GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
נירה שפק: יש כאן שני גופים שאני רוצה לשמוע – חוסן ומד"א.
נירה שפק: אבל ראשי הרשויות מקשיבים לנו ומדי פעם הם מבקשים לדבר.
נירה שפק: אז עד שיעלו את תמיר עידן משדות נגב, שפתח, ביקשתי שיגיע לוועדה מרכז הקואליציה בוועדת הכספים, חה"כ ולדימיר בליאק, שיזם דיון ביום חמישי בנושא הפיצויים.
נירה שפק: הוא בא גם לשמוע מה נאמר כאן, וגם להבין את הנושאים התקציביים.
נירה שפק: אז ולדימיר, ולאחר מכן תמיר עידאן.
ולדימיר בליאק: תודה רבה.
ולדימיר בליאק: צהריים טובים.
ולדימיר בליאק: תודה על ההזמנה.
ולדימיר בליאק: אני קודם כל רוצה להודות גם לנירה שנמצאת בכל מקום בימים האחרונים, וגם לרם על הדיון החשוב הזה.
ולדימיר בליאק: ויישר כוח גדול לכל הגורמים הרלוונטיים, לראשי רשויות, למשרדי ממשלה, לצה"ל על הניהול המופתי של האירוע.
ולדימיר בליאק: אומנם היה קצר, אבל באמת מעורר השראה.
ולדימיר בליאק: כפי שנירה אמרה, ביום חמישי נערוך דיון בוועדת הכספים בנושא הפיצויים.
ולדימיר בליאק: ואם מבחינת הנזק הישיר אין שום ויכוח ואין שום בעיה כי יש חוק והוא מאוד ברור, ומס רכוש כבר, למיטב הבנתי, ערך ביקורים ברוב המקומות שספגו נזק, אז לגבי הנזק העקיף יש תמיד ויכוח מתי להתחיל ומה להכניס למתווה ומה לא להכניס כי אין מתווה ברור, ואנחנו בוועדת הכספים נצטרך, בסופו של דבר, לאשר את התקנות של האוצר.
ולדימיר בליאק: ראשית, אני מאוד שמח שהמנכ"לים של משרדי הממשלה הרלוונטיים כבר אישרו שבעצם מהיום שכבר הוטלו המגבלות ובעצם חלה ירידה בפעילות העסקית, אז מהיום הזה נשלם את הפיצוי.
ולדימיר בליאק: וכמובן, נדאג בוועדת הכספים לדייק את הסכומים גם מבחינת שכר העבודה וגם מבחינת המחזורים כדי שהפעם גם בעלי עסקים, בעלי מפעלים והשכירים, יקבלו את הפיצוי, קודם כל, בסכומים הנכונים וההולמים, ובהקדם האפשרי בלי יותר מדי עיכוב.
ולדימיר בליאק: תודה רבה, שוב, על הדיון הזה.
נירה שפק: תודה לך מראש על הדיון ביום חמישי.
נירה שפק: לא היית בשלב שאני מודה מראש לפני שזה התקיים.
נירה שפק: אז יום חמישי, ועדת כספים, ולדימיר בליאק.
ולדימיר בליאק: תודה.
נירה שפק: תמיר, בבקשה.
תמיר עידאן: תודה על זכות הדיבור.
תמיר עידאן: זה דיון מעניין מאוד וחשוב.
תמיר עידאן: שני דברים – האחד, דיברתם הרבה על פעילות של יישובים, אבל צריך לזכור שבתוך היישובים שפונו יש אנשים שלא מפונים ולא מתפנים, עם כל מיני צרכים כאלה ואחרים.
תמיר עידאן: אמרתי את זה קודם, אולי בעקיפין.
תמיר עידאן: אין להם מקום לשהות בו, לא להפוגה, לא לתפילה, לא להתכנסות כלשהי, וצריך לחשוב על הדבר הזה.
תמיר עידאן: אולי לתת לזה מענה בתוכנית רב-שנתית.
תמיר עידאן: ודבר אחרון, אחרי שקצת ניצחנו אתמול, בוא נשלים את הניצחון.
תמיר עידאן: היישוב החדש בעוטף נמצא על שולחנה של היועצת המשפטית לממשלה, אחרי שעבר את כל ההליכים ואת כל הוועדות, כולל המועצה הארצית לתכנון ובנייה, וכרגע זה תלוי באיזושהי אמירה של המל"ל, שאם זה יהיה מספיק חשוב בעת הזו, אז אנחנו נוכל להתבשר על תחילת הקמתו של היישוב בעוטף עזה.
תמיר עידאן: יש הרבה מאוד פניות מכל רחבי הארץ שרוצים לבוא לפה.
נירה שפק: כמה אנשים כבר רוצים להגיע ליישוב חנון שיוקם בשדות נגב?
תמיר עידאן: אנחנו בלי רישום, אין עדיין רישום, ויש מעל 1,000 נרשמים כשיהיה רישום כי הם רוצים להירשם.
תמיר עידאן: אני חושב שבעקבות ההצלחה הצבאית, אם נוסיף על זה הצלחה אזרחית כזו, להודיע עכשיו תוך כדי הפסקת אש על הקמת היישוב, זה יהיה השלמה ראויה, ציונות לשמה.
תמיר עידאן: ואני מבקש מכל אחד ואחת מכם שיכול לסייע בדבר הזה, תסייעו לנו להביא את זה להחלטת ממשלה קרובה בשבוע הקרוב, ולהשלים את האירוע המוצלח הזה שהיה בשבועות האחרונים.
