GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
דני דיין: ככול שזה נוגע למדינת ישראל, כמו שרונן אמר, זה הדמוקרטים, המיעוטים, הצעירים.
דני דיין: כשגלעד ארדן שאל אותי לעצה כשהוא יצא לוושינגטון, אמרתי לו שהדבר הכי חשוב שהוא צריך לעשות זה ללמוד לדבר "דמוקרטית" שוטפת.
דני דיין: המסבירים שלנו, בחלקם הגדול, לא יודעים לדבר "דמוקרטית" שוטפת.
דני דיין: זאת שפה אחרת ממה שהורגלנו במשך שנים ארוכות לדבר בה.
דני דיין: ואת הלימוד הזה צריך לעשות בימי שגרה, כאשר אנחנו מגיעים לימי קרב זה כבר מאוחר מדי להתארגן.
דני דיין: אני מדמה את זה לימ"חים, אם לא מילאת את הימ"חים בימי שגרה, הימ"חים ההסברתיים, ולא הכשרת את הכוחות ולא בנית כוח, הניסיון לעשות את זה בימי מלחמה או קרב – בלתי אפשרי.
דני דיין: והערה אחרונה, דובר פה לא מעט על AP – לי היה ניסיון אישי עם AP.
דני דיין: כשהייתי הקונסול הכללי בניו יורק באמצע 2019 הגעתי למשרדים של AP לתדרך את המערכת ועשו לי "אמבוש".
דני דיין: הגיע המנכ"ל, והגיעה היועצת המשפטית של AP עם שני מקרים שבהם כתבים וצלם שלהם נפגעו בירי.
דני דיין: אחד בחווארה ואחד בעזה, והם לא הצליחו לקבל הסברים ממדינת ישראל.
דני דיין: הם לא צדקו – לפחות לגבי המקרה של חווארה, הכרתי את המקרה, ובוודאי הייתה הצדקה לירי והכול – אבל ניסיתי לתת תשובה רצינית לאנשי AP, הגעתי עד הפרקליט הצבאי הראשי – אני לא זוכר אם גם לדובר צה"ל או לא – ולצערי הרב הבנתי שצה"ל במקרים של פגיעה בעיתונאים לא יודע לספק תמונה וזה חבל.
דני דיין: זה דבר שגורם נזק שאפשר למנוע.
דני דיין: תודה רבה.
אורנה ברביבאי: תודה לך דני.
אורנה ברביבאי: רון פרושאור, שגריר שלנו לשעבר, במכון אבא אבן כיום.
אורנה ברביבאי: בבקשה
רון פרושאור: תודה רבה.
רון פרושאור: גם שגריר בבריטניה, המלכה עדיין לא התאוששה מאז עזיבתי.
רון פרושאור: בלי לחזור על הדברים נתחיל בכך שיש כאן דיסוננס מובנה.
רון פרושאור: דיסוננס שלדעתי לא ישתנה ואנחנו צריכים ללמוד לעבוד אתו.
רון פרושאור: דיסוננס בין המסרים שאנחנו מעבירים בתוך מדינת ישראל – על עוצמתו של צה"ל, על היכולות הטכנולוגיות, היכולת הכירורגית – לבין איך שהדבר הזה נתפס בחוץ לארץ.
רון פרושאור: הדיסוננס הזה קיים וימשיך להתקיים ואנחנו צריכים לדעת איך להתמודד אתו.
רון פרושאור: כי אנחנו אומרים: אנחנו גדולים, אנחנו חזקים, אנחנו מדויקים.
רון פרושאור: ואז אנחנו אומרים: הנה, יש נפגעים.
רון פרושאור: מה שרונן אמר:
רון פרושאור: דוד מול גוליית – גבירותיי ורבותי, אנחנו שנים גוליית.
רון פרושאור: אנחנו לא נתפסים כדוד.
רון פרושאור: הסיפור הוא כאן לראות מבנית מה המשמעות של הדיסוננס הזה.
רון פרושאור: דבר ראשון, בשורה התחתונה אי אפשר להפריד בין זה.
רון פרושאור: היום, במאה העשרים ואחת, מה שאנחנו רואים בפנים, יוצא החוצה.
רון פרושאור: והוא יוצא מיד.
רון פרושאור: הסיפור הוא באמת לתוך התהליכים עצמם, להבין, הלוא זה היה בעבר תמיד, אנשי הצבא ראו בקטע המדיני איזה סרח עודף, איזה אבן ריחיים.
רון פרושאור: עם השנים יש פה שיפור והבנה שהמערך שאני הייתי נותן לכם כדימוי שלו, זה מוצבי פיקוד קדמיים של מדינת ישראל.
רון פרושאור: פרוסים 100 מוצבי פיקוד קדמיים שמכירים היטב את האוכלוסייה שהם צריכים לעבוד איתה.
רון פרושאור: רוב המוצבים האלה לא מקבלים מים, תחמושת ומזון.
רון פרושאור: אני לא מדבר על אמצעי ראיית לילה או נשק תלול מסלול.
רון פרושאור: וכשאנחנו נמצאים במערכה, ואני קורא לזה לוחמה מדינית תמידית, ופה שירות החוץ הישראלי, בקטע הזה מול קברניטים עשה עבודה מדהימה.
