GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<רס"ן נעמה גת: יידרש היתר.
<רס"ן נעמה גת: לא יידרש הליך תכנוני.
<רס"ן נעמה גת: יידרש היתר לפי צו בדבר עיסוק בחשמל.
<סעיד קאסם: תורן מדידת הרוח זה מתקן שהוא מאוד מאוד מקצועי.
<סעיד קאסם: הוא גם עולה הרבה כסף והוא ייעודי בלבד לצורך הבחינה של מהירות הרוח ומעקב אחרי מהירות הרוח לצורך הקמת הטורבינה.
<סעיד קאסם: כלומר, מי שאין לו צורך בטורבינת רוח, אין לו גם צורך להקים אותה.
מרדכי יוגב: אז אנחנו נשמח לקבל גם לוועדה עד אמצע יולי את הנוהל החדש.
מרדכי יוגב: סקר הרוח וכל זה, סיימתם.
מרדכי יוגב: אתם יודעים איפה אפשר, איפה אי-אפשר, מה מותר, מה אסור, אג"ת, הכול סגור.
<סעיד קאסם: סקר הרוח בוצע.
<סעיד קאסם: אנחנו עשינו גם עבודה בעניין הזה של קביעת פוליגונים במקביל לעבודה הבין-משרדית.
מרדכי יוגב: זה דבר שאפשר לקבל אותו?
מרדכי יוגב: לדעת מה הפוליגונים?
<סעיד קאסם: אנחנו נפרסם אותו ביחד עם הנוהל, את הפוליגונים, אבל כל מי שבא ומבקש באופן נקודתי לקבל מידע - -
מרדכי יוגב: ואתה זה שמרכז את זה.
<סעיד קאסם: - - אנחנו מוסרים את המידע בלי בעיה.
מרדכי יוגב: אליך.
<סעיד קאסם: כן.
<סעיד קאסם: עוד פעם, שמונת הפוליגונים שאושרו על-ידי אג"ת הם מצומצמים בגלל אותן הגבלות של משרד הביטחון וצה"ל, שהן קיימות בכל הארץ, לא רק באיו"ש.
<סעיד קאסם: יש היום יוזמות או פניות מגורמים פרטיים ויזמים פרטיים של מציאת טכנולוגיות חדשות שיאפשרו איזושהי גמישות בדרישות של אג"ת.
<סעיד קאסם: זה ייבחן על-ידי אג"ת וברגע שזה יאושר זה יחול גם באיו"ש.
<ד"ר יובל ארבל: כבוד היושב-ראש, אני יודע שנעשה סקר לכל הארץ, כולל איו"ש, מהשירות המטאורולוגי, כבר לפני שנתיים פורסם.
<ד"ר יובל ארבל: לא יודע אם זה באותה רמת פירוט שאתם עושים אבל הוא די מפורט.
<סעיד קאסם: אני מדבר על סקר של כל 200 מטר בשלושה גבהים – של 30, 50 ו-70 מטרים.
<סעיד קאסם: זה שונה מהשירות המטאורולוגי.
מרדכי יוגב: כנראה שהם לא עשו ביו"ש.
מרדכי יוגב: לא היה ביו"ש סקר כזה.
<סעיד קאסם: אם הסקר של השירות המטאורולוגי יכול לשרת אותו, אז בסדר, מה טוב.
מרדכי יוגב: אז אנחנו נשמח לקבל אותו תוך חודש ונשמח לראות איך זה מתקדם ושבקשות הוגשו, ולעקוב אחרי זה.
מרדכי יוגב: שמורה הסכמית נחל ערוגות.
מרדכי יוגב: מי נוגע בה?
מרדכי יוגב: חוסר אכיפה קשה ואנחנו רוצים לשמוע מכם מה נעשה שם.
מרדכי יוגב: אם צריך נגרור את הוועדה לשם, נקיים אותה שם בנחל ערוגות בפעם הבאה או באחת הפעמים.
<אלון זסק: אמצע אוגוסט זה טיימינג טוב.
מרדכי יוגב: אמצע אוגוסט שם חם מאוד.
<סא"ל עדי שוסטר: אדוני היושב-ראש, אני צריך לבדוק את הנושא הזה, יש פה מורכבות.
<סא"ל עדי שוסטר: אני יכול להגיד באופן כללי בהקשר של אכיפה בשמורה הסכמית, זה עלה בהקשרים אחרים גם של רצון פלסטיני להקים כל מיני מפעלים שאנחנו לא רוצים בטובתם.
מרדכי יוגב: היה מדובר גם על מפעל המלט של אבו מאזן שהיה צריך לקום שם ונעצר.
מרדכי יוגב: אנחנו שמחים שהצלחנו לעצור כל מיני דברים, לא בשביל לעצור את הכלכלה הפלסטינית אלא בשביל לעשות את זה מסודר.
<רס"ן נעמה גת: חשוב רק לומר.
<רס"ן נעמה גת: שמורה הסכמית לפי ההסכמים היא שטח B, על כל המשמעויות שלו של אכיפה.
מרדכי יוגב: שטח B.
מרדכי יוגב: עדיין זה לא אומר שאנחנו לא צריכים למנוע את ההרס ששם.
<רס"ן נעמה גת: מסכימה בוודאי, אני לא נכנסת לזה, זה לא במגרש שלי.
