GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צבי האוזר: ולצד זה, הסכמי אברהם, שמבוססים על שינוי הפרדיגמה במזרח התיכון, שינוי שהתרחש במלואת קרוב לעשור למה שמכונה האביב הערבי, וביסוס האמת שעיקרה היא הכרה בכך שישראל איננה הבעיה במזרח התיכון אלא מרכיב מרכזי בפתרון בעיותיו של האזור.
צבי האוזר: הסכמי אברהם הם תוצר היסטורי של מדיניות אמריקנית עיקשת, לשכנע את מדינות האזור להכיר בזכותו של העם היהודי לממש את הגדרתו העצמית ולחדש את ריבונותו כאן במזרח התיכון בשלום ובביטחון.
צבי האוזר: ועל כל אלה, ועל דברים רבים נוספים, תודתנו, אדוני השגריר, נתונה לך.
צבי האוזר: אני בטוח שלא תשכח את השנים המרתקות שעברו עליך כאן בישראל, ואני מבטיח לך שגם אנחנו לא נשכח.
צבי האוזר: תודה רבה, אדוני השגריר.
צבי האוזר: אני רוצה להעניק לך מתנה סמלית כאן מוועדת החוץ והביטחון, את ספר הספרים, תנ"ך במהדורה מיוחדת של הכנסת.
צבי האוזר: אני כתבתי לשגריר משפט אחד, כמו שהזכרתי אותו כאן:
צבי האוזר: האיש שחלם חלומות של כולנו והגשים.
צבי האוזר: אז באמת, בהערכה ובהוקרה, אדוני השגריר, בבקשה.
צבי האוזר: ואני אבקש מיושב-ראש הכנסת גם לומר דברי ברכה.
יריב לוין: תודה רבה, אדוני יושב-ראש הוועדה.
יריב לוין: ראשית, תודה רבה על כינוס הישיבה המיוחדת הזו לכבודו של שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן.
יריב לוין: אני חשבתי שראוי ונכון שהכנסת תוקיר תודה עמוקה ומיוחדת לאדם שתרומתו ליחסי ארצות הברית-ישראל, אבל לא רק, אלא גם תרומה בהרבה הקשרים אחרים, שאני אגע אולי במעטים מהם בזמן שיש לי, אני חושב שראוי היה שהכנסת תכיר תודה פורמלית רשמית לשגריר פרידמן.
יריב לוין: ואני שמח שנענית, ואנחנו מקיימים את הישיבה הזו בפורום המתאים והנכון ביותר לעניין הזה, שהוא ועדת החוץ והביטחון של הכנסת.
יריב לוין: אדוני השגריר פרידמן, מדינת ישראל, ואני יכול לומר: המזרח התיכון כולו, הם היום שונים לחלוטין ממה שהיו לפני שנכנסת לתפקיד.
יריב לוין: וכל מי שמכיר את הדברים קצת יותר מקרוב יודע שהדברים האלה לא קרו במקרה, והם תולדה במידה לא מבוטלת של חזון אישי שלך, של השקעה לא רק של זמן, אלא של הערכה עצומה שכולם באזור הזה רוחשים לך.
יריב לוין: ואת כולם אתה הכנסת פנימה והשקעת כדי לעשות דברים שנראו בלתי אפשריים, נראו כמעט בלתי נתפסים, וגם היום אני חושב שאנחנו עדיין לא באמת מעכלים את המשמעות שלהם ואת ההשפעה שלהם.
יריב לוין: אדוני השגריר, זה התחיל עוד לפני ירושלים.
יריב לוין: אני חושב שהתיאום הביטחוני, שיתוף הפעולה במישור הזה שכל כך חיוני לעצם קיומה של מדינת ישראל, ובעיניי גם חיוני לשמירת האינטרסים של ארצות הברית כמעצמה עולמית כאן באזור הזה, התיאום ושיתוף הפעולה הביטחוני הזה וחילופי הטכנולוגיות, הדברים האלה הגיעו לשיאים שלא היו כדוגמתם בזכות הרבה מאוד פעולות, רובן כאלה שלא ניתן לדבר עליהן, שאתה הובלת ויזמת.
יריב לוין: זה נמשך באירוע היסטורי שאין שני לו: ההכרה בירושלים כמאוחדת, כבירתה של מדינת ישראל, והעברת השגרירות האמריקנית לירושלים, כאשר אתה כשגריר ארצות הברית בישראל התגוררת בירושלים כבר מתחילת הדרך.
יריב לוין: אני חושב, אדוני השגריר פרידמן, אתה רשמת את עצמך בספר הזהב של ההיסטוריה של העיר ירושלים, וזה דבר שמעטים יכולים לומר שזכו לו.
יריב לוין: זה דבר שבעיר עם היסטוריה כל כך מפוארת, עיר שחשובה לכל כך הרבה אנשים ברחבי העולם, הוא דבר עוצמתי, הוא לא דבר מובן מאליו.