תמיר עידאן: תודה.
נירה שפק: רם, אתה רוצה להגיד משהו על זה?
רם בן ברק: אני חושב שזאת אמירה נכונה מאוד וזה הזמן הכי מתאים, ואנחנו נעשה ככל יכולתנו שזה יאושר ויצא לדרך.
רם בן ברק: אמרתי לך את זה כשהייתי אצלך, שנדבר עם ראש המל"ל ונראה שיביאו את זה.
נירה שפק: אז גם אני אצטרף למה שרם אומר – בעצם התקבלה החלטת ממשלה להקים את היישוב חנון בעוטף עזה, וזה היה יוצא לפועל אם לא הייתה מתפזרת הכנסת.
נירה שפק: וכרגע, מה שמונע את הקמת היישוב הזה זה בעצם החלטה של יועמ"שית לממשלה שאומרת שזה לא יהיה פוליטי, אבל אני חושבת שהאירועים אומרים ואנחנו נעבוד בנושא הזה, ולא רק זה, גם החלטות אחרות, ראש הממשלה הנחה ומנכ"לית משרד ראש הממשלה התנו שהם לא יתממשו אלא אם יוקם היישוב הזה בנושא של שטחים, וגם את זה אתה מכיר.
נירה שפק: ואני מגויסת וקוראת מפה לכולם לעשות את הערכת המצב, ואין חוסן יותר מאשר להקים יישוב כזה בדיוק בתקופה כזאת.
נירה שפק: תודה, תמיר.
נירה שפק: אנחנו נמשיך למד"א.
אורן בלושטיין: תודה רבה.
אורן בלושטיין: אני אורן בלושטיין, משנה למנכ"ל מד"א.
אורן בלושטיין: עם תחילת האירוע, ב-2 באוגוסט, תיגברנו את כל העוטף בתיאום עם הרבש"צים והפיקוד כהיערכות למה שאמור לקרות.
אורן בלושטיין: בנוסף לזה, מתחילת האירוע מד"א הפעיל את כל הסד"כ שלו באיוש מלא, מנתניה על אילת, כולל היערכות למעבר של נתב"ג לרמון ושמירה על הגבול הצפוני.
אורן בלושטיין: והשלבים האלה גורמים לארגון להיות מתוח עד לקצה כל הזמן.
אורן בלושטיין: בתיאום עם משרד הבריאות ועם אלוף הפיקוד, נתנו מענה לכל מה שניתן, ואנחנו חלק מהחוסן הלאומי.
אורן בלושטיין: ובאמירה הזאת אנחנו מבקשים שוב להזכיר שאנחנו עדיין נדרשים לתקצב את האירוע הזה ולתקצב את ההתעצמות לחירום של מד"א כדי לעמוד בכל האתגרים האלה.
אורן בלושטיין: נכון לעכשיו, כל הפעילות בכל סוף השבוע שעברנו יחד, מד"א למעשה לא ממומן ולא מתוקצב, וכל זה מכיסו של הארגון.
אורן בלושטיין: ואם ההסלמות האלה יהיו שוב – נקווה שלא יהיו – והן יהיו ארוכות יותר, אז המשמעות היא קרדינלית, ואנחנו מבקשים מהוועדה שתעשה את כל מה שניתן כדי לדאוג לתקציב סדור לתרחישים האלה.
אורן בלושטיין: תודה.
נירה שפק: אוצר, אני אבקש התייחסות גם לנושא הזה, בבקשה.
נירה שפק: ואם צריך, לבדוק נתונים, ולא לתת לי אמירה כללית.
נירה שפק: יש לי שאלה אליך, אם עכשיו מפונה מישהו, לא מטיל שפגע בו, אם רצתי לממ"ד ונפלתי והזמנתי – אני משלמת על זה?
אורן בלושטיין: באופן עקרוני, מד"א עובד לפי צו אגרות.
אורן בלושטיין: אנחנו פונים לקופות החולים, וכל מה שקופות החולים מאשרות, אנחנו לא גובים מהאזרחים.
אורן בלושטיין: והיום, מעל 70% מהתשלומים של כל הפינויים האלה משולמים על ידי הקופות.
נירה שפק: אני דווקא הולכת ל-30%.
אורן בלושטיין: במקרה הספציפי הזה, אני משער שזה ייפול על אירוע של ביטוח לאומי, שגם הוא מממן את כל הנפגעים, ואנחנו פונים גם אליו בטרם אנחנו מגיעים לאזרחים עצמם.
נירה שפק: זה מה שהיה חשוב לי.
נירה שפק: אני לא רוצה לקבל את המעטפה האדומה של מד"א שאומרת לי, תוך 30 יום.
נירה שפק: אני נפלתי בזמן ריצה לממ"ד, לא כל האזרחים יודעים להתנהל עם זה.
נירה שפק: יש כאלה שלא יתייחסו לזה, ויתלו את זה באיזשהו מקום.
נירה שפק: יש מבוגרים בקהילה שהם אלה שנופלים.
נירה שפק: אני לא רוצה שהנטל הזה ייפול עליהם.
נירה שפק: אני לא רוצה להתעסק בפניות ציבור שאומרות, קיבלתי קנס ואני לא יודע לשלם אותו ולמי לפנות.
אורן בלושטיין: אז כיום אנחנו מנסים לממש את כל הזכאויות.