<רס"ן נעמה גת: אני אומרת רק, שטח B, סמכויות אכיפה לפי ההסכם של הרשות הפלסטינית, על כל המשמעויות של זה.
<רס"ן נעמה גת: האכיפה שם היא שאלה שנתונה לפתחו של הדרג המדיני.
מרדכי יוגב: נדמה לי שגם לזה אנחנו נידרש כוועדה, לעשות עבודה יותר מכינה כי כשצה"ל לקח לידו אחרי "חומת מגן" בעצם את אחריות העל הביטחונית, הייתי מגדיר, גם את ההומניטרית במידה מסוימת, ואנחנו הבנו פה כולנו שאחריות העל השלטונית, נקרא לה כך – גם ראש הממשלה כך דיבר – זה יכול להיות באיכות סביבה וזה יכול באחריות למים ולתשתיות החשמל, בתכנון של רשות החשמל את כלל החשמל, 2040, 2050, לכלל האוכלוסיות בגידול טבעי, אז ברי לי שגם הסיפור הזה של סמכויות אכיפה בשטח B כאשר יש הרס מסיבי – אני לא יודע אם יצא לך להיות שם – אז תלכו, תטיילו שם, תיכנסו לנחל ערוגות יחד עם כל גורם שתרצו, אזרחי או צבאי, ותראו פשוט דברים נוראים.
<רס"ן נעמה גת: אני לא חולקת לרגע על הצורך.
מרדכי יוגב: נחל טבעי נהרס בצורה נוראית בשמורה, אז צריך לקחת את החוק לידיים מה שנקרא, לידיים של הסמכות, ולטפל בזה.
<רס"ן נעמה גת: מה שאני אומרת, אני ודאי לא חולקת על הצורך לטפל בשמורה, זה יקר ללבי כמו לכולם.
<רס"ן נעמה גת: אני רק אומרת שוב – שטח B, על כל המשמעויות, ההחלטה לבצע שם אכיפה היא לא החלטה פשוטה, היא לא החלטה של יועצים משפטיים, היא גם לא החלטה של גורמי מקצוע במינהל האזרחי.
<רס"ן נעמה גת: היא החלטה של דרג מדיני בגלל שההסכם קובע אחרת.
<רס"ן נעמה גת: חשוב לי מאוד לשקף את זה כדי שלא נגיע בעוד שלושה חודשים שוב לדיון ויגידו שוב, מה עשיתם.
<רס"ן נעמה גת: המינהל האזרחי לא יכול להחליט על דעת עצמו שהוא נכנס ומבצע אכיפה בשטח B כי זה לא בהתאם להסכם.
מרדכי יוגב: אני לא אאריך כרגע את הזמן.
מרדכי יוגב: את הסיכום אנחנו נסכם בכתב.
מרדכי יוגב: תודה לכל מי שמסייע פה לקידומם של הדברים.
מרדכי יוגב: אנחנו נצטרך בישיבה הבאה – שאני עדיין אינני יודע, אנחנו נעשה פה תכנון מה נצליח בספטמבר, מה נצליח באוקטובר מבחינת אכיפה – אני כן חושב שאנחנו נידרש בישיבה הבאה לרמ"א, תוכנית אב לאיכות סביבה או למחצבות, לקבל ברמה של היוזם.
מרדכי יוגב: ראינו בזה ברכה, בפעם הראשונה קידמנו תוכנית אב למים – הוא נכח ולנוכחות שלו הייתה משמעות גדולה בדחיפת הדברים.
מרדכי יוגב: ראינו את זה בפעם הראשונה שהוא נכח בנושאים שונים, זה נתן דחיפה.
מרדכי יוגב: תוכנית אב לכבישים, שייתכן שנידרש פעם נוספת כי שם דווקא משרד התחבורה גורר רגליים בתקצוב.
מרדכי יוגב: בתכנון הוא נמצא במקום טוב, בתקצוב פחות.
מרדכי יוגב: אנחנו נבצע על זה עוד חשיבה, כולל הדברים שפה.
מרדכי יוגב: אנחנו כן מבקשים מה שביקשנו מדוחות משלימים, גם השלמת דוח המחצבות וגם הנוהל לטורבינות, ואנחנו נשתדל להיות זריזים, תוך שבוע להוציא את הסיכום ולהתקדם.
מרדכי יוגב: ואני אומר, נעמה לך, ההערות הן הערות מקצועיות של זה שיש גרירת רגליים – אם באיגום נחלים, אם מט"ש עפרה, אם בדברים אחרים – לעומת חוסר איזון, אי אכיפה בצד הפלסטיני, ואכיפה או מניעה או עיכוב בצד האחר, וזה לא נראה טוב ולא נראה מקצועי.
מרדכי יוגב: ועל זה הערותינו, וזה לא פשוט.
מרדכי יוגב: קצינים במדים, לכן אני סבור שטוב שיהיו שם אזרחים, ויעשו את זה באופן מקצועי בלי לזות שפתיים על קציני צה"ל, שלצערי אני באופן מאוד ממוקד מוציא את זה על המערכת המשפטית ביו"ש לדורותיה – לא כולה אבל בחלקה.
מרדכי יוגב: אז צר לי שזה כך ואני מקווה שהשיפוט יהיה מאוזן וההתייחסות תהיה שוויונית.