יריב לוין: אני חושב שהייתה לך תרומה אישית עצומה בהחלטה של הנשיא טראמפ להכיר בריבונותה של ישראל ברמת הגולן, דבר שתיקן עוול היסטורי, דבר שמעבר למשמעויות המדיניות שלו, יש לו משמעות ביטחונית ראשונה במעלה ליכולת שלנו לחזק ולבצר את האחיזה שלנו בקו המגן שלנו בגבול הצפוני.
יריב לוין: אני חושב שההחלטה שהתקבלה על ידי הממשל, לפיה ההתיישבות ביהודה ושומרון היא התיישבות שאיננה נוגדת את החוק הבין-לאומי, גם היא החלטה פורצת דרך, דבר שהגיע לשיאו בביקור, שהיה לך חלק עצום בכך שהוא התקיים, של מזכיר המדינה פומפאו בבנימין.
יריב לוין: ואני חושב שאת כל הדברים האלה, את כל הפעולות החשובות האלה, עשית מתוך הסתכלות רחבה על האזור כולו, ואני מוכרח להעיד, קודם כול ולפני הכול על האינטרסים של ארצות הברית באזור הזה.
יריב לוין: והיה לך חלק עצום בהנעת המהלכים שהביאו בסופו של דבר לפריצת הדרך ההיסטורית של חתימת הסכמי אברהם, והגעה להבנות עם סודאן ועכשיו עם מרוקו.
יריב לוין: ואני חושב שהחזון הזה, שאתה היית ממוביליו, שאומר שהדרך לשלום עוברת דרך ההכרה בזכויות של מדינת ישראל, על הדברים הבסיסיים ביותר שהם בליבת הקיום שלנו כאן, ושההכרה הזו היא שתביא בסופו של דבר הכרה רחבה גם בעולם הערבי בכך שישראל היא עובדה קיימת, היא חלק מהאזור הזה, ונכון וצריך לקיים איתה יחסים של שלום ושל שיתוף פעולה; אני חושב שהדרך הזו שאתה הובלת, שאתה במידה רבה דחפת במסדרונות הממשל בארצות הברית, בסופו של דבר הוכיחה את עצמה והביאה באמת להישגים אדירים, פורצי דרך, היסטוריים.
יריב לוין: אני חושב שבראייה לאחור, וצריך לומר את הדבר הזה בצורה ברורה, אני חושב שכל מי שהיה שותף לתהליך הזה, בוודאי הנשיא טראמפ שהוביל אותו, בוודאי ראש הממשלה נתניהו והמנהיגים הערביים שפעלו איתם, כולם היו ראויים וזכאים לקבל מפרס נובל ועד כל הכרה על באמת מהלך שלדעתי לאורך ההיסטוריה ייזכר כמהלך ששינה לחלוטין את פני האזור.
יריב לוין: אבל אני חושב שהעובדה שלא תמיד בכל מקום מכירים בדברים או יודעים להעריך אותם ולכבד אותם בזמן אמת לא גורעת כהוא זה מהעוצמה שלהם, מהמשמעות ההיסטורית שלהם ומהאופן שבו הם ייראו בעתיד.
יריב לוין: אני גם מוכרח לומר, אדוני השגריר: היו לפעמים חילוקי דעות, וזה טבעי.
יריב לוין: אבל אני חושב שכל ההתנהלות שהייתה, גם מולך באופן אישי וגם מול השגרירות, נעשתה תמיד מתוך גישה מכבדת, מתוך תפיסה עמוקה שהקשר בין ארצות הברית לבין ישראל זו ברית, ובין בעלי ברית יכולים להיות חילוקי דעות, וחילוקי הדעות האלה נפתרים בשיח בין בעלי הברית, ולא בדרך של כיפוף ידיים ובדרכים של איומים או בכל מיני שיטות אחרות.
יריב לוין: ואני חושב שבסופו של דבר אתה יצקת כאן יסודות עמוקים מאוד מאוד מאוד של דרך עבודה נכונה בעיניי, חלקה ופרודוקטיבית בין הנציגות האמריקנית, השגרירות האמריקנית כאן, לבין הממשל הישראלי על כל מרכיביו.
יריב לוין: אני רוצה גם בנימה אישית לומר לך: אני חושב שלמדתי ממך המון.
יריב לוין: אתה דיפלומט מהמעלה הראשונה, איש חזון, איש ביצוע, אדם אמיץ שלא חושש גם ללכת נגד הזרם וגם לומר את הדברים כהווייתם בצורה הברורה ביותר.
יריב לוין: ואין לי שום ספק, ואני יכול לומר את זה כאן לכל מי שצופה בנו או יצפה בנו גם בארצות הברית, כל אחת ואחד מאזרחיות ואזרחי ארצות הברית יכולים להיות גאים מאוד שאדם כמוך, השגריר דיוויד פרידמן, ייצג אותם כאן בדרך כזו לאורך תקופה כל כך חשובה ומשמעותית.