רון פרושאור: אבל בקטע שאנחנו כרגע צריכים כרגע להתעסק – לגבי השאלה איך המוצבים האלה באמת יעבדו – החיבור הזה, וכאן אני מדבר על הקטע המבני, חייב להיות חיבור הרבה יותר חזק.
רון פרושאור: דוגמאות מעשיות: מכיוון שצה"ל בעניין הזה מחזיק משאבים ייחודיים, וזה לא עומד להשתנות במצבה של מדינת ישראל בשנים הבאות – פקודת מבצע.
רון פרושאור: שר ביטחון ורמטכ"ל, רמטכ"ל לראש אגף מבצעים, אדוני היקר ראש אגף מבצעים, חלק מפקודת המבצע שלך, אתה צריך לספק לי "ויז'ואל'ס".
רון פרושאור: בסדר?
רון פרושאור: המשאבים שאתה מקצה לטובת זה הם בעצם מזלט"ים באוויר שיחפשו לי תמונות של ירי של חמאס מתוך - - - זה שאני אומר את זה, זה לא עוזר שום דבר.
רון פרושאור: והסיפור הזה הוא אסטרטגי.
רון פרושאור: הדבר הזה כחלק מפקודת מבצע, יהפוך את העניין כהבנה טובה יותר.
רון פרושאור: כשאני אומר שהצבא הבין טוב יותר.
רון פרושאור: תבינו, כשאני מדבר על רמת קברניטים, אני מדבר על משרד החוץ.
רון פרושאור: כשאני יושב ומקבל וקורא לנספח אווירי מוושינגטון אלי לניו יורק ואומר לו: תבוא עם תצלומי אוויר וכולי.
רון פרושאור: ואני מציג את זה – לא רק לסמנתה פאוואר שהיא חברת קבינט – לחברי מועצת הביטחון.
רון פרושאור: חבר'ה, זה לוחמה מדינית, זה משמעותי, it makes a difference , כשאנחנו מדברים, הם יודעים על מה אנחנו מדברים ברמת קברניטים.
רון פרושאור: וברמה של דעת הקהל – אני לא שמעתי אף אחד שאמר כאן, תחשבו על איזה אבסורד זה, "דפקנו" להם את המטרו.
רון פרושאור: מטרו?
רון פרושאור: הצרפתי שומע מטרו, הבריטי שומע Tube, האמריקאי בניו יורק חושב על ה-underground, ובוושינגטון זה מטרו.
רון פרושאור: מה, נטרפה עלינו דעתנו?
רון פרושאור: אני שומע את זה ותאמינו לי הלב שלי.
רון פרושאור: אני פשוט אומר – זה מטורף.
רון פרושאור: זאת דוגמה שאני מציג לכם ואתם אומרים: באמת, זה - - - תחשבו על זה.
רון פרושאור: ושוב, השאלה היא למה?
רון פרושאור: כי אין מישהו שם שאומר, חבר'ה - -
אופיר סופר: הקמב"ץ שכתב את הפקודה, כתב מטרו.
רון פרושאור: - - נטרפה עליכם דעתכם?
נירה שפק: רצו להשתיק את - - - הישראלי ולא חשבו מה זה עושה בחוץ לארץ.
רון פרושאור: אני בבולנז'רי ובבראסרי הלך לי המטרו, בסדר.
רון פרושאור: נמשיך הלאה, ואני לא רוצה לדבר על מה יהיה בעתיד.
רון פרושאור: אנחנו עכשיו נמצאים בשלב שמתחילה לוחמה מדינית.
רון פרושאור: כל אלה שעכשיו עם רשימות שחורות, בית הדין הבין-לאומי בהאג, אני חווה את זה.
אורנה ברביבאי: הם עכשיו מתרוממים.
רון פרושאור: עכשיו הם מרימים ראש.
רון פרושאור: ועכשיו אנחנו צריכים כאן את המערך שיהיה מחובר, שידע לענות, לענות על זה בקצב.
רון פרושאור: ועוד דבר מבני שאני רוצה לומר, כי הלוא אפשר לדבר על זה שעות, ותסלחו לי כאן בחדר הזה.
רון פרושאור: פה אנחנו צריכים להקים אגף ללוחמת רשת תחת מערך ההסברה הלאומי.
רון פרושאור: ואני מצטער נורא – אף אחד מהחדר הזה, אסור לו לעמוד בראש המערך הזה.
רון פרושאור: צריך להיות מישהו בגיל של הילדים שלנו.
רון פרושאור: גיל 25 ומטה.
רון פרושאור: תיק-תוק וכולי, כל הדברים האלה, שלי מסבירים מה לעשות כי אני לא באמת יודע איך.
רון פרושאור: וזה כולל להבין את הציבור הזה, לחיות אותו.
רון פרושאור: דני דיבר, כולם מדברים על הנושא של תקציבים.
רון פרושאור: כשאני הייתי מנכ"ל, אני מיתגתי את זה וזה היה אז אמיתי, שתקציב ההסברה של משרד החוץ זה התקציב של מילקי, אז אולי עכשיו זה עבר לתקציב של במבה.
רון פרושאור: יש פה פער מטורף.
רון פרושאור: אורנה, הסיפור הוא המבנה.
רון פרושאור: והמבנה כאן – ואני לא חושב שאנחנו צריכים בן אדם אחד שיבוא - - - זה לא עובד, זה לא אנחנו כחברה, ולא אנחנו כמדינה, אין דבר כזה.