<רס"ן נעמה גת: אני מבטיחה לך שזה כך.
אבי דיכטר: בוקר טוב לכולם, אנחנו שמחים לארח פה פעם נוספת ידידים ותיקים.
אבי דיכטר: את ראש מלמ"ב נדמה לי שהרבה זמן לא ראיתי בוועדה.
אבי דיכטר: אנחנו ביקשנו את הדיון הזה בהמשך לדיונים קודמים שהיו, מאחר שצפה ועלתה מרכזיותו וחשיבותו של מלמ"ב בכל התהליך, ולכן בחרנו לייחד ישיבה לנושא הזה.
אבי דיכטר: החלק הראשון יהיה דיון פתוח ולאחר מכן נעצור בשלב מסוים והדיון יהיה סגור ולאנשי המערכת בלבד.
אבי דיכטר: מה שתחליטו לשמור לחלק השני זו החלטה שלכם, אבל אני ממליץ מאוד: כל מה שאפשר לעשות בחלק הראשון – כך טוב יותר ונבון יותר, וגם יותר פרלמנטרי.
<ניר בן משה: בוקר טוב.
<ניר בן משה: אנחנו הכנו את עצמנו להצגה של תהליך הסיווג בהתאם לשאלות שקיבלנו מהוועדה.
<ניר בן משה: את ההצגה תבצע ורד, ראש היחידה לאבטחת מידע במלמ"ב.
<ניר בן משה: אני רוצה להגיד שני משפטי פתיחה ואז אני אעביר את הרשות לוורד.
<ניר בן משה: אחד, אנחנו מבינים לחלוטין את חשיבותו ומרכזיותו של הנושא בתהליך הרישוי וגם את השלכותיו על היצוא הביטחוני.
<ניר בן משה: זה משפט פתיחה שחשוב לי לומר אותו לפני שאנחנו נכנסים לעומקם של הדברים ולפרטים עצמם.
<ניר בן משה: מצד שני, אנחנו במסגרת תפקידנו במשרד הביטחון, מופקדים על שמירת הסוד והיתרון הטכנולוגי של צה"ל ומערכת הביטחון ואנחנו פועלים לממש את ייעודנו, ועניין הסיווג הוא חלק אלמנטרי ממה שאנחנו עושים במסגרת הזאת.
<ניר בן משה: אנחנו נציג את התהליך בהרחבה, תוך התייחסות ללוחות זמנים ולהיבטים אחרים ככל שנתבקשנו וככל שחשבנו לנכון להציג בפני הוועדה.
<ניר בן משה: אני לגמרי מסכים עם האמירה של היושב-ראש שמה שאנחנו יכולים להציג פה אנחנו נציג, כי אנחנו מבינים את התכלית ואת הצורך במתן התמונה המלאה.
<ניר בן משה: כפי שאמרת, יש שיקולים וקריטריונים שאנחנו פועלים על פיהם לקביעת הסיווג, וניתן דוגמאות בפורום מצומצם יותר בחלק השני של הדיון.
<ניר בן משה: ורד, בבקשה.
<ורד א': בוקר טוב, אני ורד, ראש היחידה לאבטחת מידע במלמ"ב.
<ורד א': לפני שאני אגלוש לפירוט של תהליך הסיווג, להגדרות ולשיקולים של התפיסה שלפיה אנחנו קובעים סיווג, אני אתחיל בסקירה קצרה על היחידה לאבטחת מידע, מה התפקידים שלנו, מה הייעוד שלנו ומתוקף מה אנחנו פועלים.
<ורד א': (שקף: כללי) מלמ"ב נושא באחריות לאבטחת המידע מתוקף החוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים.
<ורד א': בנוסף, ומתוקף כך, אנחנו גם מוגדרים כגורם הביטחוני המוסמך לקביעת סיווג בתהליכי רישוי היצוא.
<ורד א': היחידה לאבטחת מידע מופקדת על שמירת הסודות של מערכת הביטחון, ובמסגרת הזאת אנחנו קובעים את המדיניות הביטחונית, מפתחים כלים ושיטות כיצד לבצע את אבטחת המידע בגופים המונחים בהתאם לחוק, ואחראים על מניעת חשיפה של מידע מסווג, מידע רגיש, לגורמים בלתי מורשים.
<ורד א': (שקף: תפקידי היחידה לאבטחת מידע במלמ"ב) מה הם התפקידים המרכזיים של היחידה?
<ורד א': בראש ובראשונה, קביעה של מדיניות אבטחה בתחום של אבטחת הפרויקטים.
<ורד א': מדובר על פרויקטים שמפותחים בתעשיות הביטחונית; אבטחת המידע, כיצד מטפלים במידע בפן הרחב שלו, מה שקשור לחיסיון וצנזורה.
<ורד א': אנחנו קובעים בהקשרים האלה גם את התורה; אנחנו גוף מטה, אנחנו קובעים את התורה המקצועית ואת הנהלים בהקשר לגופים המנחים.
<ורד א': אנחנו גם מתקפים מדי שנה את האיומים ועל בסיס אותם איומים אנחנו מעדכנים את המדיניות שלנו, קובעים אותה ומפיצים אותה לגורמים הרלוונטיים.
<ורד א': אנחנו גם קובעים כלים ושיטות להגדרה ולהגנה על מידע מסווג ומידע רגיש.