רם בן ברק: - - - כמו כב"א ואחרים.
רם בן ברק: סוף סוף זה יהיה גוף של המדינה, ולא גוף פרטי, ויגיע לציון גואל.
רם בן ברק: אין לנו גוף חירום לאומי לפינוי רפואי, אני מזכיר לכם.
רם בן ברק: יש לנו כיבוי אש, יש לנו משטרה.
רם בן ברק: זה גוף פרטי.
רם בן ברק: הגיע זמן לעשות קצת סדר גם בזה.
נירה שפק: אמר יו"ר ועדת החוץ והביטחון את דברו ועמדתו.
נירה שפק: טליה לבנון, מרכזי חוסן, בבקשה.
טליה לבנון: קודם כל, תודה רבה על ההזדמנות.
טליה לבנון: לפני שאני נכנסת למרכזי החוסן, אני רוצה להתייחס למקומות בישראל שבהם אין מרכזי חוסן, ולהזכיר שהמבצע אומנם הסתיים מהר, אבל אם הוא היה ממשיך בפריסה גיאוגרפית כל כך גדולה, אני רוצה להתייחס לטיפול בנפגעי חרדה.
טליה לבנון: ואומנם, יש לנו שיח ארוך מדי עם הביטוח הלאומי ועם משרד הבריאות, אבל אין מענה מסודר, זמין ומתוקצב לנפגעי חרדה במקומות שבהם אין מרכזי חוסן.
טליה לבנון: וזה נושא מאוד חשוב בעינינו.
טליה לבנון: לגבי מרכזי חוסן, אני אתייחס למרכזים בדרום, כמובן לחברה הבדואית, לאשקלון, נתיבות, מרחבים ואופקים, וכמובן לעוטף עזה.
טליה לבנון: מרכזי החוסן התחילו לעבוד.
טליה לבנון: לצערנו ולשמחתנו, המנגנון מאוד משומן ומוכר, ומרכזי החוסן פתחו קווים חמים כבר ביום חמישי, התחילו תיאומים רגילים שיש להם עם הרשות.
טליה לבנון: לכל מרכז חוסן יש דיוק אחר באופן שבו הוא עובד.
טליה לבנון: היו ביקורי בית למי שפחד לצאת.
טליה לבנון: באופן חריג במבצע הזה – ואני רוצה להגיד תודה רבה גם לרח"ל – פתחו קבוצת ווטסאפ שעוד ועוד הצטרפו.
טליה לבנון: אני חושבת שאם לא היו מפסיקים את קבוצת הווטסאפ, היינו שם הרבה מאוד אנשים.
טליה לבנון: אבל זו הייתה הזדמנות לשתף במידע.
טליה לבנון: לנו הייתה הזכות והיכולת לתת תמונת מצב כל הזמן על מה שקורה במרכזי החוסן מבחינת האתגרים והצרכים, הכיוונים ותמות מרכזיות שעלו.
טליה לבנון: ואנחנו היינו צריכים לשתף, והיה קשב רב, וגם קיבלנו תשובות מאוד חשובות.
טליה לבנון: היו כמה נושאים שאני חושבת שצריך להתייחס אליהם.
טליה לבנון: האחד, נושא הטיפול.
טליה לבנון: נועה חסדאי התייחסה לזה שהמטפלים של מרכזי החוסן צלצלו לכל המטופלים שלהם.
טליה לבנון: המספרים שנועה העלתה הם מספרים של הפניות החדשות.
טליה לבנון: נועה, צריך לזכור שלמרכז חוסן יש 800 מטופלים, ובנוסף, היו 160 פניות תוך יומיים.
טליה לבנון: זה מספר יחסית לא גבוה.
טליה לבנון: אבל מהניסיון הקודם שלנו, אנחנו צריכים לזכור שהייתה שבת, ואנשים בדריכות, מחכים לראות מה קורה לפני שהם רצים לקבל טיפול, וכמובן ב-mode של הישרדות.
טליה לבנון: אבל מהניסיון הקודם שלנו, אנחנו יודעים שכשייגמר החופש הגדול, ואנשים עכשיו בחופשה, יצאו, חזרו, יהיה גל גדול מאוד של פניות.
טליה לבנון: ואני חושבת, אפרופו הסיפור הזה, הסיפור של החילוץ, אם אפשר לקרוא לזה חילוץ, של כרם שלום באמצע הלילה, הוא דוגמה מאוד גדולה למאמץ אדיר, משותף, באחריות של ראש הרשות.
טליה לבנון: אבל בלי השותפות של רח"ל ושל הצבא, זה לא היה קורה.
טליה לבנון: זו גם דוגמה, בעינינו, לאימפקט גדול מאוד שיהיה בהמשך לתושבי כרם שלום, גם מבחינת החוסן הקהילתי וגם מבחינת החוסן האישי.
טליה לבנון: אז נושא הטיפולים הוא נושא שאנחנו מחכים לראות את הגל המוכר לנו, כשיהיה קצת יותר שקט ואפשר יהיה להקשיב גם לקשיים הפנימיים.
טליה לבנון: הסיפור של ההוצאה הוא ה-סיפור של האירוע הזה, והוא היה סיפור מאוד מתואם, והייתה הרגשה של החזקה מאוד גדולה.
טליה לבנון: אני רוצה להעיר דווקא איפה שאני רואה בעיה, כי באמת, אין סוף לדברים הטובים שאפשר להגיד על זה.
