תהיה אחרי שנשמע את עידן.
זיו שילון: לא כרגע.
אורנה ברביבאי: אם אתה לא מעוניין להתייחס, אז בהמשך, אבל אנחנו שמחים שאתה כאן ועוקבים אחרי השיקום שלך, מבחינתי אתה סוג של מודל של התמודדות והשראה על הדרך שאתה עושה.
זיו שילון: תודה.
אורנה ברביבאי: עידן, בבקשה.
עידן קלימן: בוקר טוב.
עידן קלימן: קודם כול, גברתי היושבת-ראש, תודה רבה על הכינוס המיוחד הזה ותודה לכל חברי הכנסת שטרחו והגיעו.
עידן קלימן: מי שלא מכיר אותי, לי קוראים עידן קלימן, הייתי לוחם בחטיבת גבעתי, נפצעתי בהיתקלות עם מחבלים מטווח קרוב, חטפתי כדור בחזה, שני מחבלים נהרגו ואחד נתפס.
עידן קלימן: אני הגעתי פצוע אנוש לסורוקה, מתתי פעמיים על שולחן הניתוחים, הרופאים הצילו אותי ואחרי חצי שנה של שיקום יצאתי לחיים.
עידן קלימן: אני בא ממשפחה מאוד ציונית, אבא שלי חטף כדור באותו מקום בגוף מאותו כלי נשק 19 שנה לפניי בהגנה על מוצב בודפשט, סבא שלי נהרג במלחמת השחרור, ולצערי הרב גם קברתי שישה חברים מרנה קסין, מה שידוע כ"שכבה המקוללת".
עידן קלימן: יש לי את הזכות והכבוד להיות יושב-ראש ארגון נכי צה"ל, ארגון שקם ב-1949 ונקרא ארגון נכי מלחמת השחרור, ששינה את שמו אחרי מלחמת סיני לארגון נכי צה"ל והוא מכיל 50,000 פצועי מערכות ישראל וכוחות הביטחון, ביניהם: שב"כ, מוסד, משטרה וכמובן צה"ל.
עידן קלימן: גברתי זוכרת את הדיונים שהיו פה, 20 שנה אני עובד בארגון נכי צה"ל בתפקידים שונים: מעוזר במחוז ועד מנהל אגף משפטי, ועד יו"ר מחוז הגדול ביותר בארגון נכי צה"ל, והרבה מאוד מהחברים פה שמעו אותי בוועדות, ופעם ראשונה שאתם רואים אותי יושב ליד נציגי משרד הביטחון – תמיד זה היה בשולחן ממול ותמיד היו הכחשות.
עידן קלימן: אני לא אבזבז פה אפילו רגע אחד, כמו שגברתי אמרה, על מה היה וסיפורים אישיים, כולם יודעים את האמת ואני שמח היום שמשרד הביטחון הוא הראשון שבא ואומר בריש גלי, צריך לתקן, צריך לשנות.
עידן קלימן: יש הרבה כעסים, יש הרבה מאוד מה להשלים ופערים אבל אני כיושב-ראש הארגון, אין לי את הפריבילגיה לבזבז זמן כרגע על העבר, אני חייב להסתכל על ההווה ועל העתיד.
עידן קלימן: והמצב הנוכחי, כמו שאמרו, הוא קטסטרופה.
עידן קלימן: איציק סעידיאן, שכולנו רוצים שיחזור למשפחתנו, משפחת נכי צה"ל, לא השתגע.
עידן קלימן: הוא לא השתגע, כמוהו יש רבבות.
עידן קלימן: פשוט הוא הלום קרב שהגיע לתהומות הייאוש ועשה מעשה, קריאה לעזרה, ושלא תהיה טעות – מה שקורה באגף שיקום, קורה גם למשותקים, לקטועים, לעיוורים, לאלה שנשרפו בתוך טנקים, קורה לכולם.
עידן קלימן: והרפורמה הזאת לא נולדה ב-72 שעות, כמו שמישהו חושב פה ומזלזל – אני מדבר על חבר'ה מהאוצר – ועוד פעם, אני מדגיש שאנחנו ארגון א-פוליטי, אני לא מתכוון להיזהר בדבריי, אני לא פוגע באף אחד ברמה הפוליטית, אני מדבר רק עובדות.
עידן קלימן: 16 שנה שאני אוסף מסמכים, בונה דוחות – דוחות שאחרי כן גם מבקר המדינה נשען עליהם – והרפורמה הזאת נשענת על דוחות שארגון נכי צה"ל הגיש, שאיל בן ראובן הגיש, ואיל בן ראובן הגיש את הדוחות האלה אחרי שהוא עשה שישה תת צוותים שבהם היו נציגי הארגון, ואת האמת שהוא מביא לשולחן מביאים היום החברים הנכבדים פה.
עידן קלימן: הרפורמה הזאת – ואני אהיה ממש קצר ותכליתי – הרפורמה הזאת תעלה כנראה בסביבות מיליארד שקלים, שזה הפער של מה שקרה ב-20 שנים האחרונות.
עידן קלימן: ואמרתי פה לחבר כנסת שהוא איש עסקים, שמבין בכספים וגדלתי איתו באותה שכונה – כשאתה משפץ בית כל שנה, מוסיף, דואג לבית, צובע, אתה מוציא 3,000-2,000 שקל בשנה.
עידן קלימן: כשאתה 20 שנה לא נוגע בבית ומזניח, אתה מגיע בסוף לשניים ושלושה מיליון, וזה מה שקרה פה.
עידן קלימן: אנחנו דיברנו - כמו שאמר פה קרני, יושב-ראש הוועדה - על ה-350 מיליון ואחרי זה על החקיקה שכנראה תצטרך להיות, אבל אני רוצה להדגיש: ארגון נכי צה"ל לא עומד מאחורי המספרים האלה מכיוון שארגון נכי צה"ל מעולם לא מדבר על כסף אלא רק על צרכים.
עידן קלימן: אני יודע לבוא למשרד הביטחון ולהגיד לו שאני צריך פרוטזות, כיסאות גלגלים, פסיכיאטרים יותר טובים, פסיכיאטרים לילדי PTSD כדי שלא יהיה דור שני, כדי שהם לא יישענו על מוסדות המדינה, כדי שהם ישתקמו.
עידן קלימן: יש שתי מטרות ברפורמה הזאת.
עידן קלימן: אחת, כמו שאמרו פה, להחזיר את היחס והכבוד לפצועים ולשקם אותם, כדי שיחזרו לחברה בישראל כאזרחים חיוביים ותורמים.
עידן קלימן: ואני אומר לכל מי שלא מבין פה כלכלה, שאם אתם תשקיעו את המיליארד שקל בפצועים האלה, הם יחזירו לכם את זה בשלושה ובארבעה ובחמישה מיליארד כי הם ייצאו לעבוד והם יהיו משוקמים והם ישלמו מיסים ויניעו את הכלכלה, אז שאנשים יפתחו עיניים.
עידן קלימן: אבל הדבר הלא פחות חשוב – ואמרתי את זה בוועידת המשפיעים בספטמבר 2019 – החוב של ארגון נכי צה"ל, ועכשיו החוב של אגף השיקום וגם שלכם, הוא גם כלפי החיילים שהיום משרתים ומגינים עלינו, דור העתיד.
עידן קלימן: חלק בלתי נפרד ומשמעותי מאוד ברפורמה הזאת זה המניעה – המניעה, החייל שיוצא כרגע מהיתקלות עם מחבלים או מלחימה ומייד מתנפלים עליו הצוותים הרלוונטיים ומונעים ממנו להיות פוסט טראומתי.