GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יהורז בן יהודה: שר הביטחון התבטא לאחרונה – "המשרתים נהיו פראיירים" הלוחמים הם לא פראיירים.
יהורז בן יהודה: אנחנו דורשים את המגיע לנו, אנחנו דורשים אמינות.
יהורז בן יהודה: מהו סדר העדיפויות?
יהורז בן יהודה: על מי בוחרים להקשות במקום להקל?
יהורז בן יהודה: מי נדרש להוכיח עצמו כל פעם מחדש?
יהורז בן יהודה: מה יחשוב לעצמו מלש"ב כשהוא רואה שצה״ל לא עומד בהתחייבויות ללוחמים?
יהורז בן יהודה: הבחירה להיות לוחם היום היא קשה מאי פעם, זהו משבר של חוזה במעמד צד אחד, בו צד אחד תמיד נדרש לתת עוד, תמיד אפשר לקחת ממנו.
יהורז בן יהודה: יש אוכלוסייה אחת שממנה תמיד אפשר לקחת, אבל הצד הראשון יחליט מה לתת ואיך לתת, וישנה את דעתו חדשות לבקרים.
יהורז בן יהודה: ולא רק כשתשרתו, אלא גם כשתשתחררו.
יהורז בן יהודה: אנחנו לא בכיינים, אנחנו מוכנים לתת כתף, אבל מה שהובטח צריך להתקיים כפי שנאמר.
יהורז בן יהודה: אז הגענו לפה היום כדי לדבר בשם הלוחמים, אבל כדי לדבר בעיקר בשביל מדינת ישראל – אסור לתת למשבר האמון הזה להחריף, אנחנו לא יכולים להרשות את זה לעצמנו.
צבי האוזר: רון פרץ, בבקשה.
רון פרץ: שלום, שמי רון, מפקד לשעבר בגדוד 202.
רון פרץ: חשוב לי להגיד בצורה ברורה שאנחנו לא חושבים שהלוחמים הם אוכלוסייה מסכנה, אבל הם זקוקים לתמיכה.
רון פרץ: המציאות כיום היא שלוחם שמשתחרר מהצבא לאזרחות זקוק לסיוע בכדי להדביק את הפערים אותם צבר בזמן שירותו.
רון פרץ: הכישור היחיד שרכשתי בצבא הוא שימוש ב-M4 ולסחוב משקלים.
רון פרץ: אין פה כישור פרקטי.
רון פרץ: על פי נתוני המוסד לביטוח לאומי מספר המובטלים הצעירים החדשים עד גיל 27 , מחודש מרץ עד סוף מאי 2020 שהיו זכאים לקבלת דמי אבטלה בעבור חודש מאי היה כ-202,000 , כ-60% מהם בגילאי 24–20, והם כחמישית מכלל מקבלי דמי אבטלה החדשים בשלושת חודשי המשבר הראשונים, רבים מהם הם לוחמים משוחררים.
רון פרץ: אליהם מצטרפים הלוחמים שאינם זכאים לאבטלה מלבד קצבת חלף אבטלה, בסך 1,400 ₪.
רון פרץ: אין להם הכנסות נוספות, הם לא יכולים לחסוך כדי לבנות את עצמם בזמן הלימודים.
רון פרץ: בקושי יש להם איך לממן את היום יום.
רון פרץ: לסטודנט בתחילת דרכו גם 60 שעות בשנה הן הרבה, אלו 60 שעות בהן אפשר להשלים פערים שישנם.
רון פרץ: כשמבקשים להתנדב, צריך גם לדעת ממי לבקש.
רון פרץ: ממי שיכול לתת או ממי שצריך לקבל.
רון פרץ: השנה היה בליץ' של בקשות למלגה, אבל זו מטרת התוכנית.
רון פרץ: בכל שנה, במקרו, כמות הלוחמים לא משתנה, כך שמספר הלוחמים הזכאים בכל מקרה יתאזן - - -
צבי האוזר: זהו ייעודה של המלגה.
רון פרץ: המטרה היא לא לשים מקל בגלגלים.
רון פרץ: כשרוצים לתת – נותנים, כשלא רוצים – מציבים תנאים.
רון פרץ: אם קיים רצון לעודד לוחמים משוחררים ללמוד, יש להקל עליהם ככל האפשר.
רון פרץ: ברור לכל בר-דעת שברגע שיש חסם כלשהו אז מיד יהיו כאלו שיוותרו או שלא יעמדו בו.
רון פרץ: בנימה אישית, התנדבות היא דבר מקודש בעיני ובעיני חבריי.
רון פרץ: התנדבנו הרבה ואנחנו עושים זאת גם עכשיו, אך אין לכפות את זה.
רון פרץ: הייחוד של המלגה הזו הוא שהיא מעין הכרה של מדינת ישראל בלוחמים, אסור להכניס שום תנאי כי כל שינוי שיקרה אין אחד בחדר שיכול להבטיח שהוא יהיה האחרון.
רון פרץ: אם מדינת ישראל מתפארת במלגה אז שתיקח אחריות ושתעשה את זה.
רון פרץ: אני רוצה להודות ליושב-ראש עבור הדלת הפתוחה שקיבלנו.
צבי האוזר: תודה רבה, אני רוצה לשאול את השאלה הקשה.