יריב לוין: אני רוצה באמצעותך לשלוח מכאן גם תודה לכל הגורמים בממשל שהיו שותפים לכל המהלכים הענקיים האלה והתניעו אותם, בראשם לנשיא דונלד טראמפ, לסגנו מייק פנס.
יריב לוין: אני יכול לומר לך שהוקרת התודה וההערכה שאנחנו רוחשים להם היא אמיתית, היא כנה, ואני חושב שהיא גם מוצדקת.
יריב לוין: אדוני השגריר, אני רוצה לאחל לך המשך עשייה ברוכה בכל אשר תבחר לעשות, בריאות איתנה.
יריב לוין: ואני בטוח שאתה עוד תוסיף ותתרום להידוק הקשר והיחסים בין ארצות הברית לבין ישראל, ולמעמדה של ארצות הברית באזור, בכל תפקיד ובכל דרך שתבחר לעשות עם תום הכהונה הבאמת-מפוארת ויוצאת דופן שלך כאן.
יריב לוין: ואני, ברשותך, גם רוצה לתת לך איזשהו שי קטן בשם הכנסת.
יריב לוין: זה מגש של ירושלים, כפי שאתה הגשת את ירושלים על מגש של כסף לטובת היחסים של ארצות הברית וישראל.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: תודה רבה לך.
יריב לוין: וברשותך, היושב-ראש, וברשות השגריר, אני חושב שאף אחד לא יכול לעשות דברים לגמרי לבד.
יריב לוין: ואני חושב שאתה התברכת בעוזר אישי, אריה לייטסטון, אדם נדיר, יוצא דופן, איש ביצוע מהמעלה הראשונה, אדם שהיה תענוג לעבוד איתו – באמת, אריה, היה תענוג לעבוד איתך – יוזם.
יריב לוין: ויש לי גם בשבילך משהו קטן, אני חושב שזה מגיע לך.
יריב לוין: בבקשה, בהערכה עצומה, אריה, על כל העשייה שלך.
יריב לוין: גם לך, על חלקך בבניין ירושלים.
יריב לוין: שיהיה לך המשך הצלחה גדולה.
צבי האוזר: Mr.
צבי האוזר: Ambassador, the floor is yours.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן תרגומם:) מר האוזר ומר יריב, אני מחשיב אתכם כחברים טובים.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: למדתי להכיר אתכם לאורך השנים האחרונות.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: אני רואה פה כל כך הרבה חברים, שנהניתי מחברתם, ממערכות יחסים של אמון עם כולכם.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: תסלחו לי אם אני קצת מתקשה לדבר, בגלל הרגשות העמוקים שאני חווה, מאוד התרגשתי לשמוע את דבריכם.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: אני מקווה שאוכל לקבל את ההקלטה של המפגש הזה, כי אף אחד לא יאמין שאמרו עליי מילים כאלה טובות.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: אז אני אשמח לקבל את הסרט.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: אני באמת רוצה להודות לכולכם, לכל חברי הכנסת שעבדו איתי ועם כל העמיתים האמריקנים במשך שנים רבות, עוד שנים רבות לפני כהונתי.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: אני מסיים את כהונתי בעוד תשעה ימים.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: הזמן עף, אני לא מאמין שכמעט ארבע שנים עברו מאז שהתמניתי לתפקידי.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: אנחנו אומרים: אלף שנים כאין לפניך, אני הייתי אומר: ארבע שנים הן כאין, חלפו כל כך מהר, וזה מעיד עד כמה מרגש, מרתק וגם מהנה עבר עלינו הזמן.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: אני רק אומר כמה דברים לגבי ארבע השנים האחרונות.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: הייתה לנו מערכת יחסים נפלאה, לכולנו, בין נשיא ארצות הברית וראש הממשלה, בין מזכירי הממשלה בארצות הברית ועמיתיהם פה בישראל, בין אנשי המודיעין והצבא, שלא מופיעים בציבור, אבל אני זכיתי לשבת עימם.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: זו הייתה חוויה מדהימה לשבת באותו חדר עם אנשי הביטחון הישראלים והאמריקנים, ולראות את מערכת היחסים, את הכבוד ההדדי.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: רבים מכם גם שירתו בעמדות של ביטחון לאומי, אתם יודעים עד כמה יוצאת דופן מערכת היחסים המקצועית הזאת בין אנשי הביטחון.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: ויש לנו פשוט כבוד הדדי והערכה מדהימים ורגש חם אחד כלפי השני.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: ואני חושב שכל מי שכאן משתי המדינות עבד כל כך קשה כדי לשרת את המטרות המשותפות – חופש, צדק, דמוקרטיה ואמונה.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: אני חושב שהצלחנו לחזק את מערכת היחסים בין ישראל לארצות הברית, הצלחנו ביחד לחזק אותה יותר מאי פעם, להבטיח שהאומות שלנו ישגשגו יותר.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: אנשים פה, חברים שלי, מנו חלק מן ההצלחות: הכרה בירושלים כבירת ישראל, הכרה בריבונות ישראל על רמת הגולן, הכרה בחוקיות היישובים ביהודה ושומרון.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: מה היה הדבר החשוב ביותר?
