GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמית הלוי: אתה יודע מה זה אומר?
עמית הלוי: זה אומר שיום וחצי - - -
ניצן הורוביץ: זה מצדיק?
ניצן הורוביץ: למה - - -?
עמית הלוי: לא, שנייה.
עמית הלוי: קודם כול, כשאתה אומר "אלימות המתנחלים", זה אומר חוסר הפרופורציה בהגדרה הזאת: היא הגדרה מכלילה, ובמובן הזה היא גם הגדרה שקרית.
עמית הלוי: ברגע שאתה אומר "כל המתנחלים", "כל ההורוביצים", "הם אלימים" – אני לא יודע.
עמית הלוי: אולי יש הורוביץ אחד אלים?
עמית הלוי: – טפל בו.
עמית הלוי: צריך לטפל בו.
ניצן הורוביץ: באלימים צריך לטפל.
עמית הלוי: אין ספק בזה בכלל.
עמית הלוי: אין דבר כזה לפגוע באדם – "שופך דם האדם באדם דמו יישפך כי בצלם אלקים עשה את האדם".
עמית הלוי: אין לאיים, אין לפגוע באף אחד שלא מאיים עליך.
עמית הלוי: אדם שהולך לעבודתו, באשר הוא אדם, הולך למסוק את זיתיו, אין לפגוע בו.
עמית הלוי: אין בזה שום שאלה, וזה צריך להיות ברור לכולם.
עמית הלוי: אם יש יחידים שעושים כך, ברור שצריך לטפל בהם.
עמית הלוי: כידוע לך, מערכת אכיפת החוק לא עושה הנחות.
עמית הלוי: יש מחלקה מיוחדת בשב"כ, יש משטרה ויש הכול.
עמית הלוי: לא זה הדיון.
עמית הלוי: הדיון שאתם קבעתם - - -
עמית הלוי: לא, לא, לא,לא.
עמית הלוי: להפך.
ניצן הורוביץ: עושים על החוק.
ניצן הורוביץ: לא מטפלים בזה.
עמית הלוי: להפך, הדיון שאתם קבעתם הוא לומר בלי בושה: אלימות המתנחלים.
עמית הלוי: עכשיו, אני אספר לךְ משהו, כיוון שהייתי מתנחל הרבה שנים.
עמית הלוי: עשרות אלפי ערבים – למעשה, יותר, מאות אלפי ערבים – עובדים כל יום באזורי תעשייה, בהתנחלויות, בונים בתים ועוסקים בחקלאות בהתנחלויות, וזוכים לכבוד רב וליחס אנושי.
עמית הלוי: מהעמדה הפטרונית והמתנשאת – לפעמים אני מוצא אותה גם גזענית – כלפי ערבים דווקא אצלכם, אתם לא מסוגלים להכיר את המערכת האנושית הזאת שמתרחשת בהתנחלויות ודו-קיום אנושי.
תמר זנדברג: טוב.
תמר זנדברג: אחרי שחילקנו ציונים, אפשר להתקדם כי זמננו קצר.
עמית הלוי: המצב הנוכחי – אני מקדם את הדיון בדיוק לדבר שעליו אנחנו מדברים – הוא כזה: עומדים פה נציגי המדינה ומדברים איתך על נתונים בודדים, דו-ספרתי נמוך, חד-ספרתי, יחידים, שצריך לטפל בהם ושצריך לטפל בזה, ואני קורא מכאן - - -
ניצן הורוביץ: למה - - - ?
עמית הלוי: רגע.
עמית הלוי: לעומת תופעה של תרבות - - -
צבי האוזר: חבר הכנסת הורוביץ, אתה רוצה לדבר?
צבי האוזר: לרשום אותך לזכות דיבור?
עמית הלוי: אז מה יש לפנינו?
עמית הלוי: מצד אחד – את ישראלית, את לא ילדה – לפנייך יש רשות שמממנת טרור, מסיתה לטרור, מחנכת לטרור, מתקצבת טרור ונותנת משכורות למחבלים שרצחו ושירצחו.
עמית הלוי: את אומרת לנציג כאן "יש פגיעה בנפש"?
עמית הלוי: על מה את מדברת?
עמית הלוי: על עידו זולדן זיכרונו לברכה, ה' יקום דמו?
עמית הלוי: על הנקין?
עמית הלוי: על רזיאל שבח?
עמית הלוי: על מי את מדברת ב"פגיעה"?
עמית הלוי: נוצרה תופעה שהיא באמת תופעה מדהימה – ובזה צודק חבר הכנסת גולן – שבגלל הקמפיין הזה של תמר וחבריה וחברותיה, בגלל הקמפיין הזה שלכם, עומד צה"ל כולו עד הזית האחרון ומוסק זיתים.
עמית הלוי: זו באמת תופעה מדהימה.
עמית הלוי: יש יחידים – יש במדינה הזאת משטרה - - -
תמר זנדברג: זו באמת תופעה מדהימה של כיבוש 53 שנה.
עמית הלוי: יטפלו ביחידים האלו.
עמית הלוי: מטפלים ביחידים האלו, אתה יודע היטב, - -
צבי האוזר: צריך לסיים את זה - -
תמר זנדברג: צריך לסיים אותו.
צבי האוזר: - - להחיל את הריבונות.
עמית הלוי: - - בצורה מאוד קשה וקשוחה.
עמית הלוי: את הסרטונים אנחנו גם ראינו.