טליה לבנון: אם האירוע לא היה מפסיק, היה אתגר מאוד גדול לרשויות ולמרכזי החוסן, וזו הזווית שלנו, להחזיק את המוקדים מחוץ לרשות.
טליה לבנון: זאת אומרת, אם אני מנהלת מרכז חוסן באשכול ואני יודעת לטפל באוכלוסייה שלי, כמובן, בשותפות עם הרשות והרווחה וכן הלאה.
טליה לבנון: אבל ברגע שיצאו למוקד אחד, וכמובן, היו מקומות שיצאו להרבה מוקדים, היה אתגר מאוד גדול להחזיק את הקהילה - - -
נירה שפק: זה שומר את הקהילות בחוץ, במקביל לקהילות בפנים.
טליה לבנון: נכון.
טליה לבנון: וכשאתה דיברת קודם על קיבוצים או מושבים – אחד האתגרים הגדולים זה למצוא מקום שיכול להכיל את כולם ביחד.
טליה לבנון: ולפעמים היה צריך למצוא שני מקומות קרובים זה לזה, רק בשביל שאפשר יהיה לשמר רוח קהילתית.
טליה לבנון: בסיפור של תמיכה, ואני מדברת על תמיכה בהיבטים שלנו – מישהו אמר לי, אבל הם יצאו לחופשה.
טליה לבנון: זה נכון.
טליה לבנון: הם יצאו לחופשה, אבל שוב, אני חוזרת לכרם שלום.
טליה לבנון: בכרם שלום היה צורך לעשות התערבות עם הילדים ועם המשפחות, וההתערבות הזאת הייתה צריכה לקרות כמובן ביום ראשון ושני, אחרי שטיפה נרגעו.
טליה לבנון: אבל אם זה היה ממשיך, היה צריך לחשוב על זה, וזה משהו שהוא של כולם ביחד.
טליה לבנון: אם ממשיכים את השיח הזה שנוצר בווטסאפ, כל משרד וכל אחד, יש לו את הזווית שלו.
טליה לבנון: אבל חשוב מאוד, אל"ף, שהרשות תחזיק את זה, ולא שהמשרדים ירוצו פנימה, כי הרשות מחזיקה גם את אלה שנמצאים מחוץ לרשות.
טליה לבנון: אבל זה אתגר מאוד גדול.
טליה לבנון: התמות המרכזיות שעלו בימים הקצרים האלה – הורים צעירים שפנו לבקש עזרה ויצאו הרבה מאוד חומרים להורים, להסביר להם איך מתווכים את הנושא הזה לילדים.
טליה לבנון: משפחות חדשות בעוטף, אפרופו מה שאת אומרת על הרצון של עוד ועוד אנשים לבוא לגור בעוטף.
טליה לבנון: אבל משפחות חדשות שחוות פעם ראשונה, נמצאות בצורך מאוד גדול.
טליה לבנון: צרכים מיוחדים – היו הרבה שיחות על זה.
טליה לבנון: עולים חדשים – אני מוכרחה לומר שהיה חומר למחשבה.
טליה לבנון: לא פשוט היה להגיע אליהם.
טליה לבנון: זאת אומרת, הגענו אליהם, אבל הם לא צרכו שירותים.
טליה לבנון: וזה מעורר מחשבה.
נירה שפק: אני יודעת שהיה מיקוד ממש על הקליטה של העולים מאוקראינה, שבאו מטראומה ונכנסו לטראומה.
נירה שפק: דיברנו על זה עם הרווחה ועם רח"ל.
נירה שפק: ואני ארצה לעשות על זה מיקוד אחרי זה, עם משרד הקליטה שלא פה.
נירה שפק: אבל זה היה אתגר, מה שנקרא, טראומה בתוך טראומה, למשפחות שהגיעו.
טליה לבנון: לגמרי.
טליה לבנון: אבל זה לא רק משרד הקליטה, כי למשל, 500 איש באיבים שבאו מאוקראינה, הם אחריות של שאר העולים מאוקראינה שישבו בשדרות.
טליה לבנון: אנחנו מנסים להגיע.
טליה לבנון: הם לא יודעים, או אני לא יודעת.
טליה לבנון: משהו פה לא עובד נכון.
טליה לבנון: ועלה כאן הנושא – הוא נושא מאוד משמעותי – של עובדים זרים שנתקלנו בו גם ב-2014, ונתקלים בו גם עכשיו.
טליה לבנון: שוב, מהזווית המצומצמת שלנו, אנחנו עשינו הכשרות לעובדים זרים בשביל שתהיה להם יותר יכולת ויותר חוסן לא לברוח ולהישאר, ולתת איזושהי החזקה לעובדים הזרים.
טליה לבנון: אבל זה נושא שאנחנו רואים בו רק זווית אחת.
טליה לבנון: באופן כללי, חוסן בונים בשגרה.
טליה לבנון: ואני מקווה שיתקיים שיח ארוך לגבי הקמת רשת מרכזי חוסן לאומית.
טליה לבנון: אני כמובן – מי שיש לו פטיש, רואה בכל דבר מסמר.
טליה לבנון: אז אני כמובן חושבת שזה דבר נפלא.
טליה לבנון: אני שותפה להקמת מרכזי החוסן מ-2005.
טליה לבנון: אני נפעמת מהדבר הזה.
נירה שפק: והקמנו מרכזי חוסן השנה.