רון פרושאור: צריך לעבוד בחיבורים של המערכות מהר יותר ובשיתוף פעולה טוב יותר.
רון פרושאור: המודיעין הוא חלק אינטגרלי מהסברה.
רון פרושאור: צריכה להיות החלטה מי מלבין מה ובאיזה קצב.
רון פרושאור: אם לדוגמה עומר ראש אגף מבצעים, אני אומר לו: תקשיב לי, זה מה שאני צריך.
רון פרושאור: כי זה חלק מכלי הלחימה שלי.
רון פרושאור: ואני רוצה לדבר על הנושא הזה של מה שיש לנו כרגע, ותסלחו לי שאני נכנס לעניין המדיני, הקטע של שיקום הרצועה שווה פרוז החמאס מהנשק.
רון פרושאור: אנחנו הלוא ציניקנים גדולים ואומרים: זה מדע בדיוני, זה לא יקרה לעולם.
רון פרושאור: אני טוען חד משמעית שזה יכול לקרות.
רון פרושאור: ואל תתחילו לתת לי דוגמאות כי אני יכול לתת עוד עשר דוגמאות אחרות של מה לא עבד מבחינת מנגנונים.
רון פרושאור: היה מנגנון שנקרא EUBAM ב-2007, הם ישבו ברפיח בכל מיני חורים, EUBAM – אירופאים.
רון פרושאור: כשהחמאס התחיל, המהירות שהם ברחו מהעמדות, זה עדיין בספר השיאים של גינס.
רון פרושאור: יוסיין בולט בג'מייקה לא עושה את הספרינט במהירות הזאת.
רון פרושאור: המנגנונים, לא שהם עבדו בעבר, אבל היום זאת צריכה להיות חלק מהפעילות שלנו שהיא אסטרטגית.
רון פרושאור: שיקום שווה פרוז.
רון פרושאור: יש לנו שחקנים נוספים, יש לנו את המצרים, את מדינות המפרץ, אף אחד מהם לא אוהב את האחים המוסלמים.
רון פרושאור: אנחנו צריכים – ופה אני מתחבר לקטע ההסברתי – לבוא ולהציג את זה לעולם.
רון פרושאור: עכשיו הזירה היא הזירה הזו.
רון פרושאור: הזירה של לדאוג שאנחנו לא נתכנס כאן שוב עוד כמה שנים עם אותם הסיפורים.
רון פרושאור: ומבחינתי זה אולי הדבר הבולט ביותר.
אורית סטרוק: רון, עשית לי את היום.
רון פרושאור: בסופו של דבר, אלה סוגיות של פרצפציות.
רון פרושאור: יש את הסיפור על הבריטי שהיה מגיע לבר ומבקש כוסית וויסקי.
רון פרושאור: יום אחד הוא מגיע, והוא אומר: אני רוצה שתי כוסיות וויסקי.
רון פרושאור: אומרים לו: למה?
רון פרושאור: הוא עונה: תשמע, חבר שלי נכנס לכלא, אני שותה לזכרו.
רון פרושאור: במשך שלוש שנים ביקש שתי כוסיות וויסקי ושתה אותן.
רון פרושאור: אחרי שלוש שנים הוא מגיע לבר ואומר: היום, אני רוצה כוסית וויסקי אחת.
רון פרושאור: אומר לו הברמן: מזל טוב, אני מבין שהחבר שלך השתחרר מהכלא.
רון פרושאור: הוא עונה: לא.
רון פרושאור: אני הפסקתי לשתות.
רון פרושאור: זאת אומרת שהעניין של הפרצפציה הוא סופר חשוב, ואנחנו בחיבור שלנו, יש לנו מה להציע, יש לנו יכולות, ואנחנו צריכים לחבר את זה בצורה אחודה.
אורנה ברביבאי: היה מעניין מאוד.
אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים ליגאל פלמור, מנהל היחידה לקשרים בין-לאומיים בסוכנות היהודית.
יגאל פלמור: תודה.
יגאל פלמור: אני רוצה להתחיל בהתייחסות לדברים הראשונים שאמר פיני יצחקי ואחר כך לסיים בדברים האחרונים שאמר רון פרושאור ובדרך להגיד עוד מילה שמבוססת – לא על מה שקרה באירוע הזה ב"שומרי החומות" – על מבצעים קודמים שבהם לקחתי חלק כאיש דוברות והסברה.
יגאל פלמור: ואני רואה שהדברים חוזרים על עצמם - - -
אורנה ברביבאי: נשמח אם לא תהיה חזרה על דברים, נניח שהם מקובלים עליך ושזה יהיה ממוקד ובקצרה.
יגאל פלמור: זה בדיוק מה שאני מנסה לעשות.
יגאל פלמור: פיני התחיל את המצגת שלו עם המילים של היעד המדיני שמוגדר על ידי הדרג המדיני.
יגאל פלמור: אני חושב שמה שחסר בהסברה זה הגדרה קליטה, ברורה ופשוטה של יעד מדיני אסטרטגי שמנחה את כל גורמי ההסברה, ושמובן גם לארגונים ולקהלים בחוץ שרוצים לעזור בהסברה.
יגאל פלמור: היעדים שלנו מנוסחים או נתפסים בצורה מורכבת.
יגאל פלמור: אנחנו לא מצליחים להפוך אותם למסר קצר, קליט ואחוד.
יגאל פלמור: כלומר, שכל גורמי ההסברה באופן קונצנזואלי מתכנסים סביבו.