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: שואלים אותי את זה לעיתים כל כך קרובות.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: כשאני אחזור, אני חושב שלאחר ארבע שנים אני יכול לומר, שההכרה בירושלים כבירת ישראל היא הדבר הכי חשוב שעשינו.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: אני חושב שזה התווה את הטון הנכון לנשיאות, אני חושב שזה חיזק את הנשיאות, לא רק פה אלא ברחבי העולם – מול איראן, מול צפון קוריאה – בכל מקום, מכיוון שלקחנו את העמדה שאמריקה תעמוד לצד ישראל, היא לא תפחד מאויביה וממי שקורא עליה תיגר.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: אמריקה תעמוד לצד האמת ותעשה את הדבר הנכון, ותגן על הידידים ובני הברית שלנו, גם נוכח ההשלכות.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: אני חוזר פה על דבריו של ג'ארד קושנר מלפני כמה שבועות: כולם חשבו שאחרי הכרה בבירת ישראל יהיה פיצוץ – הם צדקו, אבל זה היה פיצוץ של שלום, לא פיצוץ של אלימות.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: ואני חושב שמאותו הרגע והלאה התווינו את הדרך הנכונה למערכת היחסים בינינו.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: ואני מאמין שהסכמי אברהם, החל באיחוד האמירויות, בחריין, סודאן, קוסובו – אנשים לא מציינים את קוסובו, אבל גם היא חלק מזה – ומרוקו, אני חושב שכל אלה הם תולדה של העובדה שהאומות האחרות ראו את מערכת היחסים בין ישראל לארצות הברית, הם ראו כיצד ניתן לסמוך על ארצות הברית כשותפה, וגם רצו להיות שותפים של ארצות הברית.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: ואנחנו הבהרנו את זה שאנחנו רוצים להיות שותפים של ידידינו הערבים, אבל אנחנו רוצים לעשות את זה בהקשר גלוי.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: אנחנו רוצים שהידידות בין ישראל ושכנותיה באזור תהיה גלויה.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: וכל זה התחיל עם ההכרה בירושלים.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: אני חושב שבסופו של דבר המסר במזרח התיכון הוא שישראל היא לא בעיה במזרח התיכון, ישראל היא הפתרון לבעיות שפוגעות במזרח התיכון, ולא רק בהקשר ביטחוני – בהקשר של טכנולוגיה, מסחר.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: וגם בהקשר של המגיפה אנחנו חולקים את החשיבה שלנו עם המדענים הטובים ביותר בישראל.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: תודה לאל שאנחנו סוף סוף רואים את האור בקצה המנהרה.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: אז האפשרות לשרת את ארצי כשגריר של ארצות הברית זכתה להיות משמעותית הרבה יותר בזכות כל החברים שלי כאן.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: אני אומר זאת כאדם שנולד וגדל בגולה, בנו של רב.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: אני יכול לומר לכם, שהעתיד של העם היהודי הוא בידכם.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: ישראל אחראית בנקודה הזאת לעתידו של העם היהודי ולעתידה של היהדות.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: בואו נסתכל לאחור על המספרים: היו 18 מיליון יהודים ב-1941, היו 12 מיליון יהודים ב-1945, היום יש רק אולי 15 מיליון יהודים, אז עדיין לא התאוששנו מהשואה.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: אבל באותו זמן במדינת ישראל היו 600,000 יהודים ב-1948, עכשיו יש בה כמעט 7 מיליון.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: העם היהודי צמח במדינת ישראל.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: אז האחריות היא בידכם, להגן על העם היהודי, להגן על היהדות.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: ואני בטוח שאתם יכולים לעמוד באתגר.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: זה אתגר ריבוני מאוד, ואני בטוח שזה משהו שכל אחד יעמוד בו.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: אני אסכם בדברי הנביא שמואל למלך שאול לאחר הקרב עם המלך אגג.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: הוא אמר: נצח ישראל לא ישקר.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: אני מקווה שעוצמתה של ישראל תמיד תגבר.
שגריר ארצות הברית בישראל דיוויד פרידמן: תודה רבה.
צבי האוזר: Thank you, Ambassador.
צבי האוזר: אני בשלב הזה נועל את החלק הפתוח בישיבה הזאת.
אבי דיכטר: אפשר להגיד משהו לדיוויד פרידמן בשם חברי הוועדה?
צבי האוזר: זה יום מיוחד, ולכן גם סדרי הדיון יהיו מיוחדים.
אבי דיכטר: אדוני השגריר, בעקידת יצחק מקובל לומר: קח לך את בנך – הוא אומר: יש לי יותר מאחד; אשר אהבת – יש לי יותר מאחד; את יצחק.