עמית הלוי: את מי את מכלילה כשאת מדברת על אירועים, כשאת מתייחסת לארגון "יש דין"?
עמית הלוי: על מי את מדברת?
עמית הלוי: - -
תמר זנדברג: בסדר, נו.
תמר זנדברג: את זה כבר הבנו.
תמר זנדברג: בוא נתקדם.
עמית הלוי: - - על איתן זאב כשכמעט נעשה בו לינץ'?
עמית הלוי: על משפחת פרץ?
עמית הלוי: על אורי ורננה שנעשה להם לינץ'?
עמית הלוי: כל חיכוך – מה "יש דין" סופרים?
עמית הלוי: קודם כול, צריך להיות אמת.
עמית הלוי: יש אמת לפני שעושים דין.
עמית הלוי: הדין צריך להיות מבוסס על אמת.
עמית הלוי: על איזה נתונים הם מדברים?
עמית הלוי: לכן, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר שני דברים לסיכום: דבר אחד – השם הזה, על אף שהוא נכפה עליך על-ידי מזכירות הכנסת, נשיאות הכנסת, הוא שם שלא צריך להיות.
עמית הלוי: אנחנו מגנים.
עמית הלוי: כשיאיר גולן על כך שכל הימין שונא ערבים, ההגדרות הללו המכלילות, השקריות והפוגעניות בציבור כל כך רחב שלא בצדק הן דבר שלא צריך להיות על סדר-היום של הוועדה.
עמית הלוי: אני מבקש שבהודעה, אם תהיה כזו בסוף, צריך למחות על השם הזה.
עמית הלוי: אם יש ציבור הכי פחות אלים במדינת ישראל, זה ציבור המתנחלים, וכל מי שנמצא בשטח יודע כמה כבוד האדם וכמה מערכות יחסים אנושיות קיימות בשטח עצמו, ואני מציע לךְ להגיע לשטח ולא להגיע למקום שבו "יש דין" מצלמים את הפייק-אירועים.
עמית הלוי: הדבר השני שצריך להיות – צריך להיות דווקא שינוי במדיניות צה"ל.
עמית הלוי: לא להגיע למצב שבו משטרת ישראל וצה"ל משקיעים כל כך הרבה משאבים במקום שאין תופעה, וכל התופעה הזאת היא בגלל קמפיין שקרי של "יש דין" ואין אמת.
עמית הלוי: לכן, את זה גם צריך לשנות.
עמית הלוי: תודה.
צבי האוזר: חבר הכנסת עופר כסיף נמצא בבידוד ונמצא איתנו בזום.
צבי האוזר: קודם כול, מה שלומך?
ניצן הורוביץ: הבנתי: ממתן כהנא.
צבי האוזר: ממתן כהנא?
צבי האוזר: זכה להיפגש עם כולם.
עופר כסיף: שלומי טוב.
עופר כסיף: תודה רבה.
עופר כסיף: אני מקווה לחזור במהרה.
עופר כסיף: קודם כול, הרבה תודות ליוזמי הדיון החשוב הזה.
עופר כסיף: בניגוד לדברי ההבל של קודמי, כן מדובר בתופעה.
עופר כסיף: אגב, אם כבר הייתי משנה אולי משהו בכותרת, זה שבניגוד למה שאמר קודמי לא מדובר פה ב"התמודדות כוחות הביטחון עם אלימות המתנחלים" שאז זו הייתה הכללה, אלא "התמודדות כוחות הביטחון עם אלימות מתנחלים" בלי ה' הידיעה – מה שאומר שמדובר על מתנחלים מסוימים ולא על כולם.
עופר כסיף: אני מציע אולי בשלב ראשון לקודמי ללמוד הבנת הנקרא.
עופר כסיף: לטעמי, דווקא כן היה ראוי להוסיף את ה' הידיעה.
עופר כסיף: מדובר בתופעה יומיומית.
עופר כסיף: צריך לשים לב: כל מה שנאמר קודם – לא עקבתי בדיוק מי וראיתי שהיו ממשמר הגבול ומהצבא ואולי גם מהמשטרה, אני לא ראיתי – בלשון המעטה כל מה שהם אמרו לא היו דברי אמת.
עופר כסיף: קודם כול, נתחיל מזה שאין חיכוכים – יש פרעות, יש פוגרומים.
צבי האוזר: אוי, באמת.
עופר כסיף: מתנחלים מהתנחלויות בלתי-חוקיות, על-פי החוק הבין-לאומי כמובן, פורעים יום יום ושעה שעה בפלסטינים - -
צבי האוזר: עופר, אתה לימדת היסטוריה.
עופר כסיף: - - ולא רק בזמן המסיק.
עופר כסיף: בזמן המסיק אין שום ספק שהדבר חמור שבעתיים.
עופר כסיף: על זה אין בכלל ויכוח.
עופר כסיף: אבל, הפרעות הללו מתבצעות כל יום.
עופר כסיף: רק אתן לכם דוגמה: האם מישהו מכם יודע שילדים פלסטיניים מכפר עטאוונה, ואני מקווה שאני אומר אותו נכון, מאזור דרום הר חברון, 20 שנה כל יום הם צריכים ליווי לבית ספר משום שהפוגרומצ'יקים מהאזור, המתנחבלים משם, מחוות מעון לא נותנים להם להגיע לבית ספר.
עופר כסיף: זה דבר שנמשך 20 שנה כל יום.