<ורד א': אגב, חלק מעולם הסיווג נופל במקום הזה; צריך לדעת מהו הסוד, ובהתאם להגדרה של הסוד – איך להגן עליו ועל מה להגן.
<ורד א': אנחנו גם מגדירים מה הם הנכסים שצריך להגן עליהם בשרשרת הערך בחיי הפרויקט מקצה לקצה, כלומר, מהתנעה ועד הגריטה שלו – איך שומרים אותו מרגע שהוגדר ככזה שמצריך אבטחה.
<ורד א': אנחנו קובעים מדיניות ביטחונית ומיישמים מעטפת ביטחונית בתהליכי השיווק.
<ורד א': גם בתפקיד הזה אנחנו מתחברים פה לתהליכי הרישוי.
<ורד א': כאשר מדובר בשיווק ויצוא מסווג הוא מחייב מעטפת ביטחונית.
<ורד א': כאשר אנחנו נמצאים בקשר עם גורמים זרים, איך אנחנו מבטיחים שהסוד שלנו יישמר גם כשהוא יוצא מגבולות מדינת ישראל.
<ורד א': אנחנו חברים בוועדות המייעצות באפ"י ובמסגרת הזאת אנחנו קובעים את מדיניות החשיפה המבוקרת, והכול נגזר מהגדרת הסוד, כלומר, על מה אנחנו מגנים ואיך אפשר לאפשר את השיווק תחת המעטפת הביטחונית המתאימה.
<ורד א': מדיניות החשיפה יכולה לבוא גם בתהליכי היצוא, אבל כמובן גם בפרסומים, צנזורה וכו'.
אבי דיכטר: את יכולה להסביר מה זאת אומרת שאתם חברים באפ"י?
<ורד א': חברים בוועדות המייעצות של אפ"י.
<ורד א': אפ"י למעשה מרכז ועדות מייעצות, שחלק מתפקידן הוא לצורך יישום החוק.
<ורד א': הוועדות האלה הן ועדות ממליצות לראש אפ"י, וחברים בהן מספר גופים, כאשר מלמ"ב הוא אחד הגופים, והוא למעשה גוף שנותן את התייחסות הביטחונית ביחס למוצר.
<ורד א': בוועדות המייעצות חבר משרד החוץ, על פי חוק, וחברים אגפים נוספים מתוך המשרד וצה"ל: מלמ"ב, האגף הביטחוני-מדיני, סיב"ט, שמציג את הפן של היצוא הביטחוני, צה"ל, וגם יועץ משפטי לעתים מופיע בוועדות הללו, ואני מקווה שלא שכחתי גורמים נוספים.
אבי דיכטר: יש למישהו זכות וטו?
<ורד א': למשרד החוץ.
<ורד א': על פי חוק.
<ורד א': התפקיד האחרון הוא תפקיד פיקוחי: לוודא שהמשרד עומד בהתחייבויות שהוא נטל על עצמו אל מול מדינות זרות, כל מה שקשור לרכש תחת הצהרות ודברים מהסוג הזה.
<ורד א': וגם בתהליכי היצוא – לראות שבסוף פועלים בהתאם להתחייבויות של המשרד.
<ורד א': (שקף: מבנה היחידה הנוכחי) זאת יחידה לא גדולה, ואלה הם משאביה כדי לחלוש על כל התפקידים האלה.
<ורד א': המעורבות שלנו בתהליכי היצוא היא למעשה אחת הרגליים היותר כבדות שלנו מבחינת העיסוק.
<ורד א': (שקף: הגדרת הסיווג הביטחוני) סיווג ביטחוני הוא פעולת יסוד חיונית וקריטית בתהליכים של אבטחה.
<ורד א': ברגע שמגדירים אותו ויודעים לזהות איפה הוא מצוי, למשל, לפעמים בעניין שהוא חלקו וירטואלי, למשל תוכנות או מרכיבים בתוך מערכת.
<ורד א': ..
<ורד א': אנחנו אוהבים לזקק את הדבר הזה, וכשאנחנו יודעים איפה מצוי הסוד אנחנו יודעים למקד את תכנית האבטחה וההגנה על הסוד.
<ורד א': אנחנו לא עושים את הכול באופן גורף, אלא נכנסים ממש לפירוט של הרגישות.
<ורד א': כשאנחנו קובעים סיווג ביטחוני אנחנו למעשה קובעים סיווג לכל דבר שמגיע לשולחננו.
<ורד א': זה יכול להיות אמל"ח, זה יכול להיות איזושהי מערכת נשק מורכבת או פשוטה, פרויקטים כמובן, מידע, טכנולוגית, רכיבים, תת-מערכות, קונספטים ועוד.
<ורד א': הרבה פעמים מגיע לשולחן שלנו רעיון בלבד, לא איזה מוצר מוגמר, אלא משהו ממש ברמה של מצגת כאשר עוד אין שום דבר מאחורי הדבר הזה, וגם את הדבר הזה אנחנו מסווגים, על מנת לאפשר לתעשיות, ליצואנים, לשווק את הדבר הזה.
<מירי פרנקל-שור: ורד, שירות ביטחוני זה תחת "שונים וכד'"?
<ורד א': שירות ביטחוני זה גם - - - , אם צריך.
<ורד א': בסוף יש שם ידע.