אבי דיכטר: כשיבואו יום אחד ויגידו: השגרירים של ארצות הברית שקידמו את היחסים של ישראל-ארצות הברית – יש יותר מאחד; שדאגו לשלום עם מדינות במזרח התיכון, מדינות ערביות בוודאי – יש יותר מאחד.
אבי דיכטר: אבל כשיגידו: השגריר ששירת את האינטרסים של ארצות הברית מירושלים, מהשגרירות בירושלים – יש רק אחד.
אבי דיכטר: וכשעשיתם את זה, וכשאתה הובלת את זה כאן בישראל, לא עשיתם קודם אבן פינה.
אבי דיכטר: ופה בכנסת היה סגן הנשיא, שאמר שבתוך שנה או שנתיים השגרירות תעבור, ואני חושב שהיא עברה בתוך ארבעה חודשים – חלק מזה באשמת ישראל, דרך אגב, לא באשמת ארצות הברית – ואת אבן הפינה הנחתם עם הבניין ביחד, שזה לא קיים במדינת ישראל.
אבי דיכטר: אז באמת הזכות הזו זו זכות שהיא שלך, היא רק שלך, והיא תלווה אותך עד גיל 120.
מיכל וונש: (אומרת דברים בשפה האנגלית, להלן תרגומם:) אדוני השגריר, הדבר החשוב והיסודי ביותר שקרה במשמרת שלך זה השינוי והתזוזה הפוטנציאלית בפרדיגמה של שלושת הלאווים לשלושת הכנים: כן להכרה, כן למשא ומתן וכן לשלום, בסדר הזה.
מיכל וונש: ובסדר הזה דיברת כל כך מדויק על המחויבות של מדינת ישראל לא רק להיות המקום שדואג לעם היהודי מסביב לעולם אלא ליהדות עצמה.
מיכל וונש: וההבנה הבסיסית שהכרה בזכותה של ישראל להתקיים כיהודית ודמוקרטית מקופלת בתוך התזוזה הפוטנציאלית בפרדיגמה הזאת, שאתה הבנת בהישגים העצומים שלך בזמן כהונתך כשגריר.
מיכל וונש: אני הייתי אומרת שזו האחריות שאנו מקדמים, מכיוון שאם אנחנו נשכח את החשיבות של ההכרה, נשכח את מה שהיא מציעה בעולם של קיצוניות והקצנה, שמאפשר לכל האומות לחבור יחד מאחורי ההבטחה שטמונה בערכים המשותפים האלה, אותם משקפים הסכמי אברהם.
מיכל וונש: זה משקף לשאר העולם, לא רק לישראל ולארצות הברית, את העוצמה שבמערכת היחסים הזאת.
מיכל וונש: ועל כך אנחנו אסירי תודה מאוד.
ניצן הורוביץ: צביקה, התחלנו בדיון?
צבי האוזר: יש לנו את החלק של הברכות.
ניר ברקת: חברי היקר דיוויד פרידמן, חוץ מלהיות מענטש וחבר יקר, הייתי שם כראש העיר ירושלים לראות את המאמצים שנעשו, תוך כדי ואחרי ההכרה בירושלים והעברת השגרירות.
ניר ברקת: וגם יצא לי להיות בקונגרס ולדבר איתך ארוכות על אתגרים נוספים, חוץ מהאתגרים של ירושלים.
ניר ברקת: ואני חושב שאתה ניחן באומץ לב יוצא דופן.
ניר ברקת: והיכולת שלך להעביר את המסרים לנשיא טראמפ, ואני מבקש בהזדמנות זאת שתעביר גם לו ולג'ארד קושנר ולכל החברים הנוספים שהיו, לג'ייסון ואחרים, את תודתנו הגדולה כירושלמים, חד משמעית, אין ספק.
ניר ברקת: אני זוכר שהייתה מחלוקת: מה יקרה כשתעבור השגרירות?
ניר ברקת: והנחישות שלך – עשית שיעורי בית, למדת, הבנת היטב את החומר, זה לא שהלכת בעיניים עצומות.
ניר ברקת: והוכחת שצדקת, אתה והנשיא טראמפ וג'ארד וכל החברים.
ניר ברקת: אז כראש העיר ירושלים לשעבר, אני רוצה להגיד לך תודה רבה, גם על המעשה וגם על החברות.
ניר ברקת: אתה איש נפלא, ומעבר לכול מענטש וחבר.
עמית הלוי: משפט.
צבי האוזר: אתה רוצה משפט.
ניצן הורוביץ: חבל, חבל.
עמית הלוי: תוספת קטנה, אדוני השגריר, מהזווית שאני חש, בין מדינות יש תמיד אינטרסים ומאבקים.
עמית הלוי: ותפקיד של שגריר בדרך כלל הוא לתווך ולגשר בין האינטרסים השונים.
עמית הלוי: אני חושב שיש משהו במה שאתה הבאת לתפקיד הזה, זה קשור אולי להגדרה שהגדרת הרגע: son of rabbi, שמגדיר את עצמו היום מה-diaspora, שהבאת את מה שמעבר לאינטרסים בקשר בין ישראל לארצות הברית.