עופר כסיף: אותו דבר לגבי התנחלויות, בעיקר בחברון, בקריית ארבע, ביצהר, בתפוח, באיתמר ובעוד הרבה מאוד מקומות, שמתנחלים תוקפים על בסיס יומיומי בעיקר בתקופת המסיק אבל לא רק – אז שלא יבלבלו את המוח על זה שיש חיכוכים.
עופר כסיף: אין חיכוכים – יש פוגרומים של קולוניות בלתי-חוקיות.
עופר כסיף: זו המציאות.
עופר כסיף: שלא יבלבלו את המוח, כמו הקודם, האדם שדיבר לפני, שמדבר על כך שכביכול יש איזושהי הרמוניה בין הפלסטינים לבין המתנחלים – בדיוק כמו שדיברו בזמן האפרטהייד בדרום-אפריקה: "השחורים מקבלים עבודה אצל הלבנים.
עופר כסיף: איזה יופי.
עופר כסיף: תראו איזו הרמוניה".
עופר כסיף: אחר כך הם חוזרים לבנטוסטנים שלהם בלי הזכויות וחוטפים מכות או ירי אם הם רוצים שוויון ואם הם רוצים שחרור.
עופר כסיף: אותו דבר פה.
עופר כסיף: שקר וכזב.
עופר כסיף: אני רוצה להגיד עוד דבר, ואז לסיים בשאלה.
עופר כסיף: מעבר למה שאמרו חלק מקודמיי, חבר הכנסת אחמד טיבי וחברת הכנסת תמר זנדברג, יש את דוח שמגר.
עופר כסיף: לאחר הטבח של רוצח ההמונים גולדשטיין בחברון הוקמה ועדת שמגר.
עופר כסיף: ועדת שמגר קבעה במפורש; בין השאר, היא מתחה ביקורת על זה שאין תיאום בין מה שמכונה גופי הביטחון השונים.
עופר כסיף: האם זה טופל?
עופר כסיף: האם זה שופר? – לא.
עופר כסיף: כל העדויות מראות שלא.
עופר כסיף: הדבר השני הוא שהייתה ביקורת חדה, קשה וחריפה של ועדת שמגר על כך שאין אכיפה על מה שהדוח מכנה עבריינות פוליטית של פעילי ימין קיצוני בשטחים הכבושים.
עופר כסיף: הדברים האלה נכתבו לפני למעלה מ-20 שנה.
עופר כסיף: דוח היועץ המשפטי לממשלה מ-1998 מדבר על העבריינות הפוליטית, מה שמכונה: מתנחלים.
עופר כסיף: כל הדברים האלה לא טופלו.
עופר כסיף: אני, אישית, מגיע לשטחים הכבושים.
עופר כסיף: הייתי במסיק לפני שבועיים-שלושה.
עופר כסיף: הדברים הללו, המניעה הכוחנית האלימה של פלסטינים מלהגיע לשטח שלהם למסוק זיתים, שריפת שדות, עקירת עצים, מעבר למה שכבר נאמר קודם לגבי זריקת אבנים וירי: אתם יודעים שבבקעת הירדן על בסיס כמעט יומיומי צריך ללוות שם פלסטינים – ישראלים טובים מגיעים ללוות פלסטינים, משום שהמתנחלים שם, בגיבוי צבאי, לא נותנים להם לצאת עם העדר לשדות שלהם?
עופר כסיף: אתם יודעים שמתנחלים משלחים את הכלבים שלהם - -
קריאה: - - - כמה הוא מדבר.
עופר כסיף: - - לא פעם - -
צבי האוזר: חבר הכנסת כסיף, אנחנו ממש - - -
עופר כסיף: - - והצבא עומד מנגד?
עופר כסיף: אלה העובדות.
עופר כסיף: זה הכיבוש.
עופר כסיף: עכשיו אני אסיים בשאלה.
עופר כסיף: אני רוצה לדעת כמה חיילים יש לעומת שוטרים בשטח.
עופר כסיף: אם מישהו מדבר על כך שהמשטרה צריכה לטפל בזה, למרות שזה לא נכון – אני חוזר למה שאמרתי קודם שגם דוח היועץ המשפטי לממשלה מ-98' וגם דוח שמגר קבעו שהצבא הוא זה שצריך ויש לו את הסמכות ואת החובה, בתור הריבון, להגן על הילידים הפלסטינים שם - - -
עופר כסיף: אני רוצה לדעת, פרופורציונלית, כמה חיילים מול שוטרים יש בשטח.
צבי האוזר: חבר הכנסת כסיף, תודה.
צבי האוזר: זמננו פשוט אוזל.
צבי האוזר: בכל זאת, אני רוצה לשמוע שני נציגים, אורחים שהגיעו – ממש שתי דקות לכל אחד, כי אנחנו חייבים לסיים ב-11:15.
צבי האוזר: הרב משה יהודאי מעמותת "רבנים לזכויות אדם" נמצא איתנו?
תמר זנדברג: דרך אגב, התחלנו ב-10:25.
תמר זנדברג: הוקצבה שעה לדיון.
תמר זנדברג: יש לנו עוד כמה דקות.
עמית הלוי: תמר, אין נתונים.
עמית הלוי: את מנסה ושואלת ושואלת – אין נתונים.
עמית הלוי: הדיון מתקצר.