<ורד א': כשאתה נותן שירות אז אתה עושה איזושהי פעולה שמחייבת התייחסות לשאלה האם מה שאתה עושה הוא מסווג.
<ורד א': זה ייגזר מהסיווג של המוצר שנותן את השירות.
<ורד א': כן, זה חלק מהעניין.
<ורד א': מה הסיווג נותן לנו?
<ורד א': כמו שכבר אמרתי, הסיווג מאפשר לנו לשמור את המידע המסווג, למקד ולנקוט בפעולות למניעת פגיעה.
<ורד א': דבר נוסף שכלי הסיווג נותן לנו זה שהוא מאפשר ביצוע הערכת נזק בגין חשיפה לא מבוקרת של מידע ואיך להתמודד עם האירוע ועם המשמעויות שלו.
<ורד א': (שקף: רמות סיווג ביטחוני – הגדרות) בשקף הבא שמתי את הגדרות הסיווג המקובלות בכל המערכת, החל מ"בלמ"ס" ועד "סודי ביותר".
<ורד א': אלה ההגדרות שכולם עושים בהן שימוש במערכת הביטחון.
<ורד א': בלמ"ס זה מידע שאמנם יכול להיות ביטחוני אבל הוא לא מסווג.
<ורד א': יתר הגדרות הסיווג נגזרות מרמת הנזק שהחשיפה שלו עלולה לגרום.
<ורד א': בהתאם לרמת הנזק בחשיפה, כך נקבעת רמת הרגישות והסיווג, מ"שמור" עד "סודי ביותר", כאשר "סודי ביותר" זה נזק חמור מאוד וממושך לביטחון המידע ולמערכותיה החיוניות.
<ורד א': (שקף: קביעת סיווג ביטחוני למוצר) קביעת סיווג ביטחוני למוצר.
<ורד א': חשוב לי להעביר בדיון הזה את המסר שמדובר בתהליך מורכב, שבו אנחנו בוחנים את הרגישות הביטחונית ביחס לכמה היבטים.
<ורד א': אנחנו מסתכלים על הפן המבצעי, כלומר, האם חשיפה של אותו מוצר עלולה לפגוע ביכולת המבצעית של צה"ל, האם היא עלולה לחשוף תו"לים רגישים או לפגוע בחופש הפעולה הצה"לי.
<ורד א': אנחנו מסתכלים גם על הפן הטכנולוגי, כלומר, האם באותו מוצר משולבת טכנולוגיה ייחודית, טכנולוגיה רגישה, טכנולוגיה שעוד לא קיימת בעולם ושצריך להגן עליה.
<ורד א': זה לא משהו שמצוי בספרות הגלויה, וגם אם יש מידע שמצוי בספרות הגלויה, לעתים לוקחות שנים רבות עד שאפשר לממש את אותו רעיון ברמה של מוצר שעובד.
<ורד א': אנחנו מתייחסים להיבטים פרויקטליים.
<ורד א': כאשר נכנסים לתוך פרויקט, יש עוד היבטים מלבד הטכנולוגיים, למשל היקפים, מחויבות כלפי שותפים, כלומר, דברים שנוגעים לפרויקט עצמו.
<ורד א': וכמובן שאנחנו גם נותנים משקל לא מבוטל לפן המודיעיני.
<ורד א': בפן המודיעיני אנחנו בוחנים: מה יודעים עלינו, על היכולות של צה"ל ומדינת ישראל; האם היכולת הזאת היא יכולת שקיימת אצל מדינות אחרות שלא בגלוי; מה המשמעות של חשיפה של יכולת כזו אל מול גורמים עוינים והאם הדבר הזה יסייע להם לפתח מערכת שתשמש כנגד האמל"ח הישראלי.
<מירי פרנקל-שור: מה זה פרויקטליים?
<ורד א': זה יכול להיות נתונים שנוגעים לפרויקט.
<ורד א': למשל, אם אני אקח לדוגמה את פרויקט "כיפת ברזל", יש בו היבטים פרויקטליים כמו סד"כ, פריסה, רכיבים מיוחדים שצריך לרכוש ולתת עליהם הצהרות, כלומר, כל מיני היבטים שלא נוגעים ישירות לביצועים של המערכת ולטכנולוגיה שלה אלא הם היבטים נלווים לפרויקט.
<ורד א': אלה נתונים שגם אליהם צריך להתייחס, כי הם יכולים להיות רגישים, בטח בצד הצבאי.
<ורד א': אנחנו עוסקים בעולם הסיווג בעצם מאז היווסדנו.
<ורד א': יש לנו את הידע והניסיון לבצע את הניתוח הזה, ואנחנו לא עושים את זה לבד.
<ורד א': תכף אני אפרט מי הם חברי הוועדה ועם מי אנחנו מתייעצים.
<ורד א': אנחנו מבצעים את הניתוח הזה, ויש ניסיון רב שנצבר במסגרת הפעילות שלנו.
<ורד א': הקביעה של הסיווג מחייבת הסתכלות רחבה ואנחנו מאוד מקפידים על כך שלא יהיו פערים ברמות הסיווג.
<ורד א': כלומר, אם היום סיווגנו מערכת של תעשייה אחת להתמודדות אל מול רחפנים, אז כשתגיע תעשייה אחרת, יצואן אחר, ההסתכלות תהיה הסתכלות אחידה מבחינת תפיסת הביטחון אל מול אותו מוצר.