יגאל פלמור: אחד פועל כדי לדבר על המצוקה של התושבים בדרום, אחד פועל כדי לדבר על חמאס כארגון טרור, וכולי.
יגאל פלמור: יש פלורליזם גדול במסרי ההסברה, וזה לא טוב כי זה לא ממוקד.
יגאל פלמור: בצד השני כולם סביב Free Palestine, סיסמה קלה מאוד.
יגאל פלמור: כל אחד יכול להתחבר אליה בלי לחשוב יותר מדי ובלי להעמיק בה.
יגאל פלמור: לכן זו סיסמה שהרבה יותר מצליחה מהמסרים שלנו.
יגאל פלמור: מעבר לזה צריך להיות ברור שאנשי הסברה הם לא שירותי הניקיון שבאים לנקות אחרי שנגמרה החגיגה.
יגאל פלמור: כולנו אכלנו ושתינו, השארנו לכלוך ומזמינים את ההסברה לטאטא את מה שנשאר.
יגאל פלמור: את אנשי ההסברה או אנשים שמבינים בדעת קהל בחוץ לארץ – אם לומר את זה בצורה מאוד ברורה – צריך לשלב אותם בשלב קבלת ההחלטות.
יגאל פלמור: לא קודם לקבל החלטה מדינית-מבצעית, לבצע, ואז לבקש מההסברה לעשות את העבודה שלה או לחלופין לקרוא לדיפלומטיה הציבורית, זה לא משנה, זה אותו דבר.
יגאל פלמור: אלא בשלב קבלת ההחלטה על הצעד הבא בין אם הוא מדיני או מבצעי.
יגאל פלמור: לשלב שיקולים של נראות, של השפעה על דעת הקהל, של אפקט בתודעה העולמית או במדינות שעליהן אנחנו רוצים להשפיע.
יגאל פלמור: זה צריך להיות שיקול כחלק בלתי נפרד מכל התהליך של עיצוב המהלכים.
יגאל פלמור: ואז הפעילות של הדיפלומטיה הציבורית נגזרת מאותם מהלכים שמלכתחילה נבנו כדי לשרת את הדיפלומטיה הציבורית.
יגאל פלמור: והדיפלומטיה הציבורית ככה צריכה להיות צעד אחד קדימה לפני האירוע ולא קרה אירוע כמו הופל מגדל ועכשיו בואו נסביר את זה, אלא מלכתחילה צריך להכין את המערך שעובד מול דעת קהל כדי להסביר מה הולך להיות ולמה.
יגאל פלמור: דבר אחרון, אתייחס למה שאמר רון פרושאור על פרוז עזה.
יגאל פלמור: זה קלף מדיני והסברתי חזק מאוד.
יגאל פלמור: אני מסכים אתו מאוד.
יגאל פלמור: אני חושב שיש כאן הזדמנות שלא נוצלה.
יגאל פלמור: בצוק איתן ממשלת ישראל התחילה לדבר על הדרישה לפרז את עזה, ומיד אחרי זה קיבלנו הצהרה נדירה ויוצאת מן הכלל של האיחוד האירופי שאומר שהוא תומך בדרישה לפרוז עזה, ושום דבר אחר כך לא יצא מזה.
יגאל פלמור: נכון, אנחנו לא חושבים שמחר כוח אירופי או כוח של נאט"ו יכנס לעזה ויפרוק את החמאס ואת הג'יהאד האסלאמי מנשקם, זה לא יקרה.
יגאל פלמור: אבל אם אפשר לייצר קונצנזוס בקהילה הבין-לאומית ובדעת הקהל הבין-לאומית שזה דבר נחוץ וטוב, זה יכול לייצר לחצים שישרתו מאוד את המדיניות הישראלית.
יגאל פלמור: והם גם נוחים מאוד למערך הדיפלומטיה הציבורית.
יגאל פלמור: יכול להיות כאן שילוב יעיל מאוד של דיפלומטיה ציבורית, הסברה ומדיניות.
יגאל פלמור: עד כאן.
אורנה ברביבאי: תודה רבה לך, אחרונת הדוברים היא אילנה שרינגטון הופמן מארגון stand with us.
אורנה ברביבאי: ואחר כך נעבור לחברי הכנסת.
אילנה שרינגטון הופמן: שלום לכולם, אני אילנה שרינגטון הופמן מארגון stand with us.
אילנה שרינגטון הופמן: תודה לכולם על קיום הפורום, זה חשוב מאוד שיהיו גורמים ממשלתיים שידבררו את עמדות הממשלה בדרכים השונות.
אילנה שרינגטון הופמן: משהו לא פחות חשוב שלא מספיק נגענו בו זה הזירה האזרחית שבה המלחמה על דעת הקהל והדוברים הם אנשים מהשורה.
אילנה שרינגטון הופמן: והיתרון האסטרטגי אצלם זה האותנטיות והאמינות לספר את הסיפור של ישראל בעולם.
אילנה שרינגטון הופמן: כאן אנחנו נכנסים לתמונה.
אילנה שרינגטון הופמן: אני אילנה שרינגטון הופמן, אני מנהלת את השותפויות האסטרטגיות של ארגון stand with us, ארגון הסברה בין-לאומי, אל-מפלגתי וללא מטרות רווח, שפועל לקידום חינוך אודות ישראל ומאבק באנטישמיות כבר משנת 2001.