עמית הלוי: - - << דובר >> תמר זנדברג (מרצ): << דובר >> זה רע מאוד - - -
עמית הלוי: - - אולי מת עוד ערבי, אולי פוגעים ואולי פוגרומים – אי-אפשר לעבור על זה לסדר-היום שעופר כסיף.
עמית הלוי: ..
עמית הלוי: אזרחים שומעים את זה.
עמית הלוי: שומעים "פוגרום".
עמית הלוי: הלוואי שאלו יהיו הפוגרומים שלנו.
עמית הלוי: זה לא אומר שזו הכותרת - - -
תמר זנדברג: אני אשלח לך תמונות של כמה פוגרומים.
עמית הלוי: אם מישהו ממעון לא נותן לערבי לעבור - - - – אין ספק בזה בכלל.
תמר זנדברג: אני אשלח לך תמונות של כמה פוגרומים, של פשיטות על כפר.
עמית הלוי: - - אבל "פוגרום"?
עמית הלוי: "פוגרום"?
תמר זנדברג: אשלח לך תמונות של כמה פוגרומים - -
עמית הלוי: באמת.
תמר זנדברג: - - של פשיטות על כפר, הצתה סדרתית של רכבים, פינצ'ור.
תמר זנדברג: כן, אני אשלח לך.
עמית הלוי: "פוגרום" – גרפיטי.
עמית הלוי: עושים פוגרום – גרפיטי.
צבי האוזר: הרב יהודאי לא נמצא?
עמית הלוי: תמר, הלוואי שהיו עושים גרפיטי בליל הבדולח על כל בתי הכנסת - - -
תמר זנדברג: חס וחלילה.
תמר זנדברג: הלו.
תמר זנדברג: אל - - -
עמית הלוי: איזה מונח - - -
תמר זנדברג: שיח מידרדר ישר - - -
צבי האוזר: אם הוא לא נמצא, הרב משה יהודאי - - -
תמר זנדברג: הוא היה פה.
צבי האוזר: את אמרת לי שהוא היה, לא?
תמר זנדברג: כן, הוא היה.
תמר זנדברג: ראיתי אותו.
שי גליק: בינתיים, אני רוצה לומר נקודה אחת לחוק השקיפות של העמותות.
משה יהודאי: מדבר הרב משה יהודאי.
צבי האוזר: בבקשה, הרב יהודאי.
צבי האוזר: האם אתה יכול להתחיל לדבר?
צבי האוזר: לא רואים אותך.
משה יהודאי: הרואה ואינו נראה.
צבי האוזר: בבקשה, שתי דקות.
משה יהודאי: אולי אנשים זוכרים שלפני שנה, ב-16 באוקטובר, בחול המועד סוכות, עבדתי במסיק, כמתנדב של ארגון רבנים לזכויות אדם שאני מבין מקימיו בשנת 88', ואז פגעה בי חבורה של מתנחלים צעירים, שברו את ידי, ואני נאלצתי להיות ללא אונים עד שאמבולנס של הסהר האדום הוביל אותי למקום מבטחים, לבית החולים מאיר.
משה יהודאי: שמענו את כל העובדות.
משה יהודאי: אני לא רוצה להאריך, ואני רק רוצה לומר שהמפגש שקרה לי נשאר ללא שום פיצוי.
משה יהודאי: פניתי למוסד לביטוח לאומי כדי שיכירו בזה כפיגוע איבה, והתשובה שקיבלתי מפי ידידיה אורון, סגן בכיר ליועץ המשפטי למשרד הביטחון לתביעות הביטוח באמצעות הביטוח הלאומי הייתה: מכיוון שבאירוע שבנידון מדובר בנפגע ופוגע שאינם בני אותו לאום, חזותו של הנפגע וגם העובדה שביקש מתוקפיו שיפסיקו בעברית מראה כי ידעו שהוא יהודי.
משה יהודאי: לכן, הפוגעים אשר פגעו בו הינם בני אותו מוצא לאומי אתני, ולפיכך פגיעתו המצערת כשלעצמה אינה מהווה פגיעת איבה כמשמעה בחוק התגמולים.
משה יהודאי: כלומר, אם פלסטיני פוגע ביהודי – זה פיגוע איבה, אם יהודי פוגע בפלסטיני – זה פיגוע איבה, אבל אם יהודי פוגע ביהודי בנסיבות שקרו – זה איננו פיגוע איבה.
משה יהודאי: זהו מעוות שצריך לתקון.
משה יהודאי: תודה רבה לכם.
צבי האוזר: שי גליק נמצא איתנו?
צבי האוזר: בבקשה בקצרה.
שי גליק: חייבים לגנות כל אלימות.
צבי האוזר: תדבר למיקרופון.
שי גליק: אני רוצה לציין שלמשל בגוש עציון יש יחסי שכנות מעולים.
שי גליק: לדודי יש מרכז רפואי שמטפל במאות אלפי ערבים פלסטינים כל שנה.
שי גליק: לכן, אני רוצה להגיד - - -
צבי האוזר: זה אחד לאחד.
צבי האוזר: זה לא - - -
קריאה: בסדר.
שי גליק: אני מדבר דקה ולא מעבר.
שי גליק: לכן, אני רוצה להגיד שאלימות חייבים לגנות, אבל להדגיש שיש פוגרומים של מתנחלים והמתנחלים זה דבר שבאמת חייבים להוקיע כי זה לא נכון.
שי גליק: יש אלימות מזערית שבמזערית.
שי גליק: רובם של רבני יש"ע ככולם – אפרופו, אני לא יודע אם הוא שמע אותי – מגנים את האלימות.