עמית הלוי: ראש הממשלה פעם באיזה אירוע של 50 לירושלים הזכיר שהשם המלא שלך זה דיוויד מלך פרידמן.
עמית הלוי: אז יש משהו מעורר השראה בהיכרות שלך ובהכרה שלך במעבר, beyond the interests, משהו שקשור לאמת ולאמונה, כמו שהזכרת כאן.
עמית הלוי: אני חושב שזו הייתה סגולה מאוד מאוד ייחודית שלך, שהנחת ממילא את האינטרסים בפרופורציה או בפרספקטיבה ביחס לחזון של האמת והאמונה, שגם מעצמת החירות העולמית, ארצות הברית, וגם מעצמת הרוח, האמונה והחירות הישראלית, קשורות בעומק.
עמית הלוי: ואת זה הצלחת ליישם, כל הפרטים הם נגזרות ותולדות של הממד הזה שהבאת.
עמית הלוי: אז תודה רבה.
צבי האוזר: חברים, אנחנו נועלים את החלק הזה, תודה רבה ונמשיך בדיון.
צבי האוזר: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החוץ והביטחון בדיון המשך בנושא: סטטוס קידום הנגשת מערת המכפלה.
צבי האוזר: נדמה לי שזה דיון רביעי שאנחנו עושים בחצי השנה האחרונה, כאשר הדיון האחרון היה בחודש נובמבר.
צבי האוזר: אז משרד הביטחון הציג לו"ז לאותו תהליך מתגלגל ונמשך.
צבי האוזר: אני יכול להעיד ברמה אישית, בתור מזכיר ממשלה, שכבר הנושא עלה על שולחן מקבלי החלטות.
צבי האוזר: הצורך עלה והנושא הזה באמת כבר קרוב לעשר שנים מתנהל, הייתי אומר, לאיטו.
צבי האוזר: וזהו.
צבי האוזר: אנחנו רוצים להבין סטטוס התקדמות מאז הדיון האחרון והדוח שניתן לנו ב-9 בנובמבר.
צבי האוזר: אני אבקש התייחסות.
שמואל לטקו: קודם כול, למציעים אולי.
צבי האוזר: גם למציעי הדיון.
צבי האוזר: חבר הכנסת פינדרוס.
שמואל לטקו: קטי הייתה הראשונה.
צבי האוזר: היא הראשונה.
צבי האוזר: אה, זה לפי המספר פה, 2, 4, 8, 3, נכון?
צבי האוזר: קטי שטרית, בבקשה.
קטי קטרין שטרית: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
קטי קטרין שטרית: לפני שאני אתחיל ומה שאני רוצה להגיד, אז מי שחושב במנהל האזרחי שאני ארפה, טועה.
קטי קטרין שטרית: מי שחושב שההנגשה למערת המכפלה לא תצא לפועל, טועה.
קטי קטרין שטרית: אנחנו יכולים להמשיך ככה עוד פגישה ועוד דיון ועוד שאילתה כזו או אחרת או הצעה לסדר.
קטי קטרין שטרית: אני לא אפסיק עד שתהיה הנגשה.
קטי קטרין שטרית: לא אפסיק.
קטי קטרין שטרית: מי שחושב שאני ארים ידיים, טועה.
קטי קטרין שטרית: הנחישות וההתמדה שלי בנושא הנגשת מערת המכפלה לא ייגרעו אפילו לא באחוז אחד קטן.
קטי קטרין שטרית: ולכן אנחנו נמשיך ונזמן ונביך את המינהל האזרחי במשרד הביטחון שלא מבצע את מה שהוא צריך לבצע, מפני שכסף יש.
צבי האוזר: אנחנו עוד מעט נבדוק.
קטי קטרין שטרית: הינה, הכול מונח לי.
קטי קטרין שטרית: אני קיבלתי את הכול.
צבי האוזר: קטי, אני בעד גם בכתב וגם בעל-פה כאן לוועדה.
צבי האוזר: כוועדה מפקחת אנחנו נברר את זה כי כבר היה מקרה שבו שנאמר לנו שיש כסף, ואז גילינו שצריך עוד איזה אישור קטן, עוד איזה קווץ'.
קטי קטרין שטרית: אתה צודק.
צבי האוזר: בואי נשמע.
קטי קטרין שטרית: לחזור על מה שאמרתי לפני כן?
קטי קטרין שטרית: גם על זה ישבתי, על כל המשרדים הממשלתיים.
צבי האוזר: אני מאוד מקווה שמה שאת אומרת יאושרר כאן.
צבי האוזר: אבל אני רוצה את זה בפה שלהם, לא בפה שלך.
קטי קטרין שטרית: אין שום בעיה.
קטי קטרין שטרית: כולל העברה האחרונה שהייתה בוועדת הכספים של משרד הדתות, שבזה סיימנו את הסאגה.