אילנה שרינגטון הופמן: לצערי הרב המבצע האחרון לא חידש לנו הרבה בזירה של דעת הקהל.
אילנה שרינגטון הופמן: אנחנו מנהלים חדרי מצב ומשכללים אותם עוד משנת 2011.
אילנה שרינגטון הופמן: לכן יש לנו כבר פרוטוקול חירום בנוי, היינו ממש מוכנים מראש.
אילנה שרינגטון הופמן: הפעלנו תוך זמן קצר את הרשת הבין-לאומית שלנו באמצעות קהילות בארצות הברית, אנגליה, הולנד, ברזיל, דרום אפריקה, אוסטרליה וקנדה.
אילנה שרינגטון הופמן: יצרנו להם מאגר חומרים עם כל המידע הרלוונטי בשפות שונות.
אילנה שרינגטון הופמן: מונגש בצורה ברורה, כולל סרטונים אינפו-גרפיקה והסבר פרקטי כיצד ניתן לפעול עצמאית למען ישראל בעת הזו.
אילנה שרינגטון הופמן: הקמנו רשת מתנדבים מרחבי העולם, כולם פעלו יחד במשימות ממוקדות ברשת החברתית, לצורך מטרות מוגדרות מראש שאנחנו נתנו להם.
אילנה שרינגטון הופמן: קיימנו גם תדריכים בתדירות כמעט יומית בשפות שונות, על מנת לתת מידע על המתרחש, ללמד כלי אקטיביזם וגם לעזור להם עם דברים שיותר קשה איתם, כמו מסרים ושאלות מאתגרות שלא תמיד יודעים איך לענות עליהן.
אילנה שרינגטון הופמן: ברשתות החברתיות הגענו לחשיפה שבועית של מעל 105 מיליון אנשים ברחבי העולם.
אילנה שרינגטון הופמן: בפייסבוק אנחנו על 1.3 מיליון עוקבים; 335 אלף באינסטגרם ו-129 אלף בטוויטר.
אילנה שרינגטון הופמן: הרבה משפיענים הצטרפו אלינו במערכה האחרונה והכפילו את החשיפה שלנו, שיתפו את התכנים ואפילו שלחו אלינו תכנים שהם הכינו בעצמם.
אילנה שרינגטון הופמן: מעבר לפעילות הענפה שלנו ברשת, אנחנו לא חדשים בסצנה, הארגון הוקם בארצות הברית עוד בשלהי האינתיפאדה השנייה.
אילנה שרינגטון הופמן: התרחבנו לכל העולם, כולל המשרד שלנו בירושלים, אתם מוזמנים להגיע לבקר, יש לנו שלט נחמד מאוד מעיריית ירושלים.
אילנה שרינגטון הופמן: בארץ אנחנו מפעילים תוכניות משלב תיכון, כמו למשל תוכנית תבל למנהיגות צעירה, ועד מכינות קדם צבאיות, הרצאות לחיילים ותוכניות סטודנטים, כמו ה-fellowship – תוכנית ותיקה שלנו שפועלת בקמפוסים ברחבי הארץ.
אילנה שרינגטון הופמן: כל זה כדי להכשיר ישראלים כדי להיות השגרירים הכי טובים של עצמם.
אילנה שרינגטון הופמן: בחוץ לארץ אנחנו פעילים בחמש יבשות עם תוכניות מקצועיות לסטודנטים, תלמידי תיכון וחברי קהילה.
אילנה שרינגטון הופמן: אנחנו מובילים את האסטרטגיה בקמפוסים כנגד הפעילות האנטי ישראלית.
אילנה שרינגטון הופמן: יש לנו גם רשת עורכי דין בהתנדבות שמעניקים סיוע משפטי ונלחמים נגד אפליה של סטודנטים על פעילות פרו-ישראלית או רקע אנטישמי, וגם מרכז למלחמה באנטישמיות שבוחן מקרים בפריזמה המשפטית, על מנת לתבוע משפטית במקרים הרלוונטיים.
אילנה שרינגטון הופמן: אנחנו מציינים בתחילת החודש הבא 20 שנות פעילות.
אילנה שרינגטון הופמן: 20 שנים שבהן אנו עוסקים בהסברה ודיפלומטיה ציבורית למען ישראל יום ולילה.
אילנה שרינגטון הופמן: גם בשגרה וגם בחירום.
אילנה שרינגטון הופמן: אנחנו גאים מאוד בפעילות החינוכית שלנו, ושמחים על השותפויות שיצרנו לאורך הדרך.
אילנה שרינגטון הופמן: נשמח שנוכל לקדם משהו באמצעות הוועדה, כדי לעשות חיבור הרבה יותר נכון בין המידע שמגיע מתוך הדוברות הממשלתית על ענפיו השונים, ובין החברה האזרחית ואנשים מהשורה שרוצים להיות פעילים ורוצים לספר את הסיפור של ישראל בעולם.
אילנה שרינגטון הופמן: תודה רבה.
אורנה ברביבאי: שתי שאלות.
אורנה ברביבאי: שאלה ראשונה, מהו מקור התקצוב שלכם?
אורנה ברביבאי: איך אתם ממומנים?
אורנה ברביבאי: ושנייה, עד כמה הממשק שלך למשרדי הממשלה הוא ממשק שבו את צריכה למשוך את החומרים על פני זה שרואים בכם מחולל שיכול לעשות שירות ולכן דוחפים את המידע אליכם?