צבי האוזר: אחרי שהוועדה ביררה וכנראה המצב החוקי אומר שאי-אפשר לממן את המלגה הזו מתקציב הביטחון אלא לאחר תיקון חקיקה, אני אצטרף למה שאמרה כאן חברת הכנסת וונש שההסתמכות על תרומות כפתרון ביניים, אי-אפשר לבנות עליו כשמסתכלים על השפעות הקורונה על עולם ה פילנתרופיה.
צבי האוזר: המצב יהיה קשה יותר כי ה פילנתרופיה נחלשת.
צבי האוזר: הסכמנו להוביל את הנושא בחקיקה.
צבי האוזר: האם חיוב בהתנדבות הוא כורח של התורמים, או האם מדובר בהחלטה ערכית – שגויה או לא – שקיבל הרמטכ"ל בעצמו.
צבי האוזר: אני מבקש מנציגת האגודה למען החייל, אלוף משנה במילואים שרון הרמון, להתייחס בבקשה לשאלה הזאת.
צבי האוזר: בהינתן המצב שנכון לשנת הלימודים תשפ"ב המלגה תישען על כספי תרומות, האם התנאי לאותה התנדבות הוא כורח המציאות של מערך התורמים או שזו החלטה של צה"ל.
צבי האוזר: במקרה כזה גם אם יהיה תקציב אז הוא יותנה בשעות התנדבות.
שרון הרמון: שלום לכולם, אני שרון הרמון, מנכ"ל קרן יחד למען החייל.
שרון הרמון: אני מייצגת את התורמים לתוכנית המדוברת.
שרון הרמון: זאת תעודת כבוד לעולם ה פילנתרופיה שאנשים תורמים מכספם הפרטי כדי לאפשר את התוכנית הזו מאז 2016.
שרון הרמון: כפי שנאמר, השנה ראינו שילוש בהיקף הנרשמים, הדבר שינה את המתאר התקציבי ואנחנו יודעים לעמוד היום בלמעלה מ-70 מיליוני שקלים כדי לממן את כל הסטודנטים שהחלו ללמוד השנה.
שרון הרמון: בשנה הבאה אנחנו נידרש לפי הצפי לכ-100 מיליוני שקלים, זה הסכום שאנחנו מכוונים אליו.
שרון הרמון: הנטל כבד, לא זאת הייתה כוונת המחוקק כאשר יצאנו עם התוכנית לדרך.
שרון הרמון: אני רוצה לומר שבניגוד להרבה מאוד אמירות קשות שנאמרו פה על ידי חברי הוועדה ועל ידי המלגאים, כל הדבר הזה מתאפשר בזכות התורמים שלנו בארץ ומחוצה לה, ארגון FIDF וקרן רוטשילד ועוד.
אלכס קושניר: לא היו טענות כלפי התורמים, לא הבנתי מה הקשר לתורמים.
אלכס קושניר: אף אחד לא בא בטענות לתורמים.
ניסים ואטורי: - - - זה פותר את הבעיה של הכסף, אז אין בעיה של כסף בעצם.
שרון הרמון: רציתי לומר זאת כאמירה חיובית שמאפשרת את קיום התוכנית הזאת בשנים האחרונות וגם בשנה הנוכחית.
שרון הרמון: אני רוצה - - -
צבי האוזר: גברת הרמון, מדברייך השתמע, ואני בטוח שבשוגג, כאילו היושבים כאן הביעו תרעומת באשר לתורמים עצמם.
צבי האוזר: אנחנו מעריכים מאוד את התורמים.
צבי האוזר: עלתה שאלה האם כספי התרומות שאתם מגייסים צריכים להיות מיועדים למלגות או לדברים אחרים כפי שמימנתם בעבר.
צבי האוזר: אמרתי את עמדתי שהמסגרת של 100 מיליוני שקלים שכנראה תתרחב לא תוכל להישען לאורך זמן על תרומות.
צבי האוזר: אם אפשר לגייס 100 מיליון שקלים בשנה זה מצוין, העבירו זאת לחדרי כושר ולפעולות רווחה נוספות.
צבי האוזר: נושא המלגה צריך להיות מוסדר בחקיקה.
צבי האוזר: כמובן שלא הוטל כל דופי בתורמים.
שרון הרמון: תודה עבור ההבהרה, אני רוצה לומר שאין שום התניה מצד הגורמים התורמים לכך שהמלגה תינתן עבור שעות התנדבות או ימי מילואים.
שרון הרמון: לתורמים שלנו יש אג'נדות שמדברות על סיוע לאוכלוסיות מוחלשות במדינת ישראל, אבל אף אחד מהתורמים לא התנה את התרומה שלו בכך שהמלגה תינתן בתמורה להתנדבות.
צבי האוזר: זו הבהרה חשובה.
צבי האוזר: האם את יכולה לתת מיפוי גס באשר לחלוקת התרומות של הפרויקט?
שרון הרמון: כן, קרן רוטשילד תרמה השנה 30 מיליוני שקלים מתוך 73 מיליוני שקלים.
שרון הרמון: שאר הסכום התחלק: כ-50% נתרם על ידי ידיד צה"ל בארצות הברית (FIDF) וכמחצית נתרם על ידי ישראלים.
צבי האוזר: האם הייתה התניה של קרן רוטשילד להעניק את המלגות בכפוף למעורבות חברתית?
שרון הרמון: לא.
שרון הרמון: יש קרנות שאנחנו עובדים איתן ששמות דגש על עשייה חברתית, בשיח מול קרן רוטשילד לא הועלה תנאי כזה בשום שלב.