נירה שפק: הממשלה החליטה להקים מרכזי חוסן בנתיבות, מרחבים ואופקים, וזה מדהים.
נירה שפק: וכבר יש שם אנשים.
נירה שפק: ואנחנו נמשיך לסדר את זה.
טליה לבנון: אז אני חושבת שהנושא הזה חשוב מאוד, ואני שמה אותו כאן.
טליה לבנון: האתגרים להמשך, מבחינתנו, זה קודם כל הסיפור של עלות הטיפולים.
טליה לבנון: אנחנו תמיד נורא זהירים.
טליה לבנון: לא מדובר גם על כסף.
טליה לבנון: אבל אני שמה כאן את הנושא הזה, שיכול לבוא לפתחנו בספטמבר ומספטמבר.
טליה לבנון: אני אזכיר רק שאנחנו עדיין מטפלים במטופי 'שומר חומות'.
טליה לבנון: זה נושא אחד.
טליה לבנון: הנושא השני זה הנושא של הוצאת צוותים או טיפול או תמיכה.
טליה לבנון: שי לזה כל מיני שמות, כצוות, לא כתושב נתיב העשרה, אלא כצוותים, צח"ים, מטפלים, צוותי הרשות - - -
נירה שפק: להציל את המציל.
טליה לבנון: בסדר, כן.
טליה לבנון: זה ביטוי אחד.
טליה לבנון: לעזור לעוזר, לסייע למסייע.
טליה לבנון: אבל לא לשכוח אותם, זה הדבר וזה חשוב מאוד.
טליה לבנון: הסיפור של חיזוק החוסן הקהילתי בא מכל מיני זוויות כאן.
טליה לבנון: הוא בא מזה שמי יצא ומי חזר.
טליה לבנון: עשינו סקר ב-2014 על הסיפור הזה.
טליה לבנון: אחד הדברים שעלה זה סיפור של רגשי אשמה, גם של מי שיצא וגם הכעס של מי שנשאר, ואחר כך, הצורך לחבר.
טליה לבנון: אז זה יהיה אתגר גדול מאוד להחזיק את החוסן הקהילתי.
טליה לבנון: יש הרבה חשיבה בנושא הזה.
טליה לבנון: אבל בסוף, שוב, בזווית של השותפות בין מרכז החוסן לבין הרשות לבין המחלקה הקהילתית במשרד הרווחה, הוא קריטי.
נירה שפק: אני חייבת להגיד בהקשר הזה עוד דבר שנעשה השנה.
נירה שפק: רשות המתנ"סים, משרד הרווחה ואוניברסיטת באר שבע, מקיימים מחקר עם דגימה ב-12 יישובים על חוסן קהילתי.
נירה שפק: התוצאות שלו, ואני אשלב גם את פיקוד העורף, על מדד החוסן הקהילתי.
נירה שפק: שמנו כספים על זה השנה.
נירה שפק: אני עוקבת אחרי זה באופן אישי ומשתתפת בדיונים האלה.
נירה שפק: ונקווה שאת התוצאות של זה אנחנו ניישם כבר בהקדם.
טליה לבנון: עוד שלוש נקודות, אם אפשר.
נירה שפק: בקצרה.
טליה לבנון: לנו, כגוף אזרחי, מאוד חשוב לנו להבין מול מי אנחנו יכולים להבין מה תמונת המצב של כל העבודה המופלאה של משרדי הממשלה, מה בעצם בסוף המשמעות של זה לגבי העבודה של מרכזי החוסן, כי אני מבינה שיש המון החלטות על כספים, ואנחנו לא יודעים איפה זה משפיע עלינו.
טליה לבנון: הנושא השני, אני אומרת את זה בזהירות ובאי נוחות, כי אני גם הספק של משרד הבריאות, ובכל זאת, אני חושבת שיש אחריות.
טליה לבנון: בסיפור של אשקלון – אני מחפשת את המילים הנכונות – זה נכון שהוקצבו 9 מיליון שקל למבנה וגם למרכז לטיפול בבעלי-חיים, אבל התקציב של אשקלון הוא 1.5 מיליון שקל, ויש שם 120,000 תושבים, והתקציב של שדרות, שם יש 32,000 תושבים, הוא 4 מיליון.
טליה לבנון: והציפייה לעשות את הפעילות מול התושבים של אשקלון, מבחינתנו, היא לא למשוך את השמיכה - - - אלא היא הופכת להיות מאתגרת מאוד.
טליה לבנון: והנושא האחרון זה הנושא של הסיוע לאזרח.
טליה לבנון: זה הסיפור של קווים חמים.
טליה לבנון: נועה דיברה על הפתיחה של הקווים החמים של קופת חולים.
טליה לבנון: אני לא אובייקטיבית.
טליה לבנון: יש את ער"ן.
טליה לבנון: ער"ן קיבל למעלה מ-2,500 פניות ביומיים האלה.
טליה לבנון: ער"ן הוא קו מקצועי.
טליה לבנון: זה מה שהם עושים 24/7.
טליה לבנון: אני חושבת שמאוד חשוב להשתמש במשאבים הקיימים, וכולנו יודעים שכאשר נותנים מענה מקל בדקות הראשונות, זה מפחית התפתחות סימנים של דחק.
טליה לבנון: ואני חושבת שזה מאוד חשוב להנגיש את הידע הזה, כי אנשים יודעים ופונים, אבל להנגיש את הידע הזה שיש מענה כזה שהוא נגיש, חינמי ומשמעותי מאוד.