אילנה שרינגטון הופמן: לגבי המימון, אנחנו מתוקצבים וממונים אך ורק על ידי תרומות פרטיות.
אילנה שרינגטון הופמן: אין לנו שום תקציב שמגיע מגורם ממשלתי או פוליטי כלשהו, וזה במתכוון.
אילנה שרינגטון הופמן: חשוב לנו מאוד לשמור על העצמאות שלנו, להיות כאלה שמייצגים את הישראלים ואת ישראל ברמה האזרחית.
אילנה שרינגטון הופמן: ולגבי העניין של המידע והאפשרות שלנו להוציא את זה החוצה – יש לנו אפשרות, וכמובן דרך לעבוד יחסית בסימביוזה עם רבים מהאנשים שנמצאים כאן בדיון.
אילנה שרינגטון הופמן: עם זאת, אני חושבת שכן היה פער מבחינת התזמון לקבל את המידע.
אילנה שרינגטון הופמן: לפעמים חסר לנו עמדה רשמית ממשלתית לגבי פעולה כזו או אחרת.
אילנה שרינגטון הופמן: חסרים לנו מאוד דברים כמו תמונות ונתונים סטטיסטיים שאפשר להפוך אותם לאינפוגרפיקה.
אילנה שרינגטון הופמן: היום זאת הזירה, אנחנו לא מדברים על מישהו שרוצה עכשיו נאום מעמיק חוצב להבות.
אילנה שרינגטון הופמן: אנשים מחפשים תוכן מאוד קליט ומאוד נגיש.
אילנה שרינגטון הופמן: ושוב, זה אתגר גדול גם לנו לייצר את הדברים האלה.
אילנה שרינגטון הופמן: אני מבינה שזה לוקח זמן.
אילנה שרינגטון הופמן: אבל התזמון הוא הכול, ואם אנחנו נצליח להיות כמה שיותר פרו-אקטיביים ולהוציא את הדברים האלה בצורה מונגשת כמה שיותר מהר, אנחנו נצליח להגיע ליותר אנשים.
אורנה ברביבאי: אנחנו עוברים מכאן לחברי הכנסת.
אורנה ברביבאי: עמר בר לב, בבקשה.
עמר בר-לב: תודה רבה, תודה רבה לכל המשתתפים.
עמר בר-לב: פיני, אתה פתחת את הדיון ואמרת שבעצם המטרה של מבצע "שומר החומות" הייתה לתת מכה עוצמתית לחמאס בכדי להשיב את השקט והביטחון לאזרחי מדינת ישראל.
עמר בר-לב: אפשר גם להוסיף לזה את הגדלת ההרתעה וכן הלאה.
עמר בר-לב: בעיקרון אני מסכים להגדרה הזאת, ואני חושב שזאת באמת הייתה ההגדרה, ואני חושב שהמטרה הזאת הושגה.
עמר בר-לב: למיטב הבנתי המקצועית צה"ל והשב"כ השיגו את המטרה הזאת.
עמר בר-לב: אם כך, מדוע הציבור הישראלי מאוכזב?
עמר בר-לב: וככל שאתה יותר מדרים ויותר מתקרב לרצועת עזה, האזרחים שחיים שם עוד יותר מאוכזבים מתוצאות המבצע.
עמר בר-לב: והסיבה היא כי הציבור הישראלי הבין, ציפה, שהמטרה תהיה חיסול מערך הטילים והרקטות של החמאס והפסקת ירי הרקטות של החמאס כנגד מדינת ישראל.
עמר בר-לב: זה מה שהציבור הישראלי הבין וזה מה שהוא רצה.
עמר בר-לב: אבל כאמור, זאת לא הייתה מטרת המבצע.
עמר בר-לב: ולכן בעיני כישלון ההסברה היה בכך שלא הצלחתם להסביר או להבהיר לציבור הישראלי מה מטרת המבצע.
עמר בר-לב: אני לא בא בטענות אליכם, אני בא בטענות לדרג המדיני, כי הדרג המדיני חשש לומר את זה לציבור.
עמר בר-לב: ואחד האנשים שהביא כאן את דעתו, נתן את הדוגמה שהדרג המדיני בתום המבצע הסתתר מאחורי הצבא והשב"כ בהמלצה שלהם לסיים את המערכה.
עמר בר-לב: זה הסיפור.
עמר בר-לב: לכן כלפי פנים, אזרחי מדינת ישראל מאוכזבים מתוצאות המבצע, וזה אומר שההסברה לא השיגה את מטרתה, למרות שלפי ההגדרה – שאני מקבל אותה – צה"ל והשב"כ השיגו את המטרה שלהם.
עמר בר-לב: הזכרת שזה לא נכון לבחון הסברה לפי מספר הלייקים שמקבלים.
פיני יצחקי: פשוט זו לא המטרה שלה, זו לא מטרת העל שלנו.
עמר בר-לב: אוקיי, זו לא מטרת העל.
עמר בר-לב: אני יכול לומר לך שבתור חבר כנסת זה מאוד מתסכל אותי שאני מקבל הרבה פחות לייקים מאשר סלבים כאלה ואחרים.
עמר בר-לב: אבל אני מבין שזאת בעיה שלי, זה בעיה שלי במציאות הנוכחית, זה לא איזה דבר, אתה יודע, אני לא מתייחס אליו, זה בעיה שלי, וזה האתגר.