צבי האוזר: הדברים הללו מבהירים לנו את השאלה השנייה החשובה העומדת לפתחנו.
צבי האוזר: אני חושב שנרדמו בשמירה, הנושא היה צריך להיות מוסדר בחקיקה ואני מקווה שתהיה לי את הזכות לטפל בזה בכנסת הבאה.
צבי האוזר: אני סקפטי לגבי האפשרות שהממשלה תעביר בשבועיים הקרובים חקיקה בנושא הזה.
צבי האוזר: נחזור למישל ינקו, ראש מטה אכ"א.
צבי האוזר: לפחות בשנת הלימודים תשפ"ב מסתמן פתרון אפשרי, אני מבין שיש כסף, אמנם בראייה ארוכת טווח יש להסדיר זאת בתקציב.
צבי האוזר: בהינתן מה ששמענו עכשיו מהגברת שרון הרמון, אין התניה של התורם בנושא הזה.
צבי האוזר: מדוע אתם מכניסים את ההתניה ויוצרים את התחושות ששמענו עכשיו.
צבי האוזר: יש כאן מראית עין של הפרה שצריכה להטריד מערכת שבנויה על אמון.
צבי האוזר: יש הסכם לא כתוב עם אלו שהתייצבו בשערי הבקו"ם ואולי חלק מהשיקול שלהם להתנדב ליחידות קרביות היה גם בשל ההבטחה למלגה.
צבי האוזר: איני חוקר כליות ולב, אני לא חושב שזה צריך להיות הגורם המרכזי, אבל היה מצג ואנחנו בנושא של מצגים מול חיילים נזהרים בקטנה כבגדולה.
צבי האוזר: אני שואל אותך, מישל, יש פה כסף, אני פונה אליך בשם כל חברי הוועדה, תדחו את זה בשנה, בואו נראה לאן הסיפור הזה מתקדם.
צבי האוזר: חבל לייצר את אותה אי-נוחות, מה עמדתך.
מישל ינקו: שלושה מסרים שיענו לשאלתך: אני אומר את זה בשם צה"ל, בעיני דיון משמעותי וחשוב, כל דיון שיעסוק ביכולת שלנו לייצר כלים טובים יותר עבור ירין, יהורז, רון ועוד הרבה אלפים אחרים שמחליטים להתנדב, לסכן את החיים ולהיות בחוד החנית, מבחינתנו כל דיון כזה הוא מבורך.
מישל ינקו: צה"ל ימשיך לעשות את כל הנדרש כדי להכיר בתרומת החיילים היקרים הללו.
מישל ינקו: הבהרתי מלכתחילה שאין מדובר בשאלה תקציבית.
מישל ינקו: אנחנו יחד עם שרון הרמון ועם גורמים נוספים, הצלחנו להעמיד תקציב של 73 מיליוני שקלים.
מישל ינקו: יידע כל חייל שזכאי שהשנה הוא יקבל את המלגה באופן מלא.
מישל ינקו: גם בשנה שעלינו ל-16,000 חיילים דורשי מלגה – יבורכו וכן ירבו.
מישל ינקו: המסר השני הוא שתוכנית "ממדים ללימודים" היא תוכנית שנותנת מענה להכרה ביוקרת השירות הקרבי, לא אל מול מה נדרש לעשות בנוסף אלא מתוך הסתכלות על התרומה המשמעותית של החבר'ה שריגשו גם אותי.
מישל ינקו: זה מה שנביא לידי ביטוי גם בהיבטי החקיקה.
מישל ינקו: מכאן אני עובר לשנה.
מישל ינקו: הדיון הזה יכול היה לא להתקיים, אין מדובר בדיון תקציבי אלא בדיון ערכי.
מישל ינקו: צה"ל החליט להיות חלק מתקופות מאתגרות.
מישל ינקו: לא חשבנו לפני שנה שנהיה בשנה שבה נידרש ככל שניתן לסייע לחברה בישראל.
מישל ינקו: כששאלנו את עצמנו מה עוד ניתן לעשות למען החברה וענינו שיש לנו אלפי ילדים מדהימים - - -
מיכל וונש: אבל הלוחמים הם החברה והם העם.
צבי האוזר: רגע, לא הבנתי, זה חלק ממסע התעוררות של צה"ל שנכנס עכשיו אל מתחת לאלונקה החברתית, לוקח לוחמים ומסליל אותם להתנדבות?
צבי האוזר: אני לא מבין את הדבר הזה.
אלכס קושניר: אני מדגיש שמדובר בלוחמים משוחררים.
צבי האוזר: זה חלק מתפקידו של צה"ל?
צבי האוזר: מאיפה האולטרא-התנדבות לתקן את החברה הישראלית.
מישל ינקו: עוד לא סיימתי את דבריי.
צבי האוזר: אתה צודק, אני מתנצל.
מישל ינקו: אני שוב פעם אנסה לחדד את הדברים: נעשה מאמץ של הרבה מאוד גופים כדי לתת מענה לתוכנית.
מישל ינקו: חוקית, ניתן כרגע לעשות את זה ללא תיקון חקיקה רק מכספי תרומות.
צבי האוזר: שקיימות ואינן מותנות.
צבי האוזר: אם הן היו מותנות, אני מבין.
צבי האוזר: אם התורם היה מתנה אז אלו החיים, אבל פה יש כסף ואין התניה של התורם.