צבי האוזר: יש לנו את משרד התיירות.
קטי קטרין שטרית: משרד התיירות עבר.
קטי קטרין שטרית: אני יודעת.
קטי קטרין שטרית: יש לי גם אישור כתוב, שחתומה עליו השרה, שהיא העבירה את הכסף.
צבי האוזר: נשמח לאשרר את הדברים.
קטי קטרין שטרית: כמו שאמרת, אדוני היושב-ראש, קיבלנו מכתב עם לו"ז מדויק, עם השלבים מה צריך להיות ומתי כל דבר יבוצע.
קטי קטרין שטרית: ואכן חלפו מספר חודשים מאז ההבטחה של יציאה למכרז, וזה לא התקבל וזה לא נעשה וחבל מאוד.
קטי קטרין שטרית: ולכן אנחנו כאן כדי לשמוע באמת מהגורמים.
קטי קטרין שטרית: אני מעדיפה פחות לדבר ויותר לשמוע מגורמי המקצוע מה הם מחדשים לנו היום.
קטי קטרין שטרית: ואני מאוד מקווה שבאמת זאת תהיה הישיבה האחרונה ונצא לדרך ונשאיר חותם, הייתי אומרת אפילו חותם היסטורי, על המקום השני בקדושתו לעם היהודי, שאכן תהיה הנגשה.
קטי קטרין שטרית: אני כבר לא מדברת על חוק ההנגשה.
קטי קטרין שטרית: אני כבר לא מדברת על הזכות הבסיסית להתפלל וכו'.
קטי קטרין שטרית: אני מדבר באמת על סגירת המעגל הזה שנקרא הנגשה, הנגשה של מערת המכפלה על כל 100 המדרגות שיש בה.
קטי קטרין שטרית: לא נמצא פה שי גליק, שהוא באמת כל הזמן עושה עבורי את העבודה.
שמואל לטקו: הוא פה.
קטי קטרין שטרית: הוא יצא לרגע.
צבי האוזר: הוא יצא.
קטי קטרין שטרית: ייאמר לזכותו שהוא כל הזמן עומד לי עם השעון.
צבי האוזר: הינה.
קטי קטרין שטרית: אז שי גליק עומד לי כל הזמן עם השעון בשלבים של: עבר שלב אחד, עבר שלב שני; פה תקועים, פה צריך לזרז.
קטי קטרין שטרית: אז ייאמר לזכותו, הוא לא יועץ שלי בלשכה שלי, אבל הוא הרבה יותר מזה.
קטי קטרין שטרית: הוא כל הזמן מתזכר ומעדכן.
קטי קטרין שטרית: וייאמר לזכותך, שי, באמת.
קטי קטרין שטרית: תודה רבה על כל מה שאתה עושה.
קטי קטרין שטרית: אכן מצווה גדולה.
שי שמאי גליק: תודה לך.
קטי קטרין שטרית: ואני מאוד מקווה שבאמת זו תהיה הישיבה האחרונה.
צבי האוזר: אל תתחייבי, מבחינתנו, שזאת תהיה.
צבי האוזר: אני מקווה.
שמואל לטקו: היא מקווה.
קטי קטרין שטרית: אמרתי שאני מקווה.
צבי האוזר: אנחנו רוצים לחזות בעינינו, בדברים, לא רק בדיונים.
קטי קטרין שטרית: זו האחריות של כל אחד ואחת מאיתנו.
קטי קטרין שטרית: אחרי כל כך הרבה שנים.
צבי האוזר: תודה רבה לחברת הכנסת קטי שטרית.
מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.
מתן כהנא: אני בשל לשמוע את גורמי המקצוע.
צבי האוזר: חבר הכנסת שטרן – לא איתנו.
שמואל לטקו: פינדרוס.
קטי קטרין שטרית: פינדרוס.
צבי האוזר: מלכיאלי – לא איתנו.
צבי האוזר: לא, אני עושה פה לפי סדר.
צבי האוזר: חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה.
יצחק פינדרוס: אני מסכים עם מתן שאנחנו צריכים לשמוע את גורמי המקצוע.
יצחק פינדרוס: אני חושב שאנחנו צריכים לשים לב לטירוף הזה שמתנהל בחלק גדול ממדינת ישראל כבר 50 ומשהו שנים.
יצחק פינדרוס: זה פשוט לא ייאמן.
יצחק פינדרוס: כמעט 50 שנה, שמתנהל טירוף של מערכת שבמקום שהיא תתנהל נורמלי, סביר, משרד ממשלתי בא, מבצע, זה צריך לבוא לוועדת החוץ והביטחון, עוד דיון ועוד דיון ועוד דיון.
יצחק פינדרוס: אנחנו מכירים ביורוקרטיה, אבל פה זה משהו שהוא מוגזם.
יצחק פינדרוס: יש מקום שבאים אליו אלפי איש, ושירות מינימלי, שאנשים ונכים צריכים להיכנס לשם.