<ורד א': אנחנו גוף ביטחוני מקצועי, אנחנו לא נמצאים בשום אינטרסים, כלומר, אנחנו לא נמצאים בתהליכי רכש, אנחנו לא נמצאים בתהליכי שיווק, אלא אנחנו מסתכלים על הביטחון גרידא ונמנעים בדיון מלהסתכל על היבטים שקשורים לשאלה למי החברה הזאת אמורה לייצא את המערכת.
<ורד א': אנחנו בכוונה מנטרלים את הדיון מההיבטים האלה ומתמקדים בסיווג ובמוצר עצמו.
<ורד א': אנחנו פועלים לפי שיטה מובנית של ניתוח של המוצר ומגדירים בה את פרופיל הרגישות, כאשר השיטה מבוססת על ההיבטים שפירטתי בתחילת השקף.
<ורד א': אני חוזרת שוב, הקביעה של הסיווג תסייע לנו אחר כך להגדיר: אוקיי, זה המוצר, אלה הרגישויות שלו, איפה הסוד הזה מצוי, על מה אני מגנה, מה הם יעיד ההסתרה, מה הם יעדי ההגנה.
<ורד א': ועכשיו, כשירצו לשווק את המוצר, אנחנו נדע על מה אנחנו שמים את הפוקוס ואיפה הרגישות נמצאת, גם אצל היצרן בתהליכי הפיתוח וגם בתהליכי השיווק.
<ורד א': (שקף: תהליך הטיפול בבקשה לסיווג מוצר) תהליך הטיפול בבקשה לסיווג מוצר נחלק אצלנו לשני מסלולים, כשלמעשה המסלול שבו אנחנו בוחנים את הסיווג נקבע על בסיס הרגישות הטכנולוגית של המוצר והמורכבות הביטחונית שלו.
<ורד א': מבחינת ההסתכלות שלנו אין דינו של מוצר שהוא פשוט, למשל מערכות גדר או קסדה או איזשהו תת-רכיב, כדין מערכת שבה צריך להתייחס למספר לא מבוטל של מערכות, למשל מערכת הגנה אווירית, שבה צריך להתייחס למכ"ם, לשו"ב, למערכת הנשק ועוד.
<ורד א': בהתאם לבקשה אנחנו מנתבים אותה לפי המסלולים.
<ורד א': המסלול הרגיל זה המסלול של ועדת סיווג.
<ורד א': אגב, אם אתם שואלים אותי כגורם מקצועי, הלוואי ויכולנו לעבור את הכול דרך הוועדה הזאת, אבל אנחנו מבינים את המציאות שבה אנחנו חיים ומתוקף כך יצרנו גם מסלול קצר.
<ורד א': המסלול הרגיל הוא מסלול שבו אנחנו מכנסים את הוועדה ומקיימים דיון מעמיק.
<ורד א': את הוועדה הזאת אנחנו מקיימים שלוש פעמים בחודש, כאשר לפני קיומה אנחנו מפיצים את הבקשה עם טופס מובנה, עם התייחסות של התעשייה או היצואן לשאלות שמופיעות בטופס.
<ורד א': הבקשה הזאת מופצת לחברי הוועדה, וכל חבר ועדה עושה עבודה פנימית בתוך הגוף שלו.
<ורד א': לדוגמה, בצבא זה הולך דרך גורמי הביטחון אל הזרוע הרלוונטית, שמבצעת בחינה של הבקשה וכיצד היא משפיעה עליה.
<ורד א': הוועדה מתכנסת תוך שלושה שבועות מהפצת החומר, וההחלטה מתקבלת בממוצע תוך חמישה שבועות מרגע קבלת הפנייה.
<ורד א': המסלול הקצר הוא מסלול שמיועד למוצרים פשוטים בהגדרה שלהם; מוצרים שיש לנו את הידע הנדרש כדי לסווג אותם מבלי לכנס את הוועדה, ולעתים גם ללא צורך בהתייעצות.
<ורד א': במקרים מסוימים אנחנו מתייעצים עם מספר גורמים או עם גורם אחד, בעיקר מול מפא"ת – שאגב, הם גם חברים בוועדות המייעצות – שנותנים לנו את הזווית הטכנולוגית.
<הדר בר שלום: יש לי שאלת הבהרה לגבי המסלול הרגיל.
<הדר בר שלום: אמרת שהוועדה מתכנסת תוך שלושה שבועות מיום הפצת החומר?
<ורד א': כן.
<הדר בר שלום: ותוך כמה זמן מהרגע שהיצואן הגיש את הבקשה הוא מופץ?
<ורד א': ברגע שהבקשה מתקבלת והיא מנותבת לוועדה, אין סיבה לא להפיץ אותה.
<מירי פרנקל-שור: ורד, את אומרת שאתם מסיימים את הטיפול בבקשה תוך חמישה שבועות מרגע שהבקשה מגיעה למלמ"ב, כן?
<ורד א': כן, בממוצע.
<מירי פרנקל-שור: מה קורה לגבי חריגים?
<מירי פרנקל-שור: כל החלטה מתקבלת תוך חמישה שבועות מיום הגשת הבקשה על ידי היצואן?