צבי האוזר: זאת החלטה שיצאה משולחנכם.
מישל ינקו: היא החלטה משולחננו, החלטה של צה"ל מתוך הבנה שזה הזמן להתנדב ולתרום.
אלכס קושניר: אז תתנדב ותתרום.
מישל ינקו: רגע, נסתכל גם קדימה ונגיד מה עשינו.
מישל ינקו: ביום חמישי האחרון נפגשתי עם ירין, יהורז ועוד חברים אחרים שבאמת, אני אומר את זה שוב, כולנו מלאי הערכה אליהם.
מישל ינקו: שמענו את הדברים, הקשבנו לתחושות ולתסכול, סיכמנו והזמנו אותם להיות חלק מצוות משותף שאנחנו נקים ונשאל את עצמנו איך מייצרים מנגנון התנדבות למען החבר שיאפשר גמישות ויאפשר לתת מענה לאלו שלא יוכלו להתנדב או מתקשים בהיבט ההתנדבות.
מישל ינקו: לכן, בשבועות הקרובים נשב עם החברים ונשאל את עצמנו איך עושים בתקופת הקורונה טוב למען החברה, מה שיפגוש גם לוחמים מדהימים.
צבי האוזר: מישל, הבנתי, אני עוצר אותך פה, אני יודע שההחלטה היא לא באמת בידך, אתה מייצג את המערכת כמיטב יכולתך ואני מאוד מעריך את זה.
צבי האוזר: אני מנסה לקיים דיון רציונלי ללא אמוציות.
צבי האוזר: יש משפט שגור בחברה שבמקום שבו חוטבים עצים ניתזים שבבים.
צבי האוזר: לעיתים המערכת מקבלת החלטות, ואני מכיר זאת כמזכיר ממשלה לשעבר, התרעתי לא פעם על החלטות שלגביהן נכון המשפט: " במקום שבו חוטבים שבבים ניתזים עצים".
צבי האוזר: ההחלטה שלכם היא כזאת, אתה בעצם מסביר לנו שיש פה החלטה ערכית של צה"ל שמבין שמדינת ישראל נמצאת במשבר, צה"ל מעוניין להסליל לוחמים שעד עכשיו קיבלו מלגה ללא התניה ובעצם נחייב אותם להתנדבות, להיכנס תחת האלונקה האזרחית אחרי שהם היו רגילים להיכנס תחת האלונקה הצבאית.
צבי האוזר: זו עמדה שיקשה על הציבור להבין אותה, אני מבין אם היית אומר לי שאין כסף, אי-אפשר להעביר תקציב כל עוד אין חקיקה, יש תרומות אבל התורם מתנה בהתנדבות ויש להגיע להסדר מולו עם מיטב ההקלות ללוחמים – מילואים, התנדבות וכולי – זאת גישה אחת.
צבי האוזר: גישה אחרת אומרת שאני משית מגבלות שאולי אני רוצה לצמצם בעקיפין את היקף הביקושים, זו גישה שנתקלתי בה בהקשרים אחרים לגמרי של אגף תקציבים.
צבי האוזר: בעבר הייתי עוזר מנכ"ל משרד העבודה והרווחה, החליטו שהתשלום המפוקח על מעונות ילדים יהיה גבוה כדי שנשים תעדפנה לגדל את הילד בבית ולא לצאת לעבודה.
צבי האוזר: ככה הורידו באופן מלאכותי את היקף האבטלה במדינת ישראל.
צבי האוזר: יגידו שמעלים את התשלום למעונות ילדים, פחות נשים יוצאות לשוק העבודה וככה עושים מניפולציה.
צבי האוזר: חלילה אני לא רומז שזו הכוונה, אם היית אומר לי שזו הכוונה אז הייתי מבין את ההיגיון אף על פי שהוא עקום.
צבי האוזר: כאן אני לא מבין את ההיגיון, אם הביקוש היה פוחת אתה אומר שהייתם מחייבים להכווין לאותו דבר, אם היו 1,500 גם הייתה החלטה?
צבי האוזר: עם יד על הלב, ינקו, אני אומר לך שלא הייתם מקבלים את ההחלטה.
צבי האוזר: לכן אני לא קונה את ההסבר הזה, כי ההחלטה הזאת נבעה ממצוקה לכאורה של עלייה במספר החיילים שנדרשים למלגה.
צבי האוזר: המחירים של הניסיון לצלוח את התעלה הזאת, ואני אומר את זה כמי שצה"ל חשוב לו, כמי שהאמון במערכת חשוב לו, ואינני חושב שזה איום ונורא שחיילים יתנדבו, ברמה הקרה וההגיונית יש בכך הגיון מסדר מסוים.
צבי האוזר: בתמונה כוללת אתם חוטבים שבבים ומתיזים עצים.
צבי האוזר: אני פונה אליך שתתאפקו שנה אחת ותתנו לכנסת להסדיר זאת בחקיקה.
צבי האוזר: יכול להיות שאנחנו נסדיר את זה בחקיקה ונקבע למען הסר ספק שזה לא יותנה.
צבי האוזר: אני קורא במקביל לחיילים להתנדב, אני חושב שהמצב הוא קשה, אני קורא לכל אחד שיכול להתנדב וולונטרית, והאנשים הללו נבחנו כבר בגיל 18 בכניסה לבקו"ם.