נירה שפק: משרד הכלכלה, בבקשה.
דורון אברהמי: שמי דורון אברהמי, מנהל מינהל חירום.
דורון אברהמי: למשרד הכלכלה יש תפקיד בחירום לפי יעדי השירות שקבעה רח"ל, וזה בעיקר במזון ומים.
דורון אברהמי: ועם פתיחת המבצע ניסינו לזהות פערים באספקה של מזון ליישובים, והיו כמה פערים, בעיקר עם יישובים שהדרכים אליהם נסגרו.
דורון אברהמי: ניסינו לתאם במיטב יכולתנו את האספקה בשעות האלטרנטיביות, כלומר, בשעות חלופיות ובדרכים חלופיות.
דורון אברהמי: ובסך הכול, אני חושב שדי הצלחנו, וגם למדנו מהמקרה הזה, ונפיק לקחים.
דורון אברהמי: תודה.
נירה שפק: אני חייבת לציין ששרת הכלכלה הייתה כל יום כמעט בעוטף, ועלו מלא דברים שלא הזכרת אותם פה.
נירה שפק: אחד הדברים היה נושא כניסת ספקים.
נירה שפק: הרבה ספקים לא הסכימו להיכנס ליישובים בגלל הפחד.
נירה שפק: אני יודעת שחלק מזה זה שגרה וחלק חירום, אבל השרה התעסקה בזה.
דורון אברהמי: אני הזכרתי את זה בדיוק.
דורון אברהמי: אמרתי שעסקנו בתיאום אספקת מזון של ספקים - - -
נירה שפק: לא רק.
נירה שפק: גם טיטולים וכאלה, ולא חייב רק מזון בסיסי ומים.
נירה שפק: אז זה דבר אחד שהוא מאוד חשוב.
נירה שפק: דבר שני, זה מענה לעובדים ולצוותים מיוחדים במפעלים שנפגעו, חיבור של כל נושא הפיצויים שיהיה בפנים.
נירה שפק: אז יש לנו גם פה לעשות העמקה, ואני אבקש שתעשו מפגשים עם הרשויות ועם הלמידה ברמות של המחוזות.
נירה שפק: ואנחנו נעשה דיון רחב בנושא הזה.
נירה שפק: נשאר לנו את משרד התחבורה.
בן חמו: צהריים טובים.
בן חמו: אני מיכל קלה בן חמו, ראש אגף חירום.
בן חמו: כמו שאתם יודעים, משרד התחבורה אחראי על רציפות תפקוד בים, באוויר וביבשה, והוא מאוד משפיע ומושפע מכל אירוע חירום שכזה.
בן חמו: אני רוצה להצטרף לחבריי ולציין פה את רח"ל, לרדו והצוות המקצועי ברשות.
נירה שפק: הוא משמין מרוב - - -
בן חמו: כן, מה לעשות.
בן חמו: הוא דווקא היה בדיאטה בתקופה האחרונה.
יורם לרדו: לא.
יורם לרדו: אני משמין, אל"ף, זה תצרף גנטי כזה, והיכולת שלי להימנע מפחמימות.
רם בן ברק: לא באנו כאן רק להחמיא, אבל צריך להגיד ביושר, כשהקימו את רח"ל, אני זוכר, הייתי אז הרבה יותר צעיר, ולקח הרבה שנים - - -
נירה שפק: אבל נשארת יפה.
רם בן ברק: לקח הרבה שנים להגיע למצב שהעסק הזה עובד ומתפקד, ועובד ביחד עם פיקוד העורף, ולא כל היום נלחמים.
רם בן ברק: וזה בהחלט מרגיע.
בן חמו: אז אני אמשיך ואגיד ששיתוף הפעולה בין המנחים הלאומיים שלנו, שזה פיקוד העורף ורח"ל, ניכר מאוד ומשפיע על כל ההתנהלות של משרדי הממשלה.
בן חמו: אחידות, סדר, הערכות מצב, עדכונים שוטפים, מענה שוטף, גם אם זה השבת, גם חובשי הכיפות, וכולנו שומרי השבת, כשהיינו בדריכות מלאה.
בן חמו: מדיניות ההתגוננות המאפשרת של פיקוד העורף, מאפשרת למשרדי הממשלה לקבל החלטות על פתיחת מתקנים ושירותים לציבור.
בן חמו: וזה איפשר למנכ"לית משרד התחבורה להחליט ולפתוח את משרדי הרישוי שנמצאים בעוטף.
בן חמו: דיברו פה על חוסן אישי.
בן חמו: אז אני מדברת על חוסן לאומי.
בן חמו: אני חושבת שזה משקף חוסן לאומי, פתיחת משרדי ממשלה.
בן חמו: זה אומר משהו החוצה.
בן חמו: באופן עקרוני, יש לנו תפיסת הפעלה מובנית ומאושרת על ידי רשות חירום לאומית, ומיד עם קרות אירוע, יש תהליך מוסדר ומובנה.
בן חמו: מנכ"לית משרד התחבורה, שהיא מנהלת הרשות העליונה לתחבורה, מקיימת הערכות מצב, מכנסת את כל הפורומים ומתדרכת אותם.
בן חמו: ואני אגיד פה גם לשבח – מעורבות המנכ"לים שדיבר עליה לרדו בפורומים אחרים הייתה פה מאוד חשובה.