שי גליק: אני רוצה להגיד עוד נקודה קטנה שחייבים להדגיש פה.
שי גליק: חוק השקיפות של העמותות מחייב שכל עמותה שמקבלת מימון ממדינות זרות חייבת לציין זאת בכל דיון בוועדה בכנסת.
שי גליק: באף ועדה לא מציינים את זה, ואני מקווה מאוד שבכל הוועדות יציינו את זה.
שי גליק: אני פועל בעניין, ואני מצפה שגם בדיון הזה כל נציג של עמותה שמקבלת מימון ממדינות זרות יציין את זה בפתח דבריו.
שי גליק: זה החוק.
שי גליק: נקודה.
שי גליק: חוק השקיפות של העמותות מחייב שבכל דיון בוועדות נציג של כל ארגון יציין את זה.
שי גליק: הם לא מתביישים בזה – אז שיציינו את זה.
ניצן הורוביץ: תציין גם אתה.
שי גליק: אני לא מקבל.
שי גליק: הלוואי שהייתי מקבל ממדינות זרות.
שי גליק: אני מקבל – הכול אצלי רשום.
שי גליק: אני ברשם העמותות.
שי גליק: תסתכל ברשם העמותות.
תמר זנדברג: בואו נתקדם עם הדיון.
צבי האוזר: אני רוצה לסכם.
צבי האוזר: שתי דקות לזיו שטהל מ"יש דין".
צבי האוזר: העיר לי פה שי גליק – אתה רוצה לתת את התצהיר שלך על-פי חוק?
צבי האוזר: סליחה, את.
צבי האוזר: את על mute?
זיו שטהל: תודה רבה על רשות הדיבור.
זיו שטהל: אני אשמח לתת את התצהיר על-פי חוק.
זיו שטהל: אנחנו ארגון שעיקר מימונו ממדינות זרות – מדינות דמוקרטיות כמונו שחושבות שהכיבוש הוא לא רק עניין ישראלי ושתומכות בזכויות אדם.
זיו שטהל: אנחנו גאים בזה.
צבי האוזר: איזה מדינות?
זיו שטהל: אנחנו מפרסמים את הפרטים האלה על כל פרסום שלנו באתר האינטרנט שלנו.
זיו שטהל: לא מסתירים ולא מתביישים.
זיו שטהל: מדינות אירופאיות דמוקרטיות שתומכות בזכויות אדם.
צבי האוזר: אבל, יש לך רשימה של המדינות?
זיו שטהל: אני רוצה רק להתייחס לכמה דברים בקצרה.
זיו שטהל: הדיון זה מאוד מאוד חשוב, ותודה על ההזמנה.
צבי האוזר: זה פשוט מתייחס - - -
תמר זנדברג: - - - באתר, בניגוד ל"אם תרצו" שהם - - - התנחלויות ודיברו כאן קודם.
תמר זנדברג: לא כל העולם סובב סביבך.
זיו שטהל: הדיון הזה מאוד מאוד חשוב, ותודה על ההזמנה.
זיו שטהל: מקווה שהוא לא עניין חד-פעמי.
זיו שטהל: אני מנהלת מחלקת המחקר ב"יש דין", ארגון שפועל לזכויות אדם של פלסטינים בשטחים, ומתארת מזה 15 שנים אירועים של אלימות של אזרחים ישראלים כלפי פלסטינים.
זיו שטהל: בגלל שחבר הכנסת הלוי שאל פה מה אנחנו סופרים, אנסה להסביר בקצרה.
זיו שטהל: אנחנו סופרים תקיפות אלימות באבנים, במקלות ולפעמים בנשק חם.
זיו שטהל: אנחנו סופרים פגיעה ברכוש, כמו גניבת זיתים, הצתה וכריתה של עצים, הצתה של מסגדים, הצתה של רכבים, פגיעה בבעלי-חיים – שלל אירועים מגוון מאוד ומצער מאוד.
זיו שטהל: אני מציעה לך, כמו שהצעת לנו, לבוא לשטח, להיפגש עם פלסטינים מכפרים שסובלים - -
קריאה: אני נפגש.
זיו שטהל: - - מתקיפות ומאלימות מתמשכת מהשכנים שלהם.
זיו שטהל: אני לא חושבת שזה מועיל לאף אחד להתעלם מהתופעה המבישה והקשה הזאת.
זיו שטהל: אני רוצה ספציפית כן להתייחס לנושא הדיון והוא תגובת הצבא וכוחות הביטחון.
זיו שטהל: עמידה מנגד – לפי מה שאנחנו שומעים ורואים בשטח, וגם מתעדים הרבה פעמים – זו לא תופעה נדירה לא תופעה שולית.
זיו שטהל: אנחנו מתעדים את זה במשך שנים רבות.
זיו שטהל: בחלק ניכר מהאירועים שפלסטינים מספרים שפגעו בהם אזרחים ישראלים ישנם חיילים שהיו בשטח, עמדו בקרבת מקום, ולא עשו דבר כדי לעזור, וזה במקרה הטוב.
זיו שטהל: במקרה הרע, החיילים מסייעים לפורעים בעצם; דבר ראשון – הם מגנים עליהם, ודבר שני – הרבה פעמים פשוט מה שקורה בשטח הוא שמי שמפנים אותו, גם בזמן המסיק, וזה באמצעים אלימים, זה הפלסטינים: בשימוש בגז מדמיע ולפעמים במעצר אפילו וברימוני הלם.