צבי האוזר: אני קורא לכם לא לפגוע אפילו במראית עין של אותם אנשים שנכנסו לפני שנה לבקו"ם והייתה להם בראש מחשבה על מלגה מסוימת ואתם שיניתם את התנאים.
צבי האוזר: למרות שאם היית עובר חייל חייל ומסביר לו ייתכן שהיית משכנע אותו, אבל זה קיר שהוא תלול מדי ואתם מטפסים עליו, העלויות גדולות מדי והתועלת קטנה, ינקו.
צבי האוזר: אני מבקש ממך, קרא לרמטכ"ל, עשו הערכה מחודשת, הוועדה תלווה אתכם יד ביד ותשים את זה בסדר עדיפויות גבוה.
צבי האוזר: צריך להסדיר את זה בחקיקה כי בשנה הבאה תהיו בבעיה עוד יותר גדולה בכל הנוגע לתרומות, לא תהיינה תרומות וההיקפים ימשיכו להיות גדולים.
צבי האוזר: אתם עכשיו מכבים שריפה ויש לזה עלויות אדירות.
צבי האוזר: אל תכבה את השריפה, תנשוך שפתיים עכשיו, תעבירו את השנה הזאת ותראו איך מסדירים את זה בחקיקה.
צבי האוזר: ינקו, בסוף גם שכל ישר התגייס בבקו"ם וחתם קבע.
מיכל וונש: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להוסיף שכל הטיעון של הקורונה והתקופה הקשה מעידה על ניתוק מוחלט מההשלכות על השטח דווקא בתקופה זו.
צבי האוזר: אני לא רוצה להשתמש בלשון חריפה, מדובר בפנייה לא נכונה בצומת.
ניסים ואטורי: - - - החיילים האלו כבר התנדבו.
מיכל וונש: לא, זה מעבר לזה.
ניסים ואטורי: עד שהכנסת - - - לגייס להתנדבות - - -
מיכל וונש: אני רוצה לסיים.
ניסים ואטורי: לגייס להתנדבות את אלו שלא עשו צבא - - -
צבי האוזר: חבר הכנסת ואטורי, תן לחברת הכנסת וונש לסיים.
מיכל וונש: אני רוצה להתייחס לצורך בערבות הדדית בחברה הישראלית ולהזדמנות שיש דווקא בתקופה זו לתת את התחושה שהמדינה היא שנכנסת מתחת לאלונקה, לא האזרחים, בטח לא האזרחים הללו.
מיכל וונש: אני חושבת שאם למדנו משהו מהקורונה זה ההכרח לקיים את הדיון לגבי מה אחריות המדינה כלפי אזרחיה.
מיכל וונש: אחריות שכוללת יצירת ודאות, יצירת יציבות.
מיכל וונש: אני חושבת שדווקא במקרה הזה אני מסכימה איתך שהכלל הגרוע יצר מקרים קשים מאוד.
צבי האוזר: כל הדיון הזה ליווה אותנו תת-אלוף במילואים יחיאל גוזלי שהוא מנהל סניף ישראל של FIDF, ידידי צה"ל.
צבי האוזר: מר גוזלי, בבקשה.
יחיאל גוזלי: אני שותף לזה משני צדדים, הקמתי את התוכנית המדוברת לפני כחמש שנים והיום אני נמצא בצד של התורמים מארצות הברית ופנמה.
יחיאל גוזלי: לא קל לגייס תרומות, לנו יש תוכנית נוספת שמיועדת כמעט לאותה אוכלוסייה.
יחיאל גוזלי: מדובר בתוכנית IMPACT.
יחיאל גוזלי: שם אנחנו מחייבים התנדבות אבל גם נותנים הרבה יותר.
יחיאל גוזלי: לי קשה - - -
צבי האוזר: זו תוכנית שפתוחה לכל חיילי צה"ל?
יחיאל גוזלי: לא, היא פתוחה ללוחמים ותומכי לחימה עם בעיות סוציו-אקונומיות קשות.
יחיאל גוזלי: אנחנו מראיינים ומחייבים אחר כך התנדבות של 130 שעות בשנה, אבל מלווים ונותנים הרבה יותר לאורך כל שנות הלימודים, כולל לאחר סיום הלימודים.
יחיאל גוזלי: יש לא מעט סטודנטים שהפכו לתורמים לאחר שקיבלו את התארים ואת מקום העבודה שלהם.
יחיאל גוזלי: מדובר בתוכנית שקיימת 19 שנים.
יחיאל גוזלי: אנחנו עכשיו בשאיפה לנסות לכוון גם את התוכנית הזאת לתוך הפוטנציאל של "ממדים ללימודים" ובכך להקל על "ממדים ללימודים" בכך שניקח נתח יותר גדול דרך IMPACT אבל אנחנו גם תורמים ישירות ל-"ממדים ללימודים" כפי שנאמר על ידי שרון הרמון.
יחיאל גוזלי: אנחנו לא מתנים את המלגה בהתנדבות, אלא בדיוק לפי מה שהצבא והוועד למען החייל מבקשים.
יחיאל גוזלי: אני יודע שבעבר כן היו התניות של עמותות אחרות.
יחיאל גוזלי: שמעתי שהשנה ביטלו את ההתניות, כוונתי לקרן קיסריה וקרן רוטשילד שבעבר התנו התניות ועכשיו לא.
יחיאל גוזלי: אני רוצה להזכיר שכשיצאנו לדרך ב-2016 הייתה מעורבות של שר האוצר דאז, משה כחלון.