בן חמו: וזו אמירה לכל אנשי החירום ולכל האנשים שעוסקים בעניינים האלה.
בן חמו: זה משהו שבלט פה במקרה הנוכחי.
בן חמו: אני אדבר בכמה מילים על המענה של משרד התחבורה באירוע האחרון ובכלל.
בן חמו: אם נדבר על תחום הנמלים, אז נמל אשדוד נכנס בטווח ההנחיות של 0 עד 40 וקיבל הנחיות מפיקוד העורף לרידוד חומרים מסוכנים ונערך, ונתן מענה בהתאם.
בן חמו: כל הנושא של מענה תחבורה ציבורית – אז כמו שאמרתי, בהתאם להנחיות ותוכניות שמובנות מראש לתת מענה בכל מדרג שהוא חירומי, יש פה מענה תחבורה ציבורית, כי אנשים צריכים להגיע ליישובים ויש כאלה שלא התפנו.
נירה שפק: אני אשמח שתפרטי על זה, כי יש שלושה דברים מרכזיים שעלו כפער.
נירה שפק: אחד מהם היה פגיעה במרחב כפרי, וקווים לא יכלו להיכנס ליישובים צמודי, סמוכי, והרכבת באשקלון נעצרה.
נירה שפק: וגם אלה שיכלו לצאת לעבוד, לא יכלו, למי שאין אוטו.
נירה שפק: וגם למי שיש ולא רוצה להסתכן בנסיעה בכבישים, הייתה דרישה לשאטלים.
נירה שפק: תסגרו חוזים נצורים, שימו במקומות מסוימים, וכמו שבצפון יש את התוכנית החכמה באפליקציה, זה נושא שצריך לשבת עליו, מיכל, וללמוד אותו, כי היו אלינו הרבה פניות כאלה.
נירה שפק: אליי, ברמת חברת כנסת, וגם למוקדים.
בן חמו: אנחנו עושים הכול כדי שהתחבורה הציבורית תפעל כסדרה עד כמה שאפשר, ודיברתי על מדרגים.
בן חמו: אז יש מתן מענה ברמות שירות מסוימות – 20%, 50%, 75%.
בן חמו: משתדלים להיכנס לכל הצירים האפשריים.
בן חמו: אנחנו מקבלים את המידע על סגירת הצירים במערכת הביטחון ומשתדלים לעבוד בתיאום.
בן חמו: אי אפשר להיכנס לכל יישוב, כי יש יישובים שממש-ממש סגורים, ותחשבי שזה מסכן גם את הנהגים וגן את האזרחים.
נירה שפק: לא, לא דיברתי על זה.
נירה שפק: אני עוצרת כדי להבין.
נירה שפק: אמרתי שאטל.
נירה שפק: זאת אומרת, אם אני יכולה לצאת מקיבוץ כפר עזה לנתיבות כי יש נתיב, שמנתיבות ייתנו לי מענה, כי אין לי רכבת.
נירה שפק: זאת אומרת, להציב שאטלים ייעודיים לשני המרכזים, אשקלון ובאר שבע.
נירה שפק: משם נסתדר לבד.
נירה שפק: אבל קחו את זה כנושא שאני מבקשת, כי זה עולה כמה פעמים.
בן חמו: התחבורה הציבורית מתחלקת לשניים: לאוטובוסים ולרכבת.
בן חמו: הרכבת בהנחיה של אלוף פד"מ ומערכת הביטחון, קו אשקלון-שדרות נסגר במידי בשל הסיכון וכולי.
בן חמו: ויש תוכנית היסעים לרכבת ישראל בתיאום עם משרד התחבורה לשינוע אזרחים, מכל כיוון שהוא ומכל סיבה כשכל רכבת נסגרת בכל מקום בארץ, לא רק שם.
בן חמו: אז יש תוכנית כזאת.
בן חמו: אפשר להציג לך אותה אם תרצי.
נירה שפק: בוודאי שכן.
בן חמו: בשמחה.
בן חמו: חברת נתיבי ישראל נתנה מענה שוטף לתיקון צירים ומפגעים בכבישים.
בן חמו: יש מראש צירים אסטרטגיים שנקבעו, וחברת נתיבי ישראל נותנת מענה.
בן חמו: אמרת מע"צ – אז זה היה פעם מע"צ, והיום זה חברת נתיבי ישראל.
בן חמו: חלק מהזמן עובדים לא נכנסו, לא התקיימו עבודות בכביש בשל הסיכון הביטחוני, אבל נת"י ערוכה ומוכנה לסייע לכל אירוע ומפגע.
בן חמו: בתחום התעופה – הייתה היערכות כבר מיום שישי בערב להפעלת כנפי כסף, וזה אומר, היערכות למענה ברמון.
בן חמו: יש נוהל מקצועי של צוות מקצועי בראשות מנהל רשות תעופה אזרחית, יחד עם חיל האוויר ויחד עם רשות שדות התעופה ואחרים, שמחליט מתי המעבר, מתי לאפשר תעופה אזרחית בחלונות זמן.
בן חמו: חשוב לציין שתעופה אזרחית מתקיימת.
בן חמו: לא מדברים על שדה סגור.
בן חמו: אנחנו מאפשרים את זה בכל מצב.
בן חמו: שירותים לאזרח – אמרתי, ניסינו לתת עד כמה שאפשר.
בן חמו: מבחנים מעשיים בוטלו, אבל שאר השירותים ניתנו, ויש לנו שירותים ענפים באינטרנט ואתרי המידע.