<ורד א': מה שהולך לוועדה ומחייב העמקה, מחייב התייחסות של גורמים נוספים פנימה, הולך לשם.
<ורד א': יש אפשרות - - -
<מירי פרנקל-שור: אני מצטטת מהמצגת: החלטה מתקבלת בתוך חמישה שבועות ממועד קבלת הפנייה.
<מירי פרנקל-שור: אז אני שואלת האם יש חריגים שלגביהם ההחלטה לא מתקבלת תוך חמישה שבועות מיום קבלת הפנייה?
<ורד א': קודם כול, מדובר בממוצע, וזה כמובן יכול לקחת יותר זמן.
<ורד א': לעתים תעשייה יכולה לבוא והיא יודעת שיש לה נושא שמחכה אבל יש לה נושא אחר, יותר דחוף, והיא מבקשת שיוציאו לה את הנושא הקודם ויכניסו את הדחוף יותר, ואנחנו עושים את זה.
<מירי פרנקל-שור: אז יש החלטות שמתקבלות תוך פחות זמן ויש החלטות שמתקבלות תוך יותר זמן.
<מירי פרנקל-שור: את יכולה להגיד לנו בכמה יותר?
<מירי פרנקל-שור: בחודשים?
<ורד א': לא, מקסימום עוד שבוע–שבועיים.
אבי דיכטר: מה מספר הבקשות בישיבה?
אבי דיכטר: בודדות?
אבי דיכטר: עשרות?
<ורד א': בישיבה יש שישה נושאים.
אבי דיכטר: וכמה מונה המחסנית שלכם?
<ורד א': כמה בקשות בתור?
<ורד א': לא הרבה יותר.
אבי דיכטר: כלומר, אין בקשות שמתעכבות בגלל שהוועדה מתכנסת רק פעם בשלושה שבועות?
<ורד א': לא.
<ורד א': ואם צריך, אנחנו נכנס עוד ועדה.
<ורד א': אנחנו עושים את זה.
<ורד א': אם אנחנו מבינים שיש לנו צבר של בקשות שצריך לתת לו מענה, אנחנו עושים את זה.
<ורד א': תכף אני איכנס להשפעה של זה על תהליך היצוא, כי יש פה הרבה מאוד תהליכים שבהם אנחנו מנחים את התעשייה, מתוקף ההנחיה הביטחונית שלנו, להגיש את זה מיד, בלי קשר לתהליך הייצור.
<מירי פרנקל-שור: ומה קורה עם גופים שאתם לא מנחים?
<ניר בן משה: אני מציע ללכת עם המצגת, חלק מהתשובות נמצאות בה.
<ורד א': אני אענה לשאלות האלה.
<ורד א': כמו שאמרתי, המסלול הקצר מיועד למוצרים פשוטים - - -
אבי דיכטר: גוף שהגיע לפגישה התלת-שבועית - - -
<ורד א': תלת-חודשית.
<ורד א': זה שלוש פעמים בחודש, לא בשבוע.
אבי דיכטר: גוף שהגיע לפגישה ואין לו עדיין התייחסות – הרי כל גוף אמור לעשות את הבדיקה אצלו – מה המשמעות של זה?
אבי דיכטר: זה מעכב?
<ורד א': כשהם מגיעים לדיון הם צריכים להגיע עם עמדה.
אבי דיכטר: כלומר, אם אין להם עמדה אז זה לא מעכב את ההחלטה.
<ורד א': זה לא אמור לעכב, אבל יכול להיות שיגידו, למשל הצבא, רגע, אני עוד לא מיציתי, יש לי פה עוד איזה פרמטר שאני צריך לבדוק.
<ורד א': במקרה כזה אני לא אבטל את הצורך הזה, אלא אני אקצוב להם זמן והם ייתנו את ההתייחסות תוך פרק זמן מוגדר – לא חודשים, אלא ימים, שבוע, שבועיים, לא יותר מזה.
<ורד א': המסלול הקצר זה המסה הגדולה של המוצרים.
<ורד א': מדובר במוצרים שהם פשוטים והם נוגעים למרבית היצואנים הביטחוניים.
<ורד א': גם היצואנים מונחי מלמ"ב נכנסים במסלולים האלה, בהתאם לרגישות המוצר.
<ורד א': לוחות הזמנים הם קצרים.
<ורד א': אנחנו או שמתייחסים על בסיס הידע שלנו, או שמתייעצים עם גורמים נוספים אבל מעטים, בעיקר מפא"ת.
<ורד א': ההקצבה היא שבעה ימי עבודה, שזה שינוי שעשינו בחודשים האחרונים, כאשר התחילו פה את התהליכים של ההקלות והצרכים.
<ורד א': ההנחיה הפנימית שלי היא שבעה ימי עבודה, כאשר על פי הוראת משרד הביטחון יש לנו 15 יום.
<ורד א': אני מקיימת בקרה על התהליכים הללו, גם ברמה השבועית, ברמה של ממש לעבור מול מערכת הרישיונות של אפ"י על כל המוצרים שמחכים לנו בתור לעבודה, ולקבל החלטה, כאשר אם יש משהו שנתקע אני מקבלת החלטות וסוגרת את הדברים האלה.
<ורד א': תכנית העבודה שלנו מגדירה לנו את לוחות הזמנים ואת היעדים לוועדות עצמן.