יחיאל גוזלי: נאמר במפורש שילכו לחקיקה על מנת שיהיה אפשר לתחזק את המלגה לאורך זמן.
יחיאל גוזלי: דיברו על כך שכעבור מספר שנים נגיע לצורך של 200 מיליון שקלים למימון התוכנית, סכום שהוא די כבד מבחינת התורמים, מה גם שבתוכנית המקורית הרמטכ"ל הקודם רצה שכל משוחררי צה"ל יקבלו את המלגה, מה שמצריך 900 מיליוני שקלים, דבר שברור שאי-אפשר להשיג בתרומות.
יחיאל גוזלי: הרעיון היה שבמשך השנים הראשונות יעשו מאמץ לעגן בחקיקה כדי שזה יבוא מתקציב המדינה.
יחיאל גוזלי: הגיוס של קרן רוטשילד וקיסריה בא מצד משרד האוצר דאז.
יחיאל גוזלי: בהתחלה דובר על התנדבות והיום הבנתי שזה ירד.
יחיאל גוזלי: השנה אנחנו מסוגלים להעמיד את התקציב אבל אני בספק אם כשנגיע לצורך של 200 מיליוני שקלים ניתן יהיה להתבסס על תרומות.
יחיאל גוזלי: לגבי החלטת הצבא על התנדבות: כמובן שמדובר בהחלטה של צה"ל ולא שלנו.
צבי האוזר: תודה רבה, מר גוזלי, אני רוצה את הדיון כדי להודות לך ולארגון ידיד צה"ל וכן לאגודה למען החייל, קרן יחד למען החייל.
צבי האוזר: אתם האנשים שיושבים מאחורי הקלעים ועושים לילות כימים ואוספים שקל לשקל ופועלים למען אותן מטרות חשובות.
צבי האוזר: אתם עושים את זה בלי שהנהנים יודע שיש מישהו שאכן טורח ועושה, כל הכבוד על העשייה.
צבי האוזר: הצגת כאן צפירות עולות ויורדות באשר להבנה של המציאות שאנחנו נמצאים בה.
צבי האוזר: אני אומר את זה פה דווקא לחבריי הצעירים.
צבי האוזר: יש מה שנקרא חקיקה ממשלתית ויש מול זה את תחום החקיקה הפרטית.
צבי האוזר: אין מדובר בחלוקה טכנית, זו לא רק שאלה מי היוזם אלא שאלה איפה האחריות יושבת.
צבי האוזר: יש מדינה שיש לה אחריות, ולאט לאט מתגלה פה הסיפור על כל גווניו.
צבי האוזר: ב-2016 השיקה המדינה החלטה מושכלת ומודעת שאומרת שהוקרה ללוחמים נעשית בין השאר באמצעות מימון מלגת לימודים.
צבי האוזר: היה ברור לכולם שאת הנושא הזה צריכה הרשות המבצעת להסדיר.
צבי האוזר: זהו ערך שבא לידי ביטוי בפעולה קונקרטית שצריכה לבוא לידי ביטוי בסעיף תקציבי.
צבי האוזר: המדינה גובה מיסים ומחליטה על סדרי עדיפויות לחלוקת התקציב לצורך קידם מטרות.
צבי האוזר: אותה המדינה מתפרקת מהאחריות הזאת בכל מיני תחומים, כל פעם שאני מרים אבן אני מגלה שמ-2016 הרשות המבצעת לא עושה את מה שהאזרח חושב שהיא עושה, את מה שמדינה מודרנית אמורה לעשות.
צבי האוזר: יכול להיות שתהיה פה חקיקה פרטית אבל חקיקה שכזו היא בבחינת בן חורג לעניין הזה.
צבי האוזר: פה ברור היה מה המשמעויות התקציביות, ברור לאן אנחנו הולכים, ברור שיש שנה או שנתיים ראשונות שבגלל קשיי פרסום אולי קהל היעד לא ידע שהוא יכול לממש את ההטבה.
צבי האוזר: זה קיים גם בעוד מקומות.
צבי האוזר: המדינה לא יכולה להתחבא מאחורי הסלע ולא לירות, המדינה לא יכולה לפזר רימוני עשן כדי שלא יבינו את הדבר הזה.
צבי האוזר: זה דבר שנרדמו בשמירה, היו צריכים להסדיר את זה בחקיקה.
צבי האוזר: למרות שמדובר בסכומים נכבדים, בראייה של תקציב מדינה מדובר בזוטות אל מול הערך הסימבולי שזה מייצג, אל מול מה שאנחנו רוצים ששדר לחברה.
צבי האוזר: איני רוצה שמהדיון הזה יצא מסר שאנחנו מוותרים על הלוחמים ושלא יוותרו יותר, אבל התנדבות היא עניין וולונטרי ופרסונלי, זה משהו שכל אחד מסתכל במראה ושואל את עצמו מה הוא עשה עבור מדינת ישראל.
צבי האוזר: זה מה שאני חושב שהחלטתם כבר בגיל 18 כי אתם מבינים שהמדינה צריכה תמיכה.
צבי האוזר: אי-אפשר שבהחלטות מעוותות, שיש בהן הרבה טעויות בניווט של ממשלה שלא קיבלה החלטות בזמן וטעויות בניווט של מערכת שמנסה לחטוב שבבים וחוטבת עצים.