בן חמו: אני חייבת לציין נושא אחד, ולדעתי, זה פער ושיפור נדרש ברמה הלאומית.
בן חמו: כל הנושא של הסברה ברמה הבין-לאומית לנראות ולייצוגיות ולחוסן שאנחנו חווים פה, וזה חוסן לא רגיל גם של אזרחים וגם של משרדי הממשלה, צריך להיות "משווק", במרכאות, טוב יותר וגבוה יותר.
בן חמו: אני מודה, שוב, לכל החברים פה שעוזרים תמיד בשוטף.
בן חמו: ולחברים היקרים, תודה רבה.
יורם לרדו: חה"כ נירה, רק הערה אחת.
יורם לרדו: אני חושב שאחד הדברים החשובים מאוד שפעלו לראשונה, זה ועדת המנכ"לים בראשותה של מנכ"לית משרד ראש הממשלה.
יורם לרדו: הדבר הזה נכנס לשעון לחימה, לעדכונים איטיים.
נירה שפק: במועדים קבועים, עם היערכות גבוהה.
יורם לרדו: ממש, במועדים קבועים.
יורם לרדו: ואני חושב שזה שידרג את החיבור, זה שידרג את המחוברות, ואת המענה שניתן באופן דרמטי, וכולנו פה ותיקי סבבים כאלה ואחרים.
יורם לרדו: זה דבר שלא היה עד כאן, ובאמת יישר כוח.
נירה שפק: אז תודה רבה.
נירה שפק: ומיכל, אני חייבת לומר שני דברים.
נירה שפק: אחד מהם זה למשרד הביטחון ואליכם, זה הנושא של הכבישים האלטרנטיביים מהיישובים.
נירה שפק: יש מיפוי.
נירה שפק: אני יודעת שמנכ"ל משרד הביטחון הגיע אתמול אחרי פניות.
נירה שפק: יש כבישים שאני מטפלת בהם שנים, שצריך לתת להם מענה, ובחלקם נוסעים גם בשגרה, כמו נתיב העשרה, ציר היציאה לאוטובוסים.
נירה שפק: צריך לטפל בזה.
נירה שפק: זו גם סכנת חיים.
נירה שפק: זו בטיחות בדרכים.
נירה שפק: וזה נושא שחייבים לשבת עליו.
נירה שפק: ונושא שהתגלה כליקוי – נתי עושה עבודה מצוינת, אבל בחסימת כבישים גילינו כשל שנת"י עובד באמצעות קבלני משנה לעשות עבודות שוטפות.
נירה שפק: ונסגרו צירים, והציר היחיד שהיה פתוח, היו בו עבודות, ועמדו אנשים 6 שעות בכביש, וזה מסוכן.
נירה שפק: אני חייבת לציין לחיוב שפניתי כאחת העומדים, פתחתי חפ"ק ח"כית בצירים.
נירה שפק: זה עוד לא קרה לי.
נירה שפק: רם היה איתי אפילו בקשר, שדיווחתי לו באופן שוטף.
נירה שפק: ניסים פרץ אישית טיפל באירוע ותיכלל אותו, אבל לומדים מהלקח הזה.
נירה שפק: אין נוהל סדור של עבודות רגילות למי מדווחים.
נירה שפק: הרשות לא ידעה.
נירה שפק: משטרת ישראל לא ידעה.
נירה שפק: הצבא לא ידע.
נירה שפק: קחו את זה לטיפול.
נירה שפק: אני מציעה שמשרד הביטחון יתכלל את הנושא הזה.
בן חמו: אני חייבת לענות על הדבר הזה.
בן חמו: אני קיבלתי את ההודעה ביום שישי, שיש עבודות בכביש, ואפילו לא ידעתי שעובדים ביום שישי בכביש.
נירה שפק: נכון.
נירה שפק: אני אומרת, לא ידעו.
בן חמו: מיד העברנו את ההנחיה בתיאום עם פיקוד העורף, והעבודות הופסקו.
בן חמו: וניסים אכן מעורב אישית.
נירה שפק: כן, ניסים מלך העולם.
בן חמו: אנחנו פועלים בהתאם להנחיות של הגורמים הממונים.
בן חמו: לכל יום עבודה יש השפעות כלכליות.
נירה שפק: אז זה משהו שלמדנו ממנו, ונלמד כדי שהוא לא יחזור.
בן חמו: בעצם כאן דיברנו עם כל משרדי הממשלה.
בן חמו: יש מישהו שדילגנו עליו?
לבקה חלבי-חסון: אשמח להתייחס.
לבקה חלבי-חסון: אני ממשרד הכלכלה.
לבקה חלבי-חסון: אני ממונה אזורית על יחסי עבודה מחוץ לתל אביב והמרכז.
לבקה חלבי-חסון: שמי עו"ד לבקה חלבי-חסון, מטעם עו"ד רבקה ורנר.
לבקה חלבי-חסון: רציתי להתייחס לשאלה שלך לעניין הפיצוי לעובדים או למעסיקים.
לבקה חלבי-חסון: במהלך המבצע עצמו, הממונה הראשית על יחסי עבודה, עו"ד רבקה ורנר, עסקה בזה ממש באופן רציף.
לבקה חלבי-חסון: היא ערכה שטף של ראיונות בתקשורת לגבי הנושא הזה.
רם בן ברק: אז יהיה או לא יהיה פיצוי?