עמר בר-לב: ולכן האתגר שלנו, שלכם, של ההסברה של מדינת ישראל, שנשטוף את כל המערכות הדיגיטליות.
עמר בר-לב: זה מתחיל ממספר הלייקים וזה ממשיך הלאה.
עמר בר-לב: ד"ר שי, הזכרת שהיו 85 מיליון צפיות – אני שמח לעדכן אותך שעל פי עיתון הארץ היו 100 מיליון צפיות, אבל הצד השני של המטבע הוא שהיו כ-5 מיליארד צפיות לתכנים פלסטינים.
עמר בר-לב: זאת אומרת, 5 מיליארד צפיות לתכנים פרו-פלסטינים לעומת 100 מיליון צפיות לתכנים פרו-ישראליים.
עמר בר-לב: והזכרתם שיש לכם תקציבים מצומצמים וכוח מצומצם.
עמר בר-לב: אבל בחייך, עומדת פה מדינת ישראל עם כל היכולת, ושמענו את כל האנשים, כולל האנשים בזום – משרד הביטחון וכן הלאה וכן הלאה.
עמר בר-לב: אי אפשר להסתתר מאחורי זה שאין לנו תקציב, אנחנו חלשים, אנחנו מסכנים.
עמר בר-לב: בטח מול החמאס המוחלש.
עמר בר-לב: נקודה אחרונה ודני דיין אמר את זה יותר טוב ממני, אז לא אחזור על זה – כולכם הזכרתם שעשיתם מאמצים גדולים ועבדתם קשה מאוד ואין לי ספק בכך.
עמר בר-לב: אבל הבעיה המהותית שהאחריות כאן מפוצלת בין הרבה מאוד גורמים.
עמר בר-לב: ממשרד החוץ דרך משרד ראש הממשלה ששנים מנסה לנטרל את משרד החוץ, דרך המשרד לתיאום אסטרטגי שפתאום צריך למצוא לעצמו משימות, אז הוא לוקח את הנושאים האלה.
עמר בר-לב: ובסוף יוצא הבלגן הזה שהיה בתחילת הדיון בשעה הראשונה של הדיון, שניסינו להבין איך זה עובד, ולצערנו ולצערכם, לא הצלחתם להסביר לנו.
עמר בר-לב: כי זה פשוט לא עובד.
עמר בר-לב: כי זה פשוט מחולק להרבה מאוד אחראים והרבה מאוד גורמים, ואחד אחראי על האזרחים בחוץ לארץ, והשני אחראי על המדיני בחוץ לארץ, והשלישי אחראי על האזרחים בישראל וכן הלאה וכן הלאה.
עמר בר-לב: במטה ההסברה במשרד ראש הממשלה, הדבר הכי בולט הוא – ואני לא יודע באיזה מילה להשתמש – שבאמת אין לו מנהל.
עמר בר-לב: פיני, אתה הסברת לנו איך אתה פועל: פעם מול דוברת ראש הממשלה, פעם מול המועצה לביטחון לאומי.
עמר בר-לב: אין לי ספק שדוברת ראש הממשלה היא דוברת מעולה.
עמר בר-לב: אבל בחייך, זה לא יכול להיות כך.
עמר בר-לב: זה לא יכול להיות שכל אחד מראשי האגפים באגף שלכם, פעם פונים לדוברת ראש הממשלה – עם כל הכבוד לה – ופעם למישהו במועצה הלאומית לביטחון לאומי, אני מניח שחלק גדול מהמקרים זה גם לא לראש המועצה.
עמר בר-לב: ולכן התוצאה היא תוצאה מבוזרת מאוד במקום שהיא תהיה תוצאה מרוכזת עם מבנה ברור, עם יכולות ברורים.
עמר בר-לב: אני בטוח שאם זה היה ככה, אז לא היה לנו 100 מיליון צפיות בתכנים פרו-ישראליים לעומת 5 מיליארד צפיות של תכנים פרו-פלסטינים.
אורנה ברביבאי: תודה עמר, חברת הכנסת נירה שפק.
נירה שפק: אני חייבת לומר שאני מוטרדת, באתי מוטרדת ונשארתי מוטרדת אפילו יותר.
נירה שפק: קודם כל אני מבינה שאין הגדרת על.
נירה שפק: מה זה אומר?
נירה שפק: הקבינט צריך להגדיר את העקרונות להתמודדות ולהגדיר את המדיניות לגופים.
נירה שפק: אני לא שמעתי מאף אחד, ושאלתי כמה פעמים: האם התקבל הדבר הזה?
נירה שפק: וזה בדרג מדיני.
נירה שפק: זה דבר ראשון.
נירה שפק: ואני מעלה כאן בקשה, אני מבקשת לפנות לקבינט, פשוט לפנות לקבינט, ואם צריך להביא אותו ולבוא אליו ולתת לקבינט שייתן לנו הסבר.
נירה שפק: הדבר השני, להבין אצל כל אחד ואחד מהגופים הממשלתיים את עקרונות ההפעלה.
נירה שפק: מהי תפיסת ההסברה?
נירה שפק: עברתי מה שנקרא – כולל, אחר כך בנפרד – על כל מצגת ומצגת וקיבלתי גם בנייר, ותפיסת ההסברה היא שונה מאחד לשני.
נירה שפק: מטרת ההסברה מוגדרת אחרת.