זיו שטהל: כך תועד גם בעונת המסיק הזאת.
זיו שטהל: בחלק מהאירועים – ואנחנו תיעדנו 42 אירועים, ומסתבר שזה יותר ממה שהצבא תיעד, וחשוב לציין שזה לא כל האירועים שהיום – היו חיילים שלא פעלו כדי להפסיק את העברה ולא פעלו כדי לעכב חשודים.
זיו שטהל: צריך להבין שחיילים הם החוליה הראשונה של אכיפת החוק.
זיו שטהל: הם אלה שנמצאים בזמן אמת, בזמן שהעבירות מתרחשות.
זיו שטהל: המשטרה פשוט לא שם.
זיו שטהל: אז אפשר להגיד שמעדיפים שהצבא ומג"ב יתייחסו, אבל מי שנמצא זה החיילים.
זיו שטהל: אני רוצה רגע לקרוא מתגובה של דובר צה"ל לגוף תקשורת בנוגע לאירוע של גניבת זיתים ביצהר, שבו היה נוכח קצין מחטיבת שומרון.
זיו שטהל: בתגובה היו משפטים כמו: לצה"ל אין סמכות לעצור מתנחלים יהודים.
זיו שטהל: לקצין עצמו לא הייתה סמכות חוקית לפעול נגד הגנבים ולא הייתה ביכולתו לעצור אותם.
זיו שטהל: אז, בואו ונעמיד דברים על דיוקם: מבחינת סמכות, לחיילים יש סמכות.
זיו שטהל: הם יכולים לעכב חשודים, הם יכולים לעצור, והם יכולים לפעול כדי להתערב וגם להשתמש באמצעים שהם לא עושים כמו גז מדמיע, בדיוק כמו שהם יודעים להפעיל כלפי פלסטינים.
זיו שטהל: מעבר לסמכות, יש להם חובה לפעול כך.
זיו שטהל: החובה הזאת נובעת גם מחובה של כל עובד ציבור לפעול כדי לעצור ולמנוע ביצוע עבירה, וגם מנהלים ופקודות של הצבא עצמו, מנוהל ייעודי של היועץ המשפטי לממשלה, מהחלטות של בג"ץ וכמובן מהדין הבין-לאומי.
זיו שטהל: הבעיה היא לא בנהלים ובפקודות.
זיו שטהל: - -
זיו שטהל: - - הבעיה היא במודעות של החיילים ובמוטיבציה של הצבא, וזה היה ניכר פה גם ממה שנאמר, לעשות את זה.
זיו שטהל: הצבא לא פועל כדי למצות את הדין עם חיילים שעמדו מנגד ולא - - - חיילים כמו שצריך.
צבי האוזר: משפט סיכום – אני מבין שלא שומעים אותי?
זיו שטהל: חיילים פשוט לא יודעים.
זיו שטהל: יש עדויות של "יש שתיקה" שמוכיחות את זה מעל לכל ספק.
זיו שטהל: אם אפשר, אני רוצה לסיים בהמלצות.
צבי האוזר: את כבר דקה מעבר לדיון.
צבי האוזר: ברשותכם, אני מבקש לעבור להודעת הסיכום של הוועדה כדלקמן.
ניצן הורוביץ: יש - - -
צבי האוזר: ניצן הורוביץ, אני מתנצל שלא נתתי לך.
צבי האוזר: הייתי בטוח לגבי רשימת הדוברים.
צבי האוזר: אני מתנצל באמת.
צבי האוזר: ברשותך, שתי דקות.
ניצן הורוביץ: האמת היא שיש מאות אירועים אלימים שמתרחשים כל שנה על-ידי מתנחלים, נוער גבעות ותקראו לזה איך שאתם רוצים, גם נגד פלסטינים וגם נגד כוחות הביטחון.
ניצן הורוביץ: מה ההבדל בין זה לבין אירועים אלימים אחרים בשטחים?
ניצן הורוביץ: ההבדל הוא שכוחות הביטחון והרשויות, מה שנקרא, נוהגות בעצימת עין, ויש קשר של שתיקה סביב הדברים.
ניצן הורוביץ: יודעים היטב שהצבא והמשטרה לא מטפלים בפורעים האלה כפי שמטפלים בתקריות אלימות של פלסטינים.
ניצן הורוביץ: אני גם רוצה להדגיש נקודת מפתח בדיון הזה וכדי שיהיה ברור: אני בכלל חושב שישראל לא צריכה להיות בשטח הזה.
ניצן הורוביץ: אני רואה בו שטח כבוש, ואני רואה בכל ההתנהלות שם פרי ביאושים של הכיבוש הזה.
ניצן הורוביץ: אבל, כל עוד אנחנו שם וכל עוד ישראל היא הריבון וצה"ל אחראי לביטחון, הוא צריך לקיים את חובתו כלפי האוכלוסייה.
ניצן הורוביץ: כשמדובר בחקלאות, כשמדובר בתנועה, כשמדובר במסחר וכשמדובר סתם בחיים בכפרים – לא ייתכן שהאלימות הזאת תימשך.
ניצן הורוביץ: לראשי המתנחלים ולראשי היישובים שם צריך להגיד: יש פה דיבור כפול.