יצחק פינדרוס: ואני חושב שבשבילנו זה אור אדום באופן כללי.
יצחק פינדרוס: אני מקווה שהסיפור הזה מאחורינו, כפי שהיה בשבוע שעבר בוועדת הכספים, שהכסף אחרון עבר, של משרד הדתות.
יצחק פינדרוס: אני לא מבין למה היה צריך להתעכב.
יצחק פינדרוס: היה לכם כבר כסף של משרד התיירות.
יצחק פינדרוס: בואו, תתחילו להתקדם.
יצחק פינדרוס: אבל לא משנה.
יצחק פינדרוס: בואו נגיד שהייתה בעיה.
יצחק פינדרוס: אבל, בסופו של דבר, אני מזכיר לנו שוב את המצב הזה שמתנהל מינהל האזרחי שמנהל כאילו מדינה שלמה.
יצחק פינדרוס: זה מזכיר לי מדינה שמתנהלת בצד השני של הקו הירוק.
יצחק פינדרוס: אני חושב שהדבר הזה צריך להיפסק.
יצחק פינדרוס: אבל אני אשמח לשמוע מגורמי המקצוע שלפחות המקרה הזה, הספציפי, הסתיים.
צבי האוזר: אז אני באמת מציע בואו, מכיוון שאנחנו, כמו שאמרתי, בדיון מתמשך ואנחנו מבקשים לדעת באמת סטטוס השלבים והחלטות הקודמות, אז אני מבקש מאבי רואה, עוזר השר להתיישבות, שנמצא איתנו בזום.
צבי האוזר: אבי?
צבי האוזר: אבי הרואה ואינו נראה, זה קצת - - -
קטי קטרין שטרית: שיוריד את התריס.
אבי רואה: בוקר טוב, שומעים?
צבי האוזר: שומעים בקושי, ואם אתה יכול אולי את התאורה איכשהו לשנות אצלך.
קטי קטרין שטרית: אבי, תוריד את התריס מאחור.
קטי קטרין שטרית: השמש מסנוורת באמצעות החלון.
אבי רואה: התריס סגור.
אבי רואה: לא משנה.
אבי רואה: לא צריך לראות אותי, צריך לשמוע.
אבי רואה: אתם שומעים אותי?
אבי רואה: יפה.
צבי האוזר: רק רוצים לוודא שזה אתה, אתה יודע.
צבי האוזר: שלא תגיד: אני לא אמרתי.
קטי קטרין שטרית: גדול.
צבי האוזר: במקרה הזה כבר אי-אפשר לדעת, אבי.
צבי האוזר: אנחנו נזהרים בצוננין.
אבי רואה: הכול בסדר, אדוני היושב-ראש.
אבי רואה: קודם כול, אני רוצה להעיר.
אבי רואה: שמעתי פה: המינהל האזרחי, המינהל האזרחי.
אבי רואה: אז להגיד ביושר שאין שום קשר כרגע למינהל האזרחי, בסדר?
אבי רואה: בואו, תורידו אותם מהשולחן.
קטי קטרין שטרית: אוקיי.
אבי רואה: זה לא עניין של מינהל האזרחי.
אבי רואה: היה פה, על פי הסטטוס שעדכנו, נושא של העברת כספים למשרד הביטחון, שבשעה טובה ההתחייבויות וההסכמים הושלמו ונחתמו.
אבי רואה: השלב הזה עבר.
אבי רואה: אנחנו עומדים בפני התקשרות עם קבלן ביצוע, כלומר, משרד הביטחון.
אבי רואה: כרגע הכול תלוי ועומד בעתירה שהוגשה נגד הוצאת היתר הבנייה לביצוע הנגשה, כשהדיון בעתירה הזאת, עתירה מינהלית, יתקיים בבית המשפט המחוזי, אם ירצה השם, בשבוע הבא, ב-12 בחודש.
אבי רואה: כמובן שאי-אפשר לבצע דבר ואי-אפשר להתקדם בדבר עד הכרעת בית המשפט בעניין.
צבי האוזר: רגע בוא תחדד לנו.
צבי האוזר: הוגשה עתירה עם סיום התקופה, נדמה לי 14 יום, שניתנה לערעור על מתן היתר הבנייה.
צבי האוזר: בעצם הוגש ערער שנדחה, ואז הוגשה העתירה?
אבי רואה: וכמובן, אחרי החלטת בית המשפט המחוזי, יכולה להיות עתירה נוספת לבג"ץ כמובן, כן?
אבי רואה: זה גם מסלול.
צבי האוזר: והדיון בעתירה נקבע לשבוע הבא?
אבי רואה: שמעתם.
אבי דיכטר: אבל, אבי, האם העתירה עוסקת רק במה שקורה בשטח?
אבי דיכטר: או שהיא פוסלת כל מהלך של הכנה, הכנת תשתיות, התקשרות עם קבלן וכיוצא בזה?
אבי רואה: העתירה כוללת התחלת ביצוע.