צבי האוזר: הדברים שנאמרו כאן הם ברורים, אין התניה של הגורם המממן להתנדבות.
צבי האוזר: אם הייתה התניה היינו מתייחסים אחרת אבל הדרך פה סלולה להחלטה.
צבי האוזר: חבר הכנסת ואטורי, בבקשה.
ניסים ואטורי: קודם כל, אמרת שאנחנו - - - , אני מרגיש שיש קצת פוליטיזציה.
צבי האוזר: לא, נקבתי בשמות של חמישה שרי ביטחון מאז 2016 רק בשביל להסיט את החשד שמה יש פה פוליטיקה.
צבי האוזר: ראה, גם הבחירות לא יכולות לגרום לנו להיות מסורסים ולהגיד שהכול בסדר.
צבי האוזר: חברים, פה נרדמו בשמירה, ואטורי, יש פה ערך חשוב ויש עלות זניחה, פשוט נרדמו בשמירה.
צבי האוזר: לא נוקב בשמות.
ניסים ואטורי: החברים הבינו שיש פה בעיה של התניה לגבי קבלת המלגה.
ניסים ואטורי: אני אומר שיש אי-צדק עוד לפני שהתחילו לדבר על ההתנדבות.
ניסים ואטורי: מדובר בחבר'ה שתרמו כבר שלוש שנים, עושים מילואים.
ניסים ואטורי: זה לא שהם משתחררים וזהו.
ניסים ואטורי: יש אנשים בצד הנגדי שמשתמטים משירות בצה"ל, לא עושים צבא בשל כל מיני אמונות תפלות.
ניסים ואטורי: אנחנו באים לחיילים שכבר התנדבו.
ניסים ואטורי: זה כמו שבאים למישהו שעושה תורנות מטבח וצבא ואומרים, אם הוא עשה מטבח אז בוא נמשיך ונעביר אותו לתורנות שירותים או לשמירה.
ניסים ואטורי: הם לא פראיירים של החברה, אצלי בבית שלושה הלכו להיות לוחמים וזה לא מעניין אותם בכלל, הבן שלי כורע כולו דם והכול כי הוא רוצה להגיע לשייטת.
ניסים ואטורי: זה לא מעניין אותו בכלל, הם נכנסים לצבא מורעלים ובזכותם אנחנו יושבים פה בשקט.
צבי האוזר: ואטורי, אנחנו אחראים על זה שהם גם יצאו מורעלים, במובן החיובי של המילה.
ניסים ואטורי: אני חושב שזו חוצפה לדרוש מהם להתנדב שוב.
ניסים ואטורי: הם יצאו עכשיו מהצבא ושוב שואבים אותם לתוך התנדבות, זה הזוי ולא הגיוני בעליל.
ניסים ואטורי: אני מרגיש שמחזיקים אותם בני ערובה כדי שאנחנו נחוקק חוק.
ניסים ואטורי: יש כסף כרגע, אז תדחו בשנה ותנו להם לעשות את זה.
ניסים ואטורי: אם היה ניתן היינו הופכים את המליאה ועושים חוק, כולנו מסכימים בנושא הזה.
ניסים ואטורי: אנחנו יודעים שבזכות חיילי צה"ל אנחנו חברי כנסת פה.
ניסים ואטורי: אם מדובר ב-60 שעות, תראו איזו מדינה אנחנו, אנחנו מדינה חזקה שיש לה צבא חזק.
ניסים ואטורי: מדובר פה במיליארדים של שקלים שמוצאים על כל טיל שיורים בניסוי.
ניסים ואטורי: תנו להם 50 שקלים לשעה, 3,000 שקלים לחייל ותוסיפו את זה למלגה.
ניסים ואטורי: כרגע בוועדה אנחנו כבולים ולכן אנחנו מבקשים, בהמשך לבקשת היושב-ראש, שידחו את זה בשנה ובכנסת הבאה יפתרו את הבעיה הזאת.
ניסים ואטורי: אני מסכים שהם יכולים להתנדב בצורה וולונטרית.
ניסים ואטורי: צריך לשחרר אותם מהדבר הזה, זה ממש מביך.
ניסים ואטורי: אני ממש מובך מזה שאנחנו כמדינה דורשים מהם את זה.
ניסים ואטורי: קחו את זה בצה"ל ותראו פנים לחיילים שמתגייסים, זה נשמע לא טוב כלפי אלו שעומדים להתגייס.
צבי האוזר: תודה רבה, חבר הכנסת קושניר, בבקשה.
אלכס קושניר: אני מאוד מאוכזב, אני חושב שמדובר פה בגישה פטרנליסטית שצה"ל פתאום מחליט גם עבור האזרחים.
אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, אני לא רוצה להכביר במילים, אני חושב שצריך לתת לאחד מהאורחים שלנו לדבר במקומי.
רועי מחפוד: שלום, שמי רועי מחפוד, אני בן 24, בוגר גדס"ר גבעתי, סטודנט למסעי המחשב.
רועי מחפוד: אני שמעתי את דברי תת-אלוף ינקו ואני מאוכזב.
רועי מחפוד: הסיבה הראשונה - - - אני מקבל את המלגה, חברי לצוות שיתחילו ללמוד את המלגה בשנה הבאה לא יקבלו, במה אני שונה מהם.
רועי מחפוד: בנוסף, רוצים לקחת את הציבור הערכי של הלוחמים המשוחררים, מלח הארץ, וייכנסו מתחת לאלונקה?