ניצן הורוביץ: כלפי חוץ, לפעמים, מגנים, וכלפי פנים הם יודעים בדיוק מי האנשים האלה, הם משתפים איתם פעולה בכל מיני דרכים והם עוצמים עין כי, בסופו של דבר, זה גם משרת את המדיניות שלהם.
ניצן הורוביץ: לכן, צריך לשים קץ לצביעות הזאת, וצריך להפסיק עם הדיבור הכפול.
ניצן הורוביץ: כל עוד ישראל שם – אני בעד שהיא תצא – כל עוד היא שם, אפילו לשיטתם של אלה שתומכים בזה שהיא תישאר שם, על אחת כמה וכמה שהיא צריכה למנוע התנכלות לאנשים חפים מפשע שמעבדים את אדמתם.
ניצן הורוביץ: אני ראיתי את זה במו עיניי.
ניצן הורוביץ: זה לא סיפור שקראתי עליו רק בעיתון.
ניצן הורוביץ: במו עיניי ראיתי, וראיתי איך הצבא שהגיע למקום לא בדיוק טיפל בזה והעדיף, מה שנקרא, לעמוד קצת מהצד – במו עיניי – והגיע הזמן שזה ייפסק.
צבי האוזר: חברים, אני רוצה לסכם את הדיון הזה בהודעה כדלקמן:
צבי האוזר: הוועדה רואה בחומרה קיומם של פשעי שנאה, וקוראת לכוחות ביטחון לוודא מניעת אלימות ופגיעות בנפש וברכוש של כל אדם ולאכוף את הדין כנגד מפירי חוק יהיו אשר יהיו.
צבי האוזר: הוועדה תמשיך לעקוב אחרי הנושא, לרבות באמצעות ועדת המשנה.
צבי האוזר: בעד הודעת הסיכום – 3
צבי האוזר: אפתח בכל זאת.
צבי האוזר: אנחנו מקיימים ישיבה מיוחדת של ועדת חוץ וביטחון.
צבי האוזר: זו ישיבה פתוחה, והיא ישיבה מיוחדת במסגרת יום ההוקרה שמתקיים כאן בכנסת כהוקרה והצדעה לפצועי צה"ל ומערכת הביטחון.
צבי האוזר: את הדיון הזה נייחד לפעילותם של ארגון נכי צה"ל ושל הפעילויות של בתי הלוחם.
צבי האוזר: האמת היא שלפני מספר שבועות קיימנו דיון כללי בסוגיות המאתגרות את נכי צה"ל, את הארגונים, ואנחנו עוד נמשיך לקיים את הדיון הכללי, הגדול, אבל את הדיון הזה נקדיש, במסגרת היום המיוחד הזה, לפעילויות של בתי הלוחם.
צבי האוזר: אגב, אני רוצה לציין או להודות לחבר הכנסת אופיר סופר, שבהתעקשותו, במאמציו- - -
אופיר סופר: - - -
צבי האוזר: עכשיו זה נשמע תיאור פלסטי מידי, אבל כן – הוא זה שדחף ווידא שאנחנו מקיימים את הדיון הזה שמוקדש גם לנפגעי פעולות האיבה כמובן.
צבי האוזר: קודם כול, אבקש מיושב-ראש ארגון נכי צה"ל, עידן קליימן, אולי להציג הצגה כללית את הארגון ואת בתי הלוחם שמופעלים על-ידי הארגון, את המטרה, החזון והיעדים של הארגון וכן את הפריסה שלכם ואת אותם הדברים שמאתגרים אתכם נכון היום.
עידן קלימן: תודה לך, אדוני יושב-ראש הוועדה – אני יודע את הלו"ז הצפוף שלך – על שהצלחת להכניס אותנו לדיון ביום החשוב הזה ובוועדה הכל כך חשובה הזאת; ליושב-ראש השדולה, עוזי דיין, שבאמת כשאני אומר "לילות כימים" אז זה הרבה דיונים בלילות, ולחבר הכנסת אופיר סופר פה במיוחד שגם מתכלל את יום ההוקרה וגם אמרתי לו בדיון הקודם שממש לא מובנת מאליו כמות השעות שהוא משקיע בפצועי מערכות ישראל בכלל ובהלומי הקרב בפרט.
עידן קלימן: בכלל, יש פה הרבה מאוד חברי כנסת שליוו אותי במהלך השנים, אם זה חבר הכנסת אבי דיכטר או חבר הכנסת בוגי יעלון כשר הביטחון, והם מכירים את ארגון נכי צה"ל וחלקם – נחמד לומר את זה – חברי ארגון בעצמם; יש פה ארבעה, ויש פה את סגן השר פטין מולה שהוא גם בכלל ממשפחתנו.
עידן קלימן: נכי צה"ל נוגעים בכולם.
עידן קלימן: אשמח להציג מצגת, ותוך כדי זה, כדי לחסוך זמן, לדבר על הארגון וגם להציג את המצגת.
עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו:
עידן קלימן: כך הכול התחיל...) כמו שרואים פה בפתיח, זה ארגון נכי צה"ל.
עידן קלימן: כך הוא קם.
עידן קלימן: ביתן 19 בתל-השומר ב-1949.
עידן קלימן: בית החולים תל-השומר הוא בית חולים צבאי.
עידן קלימן: אגף השיקום טרם קם, משרד הביטחון רק נולד ויש לנו כבר אלפי פצועים.
עידן קלימן: ביתן 19 הוא ביתן של הנכים המשותקים, ולכן כולם באו והתקבצו סביב הביתן הזה.