נירה שפק: אספתי את כולם, התכתבתי עם חלקכם, מכאן לקחתי אחד, מכאן לקחתי שתיים, מכאן לקחתי שלוש ובעצם אין לי מסמך מרכז שאומר מהי תפיסת ההסברה, ומה האחריות של כל משרד בתחום ועל מה.
נירה שפק: יש כאלה שאותו נושא היה אצל כמה, ולא היה ברור לי מי חופף?
נירה שפק: למה?
נירה שפק: איך?
נירה שפק: מה הנוהל בדבר הזה?
נירה שפק: לא קיבלתי כאן מה המשימות כדי שנוכל לבדוק.
נירה שפק: כשבאים ועושים תחקיר, אומרים מה המשימה, האם עמדתי במשימה?
נירה שפק: לא קיבלתי את זה.
נירה שפק: לא היה לי את המשימה ואת ההישג הנדרש.
נירה שפק: לא היה פירוט.
נירה שפק: כשאמרו "הקרנת מנהיגות כלפי חוץ ופנים" – מה זה אומר?
נירה שפק: כשאומרים "מאמץ הנורמליזציה" – מה זה אומר?
נירה שפק: כשאומרים "קעקוע הצד השני" – מה זה אומר?
נירה שפק: לא ברור לי.
נירה שפק: אין לנו את הכלים בכלל לבדוק וללמוד מזה.
נירה שפק: דבר נוסף, יש משרד שנפתח, נסגר, נפתח, נסגר, ואני ממליצה לקרוא את המאמרים שנכתבו עליו והכתבות.
נירה שפק: וכמו שהזכיר כאן רונן מנליס, המילה הסברה נעלמה לאורית פרקש באותו אישור.
נירה שפק: היו גם כתבות באותה תקופה על הנושא.
נירה שפק: משרד שבעצם הוגדר כיחידת עילית שמטרתה במילים שלי: תפעל ליצירת תודעת ההמונים.
נירה שפק: אבל כשהדבר הזה ירד – אז איפה יחידת העילית?
נירה שפק: איך מוצאים את תודעת ההמונים?
נירה שפק: מה ההישגים הנדרשים?
נירה שפק: ובכל הביקורות שעשו שם, זה לא עבד בשגרה, אז אם מה שלא עובד בשגרה – כבר אמר יותר אחד – לא עובד גם בחרום.
נירה שפק: אגיד אמירה לגביכם, ואני יוצאת מנקודת הנחה שכל אחד עושה את תפקידו הכי טוב שבעולם.
נירה שפק: אבל בסוף גם הנגן בתזמורת, שיהיה הסוליסט הכי טוב, שהוא ישלוט בכלי שלו בצורה מדהימה, אם הוא לא יקבל תווים ואם לא יתחזקו לו את הכלים, ואם לא יהיה מנצח – לא תהיה סימפוניה.
נירה שפק: אין כאן מנצח, אין כאן תווים, אנחנו לא יודעים מה כל אחד מנגן – אז אין לנו סימפוניה.
נירה שפק: בקטע הזה אני מצפה גם מכם שתבואו ולא רק תגידו מה חסר, כי אנחנו פה כדי לעזור, המטרה שלנו היא לשפר.
נירה שפק: גם כשדיברנו על הגדרות, דיברתם והציגו את המסרים, הציגו בשקף תיאום, תכלול, גיבוש, בניית תמונת מצב תקשורתית.
נירה שפק: לי חסר החלק המהותי של גיבוש הערכת מצב והמלצות.
נירה שפק: לא מספיק תמונה, אל תציפו אותי בתמונות.
נירה שפק: אני לא רוצה לראות את כל הנקודות האלה.
נירה שפק: אני אומרת: קחו, גבשו אותם, כל אחד בתחום עשייתו.
נירה שפק: ומה יוצא מזה?
נירה שפק: כמובן שכל הנושא של אחדות המסרים לא יוצא מזה.
נירה שפק: וכל השיח כאן על מי אחראי על התודעה, מה בצה"ל, מה לא בצה"ל, מה בדיגיטל מה ברשתות חברתיות.
נירה שפק: דני דיין הדהים אותי כשהוא דיבר על הקלות של חוסר הצורך בהסברת פנים.
נירה שפק: חבר'ה, כשלנו בפנים.
נירה שפק: אנחנו רואים שבר כמו השבר שהיה ב-2014 עם תודעת המנהרות.
נירה שפק: אני רואה את השבר הזה עכשיו.
נירה שפק: אתמול סיימתי ב-12 בלילה.
אורנה ברביבאי: תזכירי להם איפה את גרה.
נירה שפק: אני גרה בקיבוץ כפר עזה.
נירה שפק: חברת קיבוץ כפר עזה.
נירה שפק: אני אלוף משנה במילואים, שש וחצי שנים פיקדתי על העורף האזרחי באוגדת עזה.
נירה שפק: ולפני כן עבדתי עם ירדן כשהייתי הנציגה של המשרד להגנת העורף בכל התכלול של שבוע החירום הלאומי, הייתי חלק מהמנהלת, ויש לי את כל הלקחים בתחום הזה.
נירה שפק: לגבי מה שירדן אומר, אני אומרת: מה קרה משנת 2013, מה קרה מאותו תרגיל?
נירה שפק: כל שנה עושים תרגיל חירום לאומי, שבוע חירום לאומי, מה יצא מזה?