רועי מחפוד: זה לא ערכי בעיני.
רועי מחפוד: זה מאכזב אותי, אני מדבר פה על סף דמעות כשאני שומע דברים כאלה.
רועי מחפוד: אני לא בא - - - ולא כלום, אנחנו באמת רוצים לקבל את מה שמגיע לנו.
רועי מחפוד: הבטחתם, תקיימו, אין דרישה ל-80,000 שקלים בשנה, אנחנו בסך הכול רוצים את מה שהבטיחו לנו, 6,800 זה לא סכום גדול, מדובר בפירורים.
רועי מחפוד: אנחנו מתנדבים בעצמנו, אנחנו ערכיים, אכפת לנו מהמדינה הזו.
רועי מחפוד: במקום ללכת ל-8200 ולהרוויח כסף בהיי-טק אנחנו סחבנו אלונקות, עשינו מעצרים, מארבים.
רועי מחפוד: אנחנו מדברים מהלב, צריך להבין את זה.
רועי מחפוד: אנחנו דורשים את מה שמגיע לנו ולא דורשים יותר.
רועי מחפוד: אני חושב שמנצלים את התלות שלנו.
רועי מחפוד: - - - במקומות אחרים.
רועי מחפוד: אני מרגיש את הניצול.
רועי מחפוד: אנחנו מכבדים את צה"ל וקוראים להגיע למילואים אבל אנחנו דורשים את מה שמגיע לנו, ובאמת מגיע לנו.
צבי האוזר: תודה רבה, נסכם את הדיון, אבקש מחבריי לתמוך בהודעת הסיכום.
צבי האוזר: רון, רוצה להגיד משהו?
רון פרץ: אנחנו רק רוצים לצאת עם משהו פרודוקטיבי מהדיון הזה, אנחנו שמחים על הדיון אבל אין פה החלטה פרודוקטיבית לגבי מה קורה עם האנשים שצריכים לצאת ללימודים בעוד כחצי שנה.
רון פרץ: אנחנו רוצים - - -
צבי האוזר: להזכירך, החלטות פרודוקטיביות במקרה הזה לא יוצאות מהשולחן הזה, אני מציע לשמוע את הצעת הסיכום שלי.
צבי האוזר: חברים, אני פונה בראש ובראשונה לממשלה.
צבי האוזר: מדובר באזעקת אמת, היעדר חקיקה שמסדירה מימון לתוכנית "ממדים ללימודים" מאיימת על המשך קיום התוכנית בשנים הבאות.
צבי האוזר: בואו לא נתחבא, לא נעצום עיניים לרווחה, לא נסתתר ונסתכל על השנים הבאות.
צבי האוזר: אם לא תהיה פה הסדרה של חקיקה אז התוכנית החשובה להכרה בנושאים בנטל מאוימת.
צבי האוזר: אנחנו קוראים לממשלה ליזום חקיקה שתסדיר את הנושא וקוראים לה ליזום חקיקה עוד בכנסת הזאת.
צבי האוזר: אני אומר על דעת כולם כאן שתהיה תמיכה גורפת לחקיקה שכזאת, אפשר לעשות זאת גם בהוראת שעה.
צבי האוזר: הגיעה הזמן לחוקק זאת כי בעוד שעה הבעיה תעלה שוב.
צבי האוזר: מדובר באזעקת אמת, העובדה שאין חקיקה מאיימת על המשך קיומה של התוכנית.
צבי האוזר: אנחנו קוראים לממשלה ליזום חקיקה עוד בכנסת זו.
צבי האוזר: אנחנו רושמים לפנינו שהובהר למעלה מכל ספק שאין כל התניה של התורמים בכל הקשור לשנת הלימודים תשפ"ב ואנחנו קוראים לרמטכ"ל ולאכ"א לעשות הערכה מחודשת של ההחלטה לגבי שנת הלימודים האמורה בשים לב לעובדה שאלו שיתחילו ללמוד בשנת הלימודים הנ"ל התגייסו לבקו"ם גם על בסיס ציפייה למלגה הנדונה.
צבי האוזר: אנחנו קוראים לכל סטודנט וסטודנט, ככל שאתם יכולים באופן אישי להתנדב - תתנדבו, מדובר בדבר חשוב.
צבי האוזר: כפי שנתתם דוגמה בגיוס החובה שלכם כך תמשיכו לתרום לחברה הישראלית ככל יכולתכם.
צבי האוזר: מדינת ישראל זקוקה גם לכם.
צבי האוזר: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.
צבי האוזר: בוקר טוב לכולם, אני שמח לפתוח את ישיבת ועדת החוץ והביטחון - נדמה לי שלראשונה הוועדה מתכנסת ויכולה לקבל החלטה פה אחד, אם אני מזהה נכון סביבי את הכיסאות הריקים, נקווה שיתמלאו בהמשך – אנחנו מתכנסים לדון בהתאם להוראת השעה שנקבעה לאשר את בקשת הממשלה, וזאת בהמשך להחלטה מיום ה-14 במרץ בעניין הכרזה על הסמכת שירות הביטחון הכללי לבצע פעולות סיוע בהתאם לחוק הסמכת שירות הביטחון הכללי לסייע במאמץ הלאומי לצמצום התפשטות נגיף הקורונה החדש וקידום שימוש טכנולוגיות אזרחיות לאיתור מי שהיו במגע קרוב עם חולים.