עידן קלימן: למשרד הביטחון היה איזשהו רעיון להעביר את נכי צה"ל לחיות ביפו – לעבוד בחנויות ביפו ולגור בבתים מעל.
עידן קלימן: כמובן שהנכים הגיעו מקיבוצים ומערים אחרות והרעיון הזה לא מצא חן בעיניהם, והתחילה התמרמרות מסוימת.
עידן קלימן: מי שיושב בלבן ליד בן-גוריון זה פרופסור שיבא שעל שמו קרוי היום תל-השומר.
עידן קלימן: הוא שם לב להתמרמרות של הפצועים, וקרא לראש הממשלה להגיע מייד לתל-השומר ולדבר עם פצועי מערכות ישראל.
עידן קלימן: כמובן ששם החבר'ה נתנו לו את המשנה שלהם, ולמעשה, ראש הממשלה הראשון הבין את הבעייתיות, פתר את הבעיה, וכשהוא נסע – פרופ' שיבא פנה לחברים ואמר להם: אתם צריכים להקים ארגון.
עידן קלימן: ב-1949 קם ארגון נכי מלחמת השחרור, ששינה את שמו, אחרי מבצע סיני, לארגון נכי צה"ל.
עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: חזונו של דוד בן-גוריון.
עידן קלימן: ) זו הצעת החוק של דוד בן-גוריון.
עידן קלימן: "הערב אני מגיש לכם, בשם הממשלה, חוק על החוב,", ובצניעותו הוא אומר: "נכון יותר – על חלק מהחוב" – כי, למעשה, הוא מבין שאת הפצועים אי-אפשר יהיה להחזיר אחורה – "שאנו חייבים לאלה שבגופם עזרו לשחרור האומה והמולדת".
עידן קלימן: המשפט החשוב פה הוא: "תשלום התגמולים אינו גורע מזכותם של הנכים לשיקום", "התגמול אינו פוטר את המדינה מדאגה לשיקום הנכה.
עידן קלימן: אנו נעזור לנכים, כמו לחיילים משוחררים, ללמוד מקצוע, להמשיך בלימודים, להסתדר בעבודה, בהתיישבות או בעסק אחר".
עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: ארגון נכי צה"ל.
עידן קלימן: ) העיקרון שמנחה את ארגון נכי צה"ל זה: נכי צה"ל ובני משפחותיהם במרכז העשייה.
עידן קלימן: למעשה, ארגון נכי צה"ל היה הארגון הראשון בעולם שזיהה שכאשר חייל נפצע, יש לו גם בני משפחה, המעגל הקרוב, אם זה הורים, אחים, אחיות, ילדים, אם זה מילואימניק שנפצע, שהם גם נפגעים מהדבר הזה, ואם לא תטפל בהם לא תוכל לשקם את החייל שנפצע.
עידן קלימן: לכן, הארגון, מיומו הראשון, מסתער גם על המשפחות ודואג, במיוחד בבתי הלוחם, להקים מרכזים שרלוונטיים – חוגים ומרכזים, כולל גן ילדים – שמטפלים בפצועים (מקרין שקף, שכותרתו: פרופיל ארגון נכי צה"ל.
עידן קלימן: ) כרטיס הביקור של ארגון נכי צה"ל: * שנת ייסוד – 1949.
עידן קלימן: * עובדים בו כיום כ-530 עובדים ו-94% מהם באים במגע ישיר עם הנכה.
עידן קלימן: חדר הכושר בבית הלוחם מצריך יותר מדריכי כושר, בריכה ויותר מצילים, וגם בבריכת הפעוטות יש מצילים כי אדם עם מגבלה כמו שלי שרוצה שילדתו בגיל שנתיים תשחה לא יכול להציל אותה ולכן אנחנו מטפלים בכל הסוגיות האלה.
צבי האוזר: אגב, יש לכם בני ובנות שירות לאומי?
עידן קלימן: כן, בהחלט – בעיקר במחוזות.
עידן קלימן: אתה רואה שבמוסדות הארגון יש ארבעה בתי לוחם ויש חמישה מחוזות.
עידן קלימן: במחוזות עצמם, ששם עושים את הטיפול הפרטני מול אגף השיקום או מוסדות המדינה, יש בני ובנות שירות לאומי.
עידן קלימן: * יש לנו 70 שלוחות שכולם מלאות במתנדבים.
עידן קלימן: הדבר היפה הוא ששם, ב-70 השלוחות האלה, זה נכי צה"ל עצמם שעוזרים לחבריהם.
עידן קלימן: זה הכול בהתנדבות.
עידן קלימן: * יש לנו ועידה ארצית.
עידן קלימן: ארגון נכי צה"ל הוא ארגון דמוקרטי, ומותר להיות רק שתי קדנציות בתפקיד, וכל חמש שנים יש בחירות, ויש קלפיות בכל הארץ, ומורכבות המועצות בחמשת המחוזות ומתוכם יוצא יושב-ראש הארגון.
עידן קלימן: * ארגון נכי צה"ל מונה היום כמעט 50,000 איש – 49,000 איש – וחברים בו יהודי, דרוזים, צ'רקסים, בדואי, נוצרים ומוסלמים.
עידן קלימן: מבחינתנו, כולם שווים, כולם היו בנינו.
עידן קלימן: בארגון נכי צה"ל אין שום טופס ששואל אותך מה עמדתך הפוליטי או איזה לאום אתה.