<הדר בר שלום: ההבחנה בין מוצר פשוט, שיכול ללכת למסלול הקצר, לבין מוצר מורכב יותר, היא החלטה פשוטה כשלעצמה?
<ורד א': זו החלטה שכל בר-דעת יכול לקבל אותה.
<ורד א': גם בגופים המונחים, ממוני הביטחון בגופים יודעים שזה אחד מהשיקולים, והם מראש, על בסיס הידע שלהם, יכולים לבוא ולומר לנו, תקשיבו, זה מוצר פשוט, אפשר ללכת איתו במסלול הקצר.
<מירי פרנקל-שור: אבל לא בכל גוף יש ממוני ביטחון; ממוני ביטחון יש רק בגופים שהם מונחי מלמ"ב.
<מירי פרנקל-שור: מה קורה עם שאר התעשייה?
<ורד א': בסוף ההחלטה היא שלנו.
<ורד א': יכול להיות מצב – אין הרבה מקרים כאלה – שהתחלנו עם מוצר במסלול הקצר אבל במעלה הדרך קיבלנו איזושהי התייחסות שאומרת שיש פה משהו רגיש וצריך להעמיק בו.
<ורד א': במקרה כזה אנחנו נכניס אותו לוועדה.
<ורד א': (שקף: ועדות הסיווג) השקפים הבאים מתייחסים לוועדות הסיווג עצמן.
<ורד א': הוועדות האלה מתייחסות לאמצעי לחימה, פרויקטים, מוצרים שמפותחים ומיוצרים בתעשיות הביטחוניות.
<ורד א': ישנן למעשה שתי ועדות.
<ורד א': מדובר בשתי ועדות דומות, כאשר השוני הוא במי שמנהל אותן ובסוגי המוצרים שמגיעים אליהן.
<ורד א': יש את הוועלס"פ, שזו ועדה לסיווג פרויקטים.
<ורד א': זו ועדה שמלמ"ב עומד בראשה, והיא דנה בסיווג של מוצרים, פרויקטים וכו' שאינם מיועדים לצה"ל.
<ורד א': מרביתם של המוצרים נופלים כמובן בתחום הזה, כי אנחנו מתייחסים לכלל היצואנים הביטחוניים ולא רק לתעשיות הביטחוניות.
<ורד א': הוועדה השנייה היא הוועדה לסיווג אמל"ח, ועלס"א.
<ורד א': זו אותה ועדה למעשה, בראשות מחב"ם, והיא דנה במוצרים ובאמל"ח שמיועד לצה"ל או שנמצא בשימוש צה"ל.
<ורד א': אם הוא מיועד לשימוש צה"ל או כבר נמצא בשימושו, גם הנגזרות שלו יובאו לדיון בצה"ל, כי זו רגישות צה"לית וצה"ל הוא בעל הסמכות להגדיר את הסיווג שלו.
<ורד א': מה אנחנו עושים בנוסף, גם כדי להקל וגם כדי לעשות עבודה יותר מקצועית ונכונה?
<ורד א': אנחנו מקיימים ועדות סיווג לקביעת מדיניות של טכנולוגיות, של מוצרים.
<ורד א': אני מקיימת ועדות כאלה אחת לרבעון.
<ורד א': אני יכולה לתת לכם דוגמה של מספר ועדות כאלה: לפני יומיים קיימתי דיון בוועדה על סיווג של "משוטטים מתאבדים" – טילים, מל"טים, משוטטים מתאבדים.
<ורד א': המוצרים האלה לאורך שנים סווגו בסיווג כולל "שמור", שנגזר מכל מיני רגישויות, ועצם הקיום שלהם היה בלמ"ס.
<ורד א': עצם הקיום זה מה שאפשר לומר על המוצר ולהציג לגביו, אבל לא המוצר עצמו, שיש בו את האלמנטים הרגישים.
<ורד א': אז קיימתי על זה דיון, כי אנחנו מבינים שחלף זמן, הטכנולוגיה התפתחה, יש הרבה מוצרים בשוק, גם בעולם.
<ורד א': אירוע נוסף שעשינו זה התמודדות מול רחפנים.
<ורד א': זה אירוע שמעסיק את מדינת ישראל בזוויות שונות, והתייחסנו לזה גם בהיבט של הסיווג, כלומר, איך מתייחסים למערכות השונות שרוצות להתמודד מול רחפנים, כמובן בהסתכלות של שיווק ומכירה של המערכת.
<ורד א': (שקף: ועדות הסיווג – דגשים) מספר דגשים לגבי ועדות הסיווג.
<ורד א': הגופים שהם גופי מלמ"ב - - -
מרדכי יוגב: סליחה, יש לי שאלה.
מרדכי יוגב: דברים שהם בחוץ ומדינת ישראל רוכשת – גם שם אתם עוקבים?
מרדכי יוגב: למשל, תעשיית הצוללות וכלי השיט, שנעשית בתעשיות גרמניות.
מרדכי יוגב: נשאל שם על מעורבות לבנונית-אירנית בדירקטוריון.
<ניר בן משה: אני אענה.
<ניר בן משה: בפרויקטים מהסוג הזה אנחנו מקפידים לקבוע לוח סיווגים עוד לפני שהפרויקט הזה מותנע, ובהתאם ללוח הסיווגים אנחנו פועלים לשמירה על המידע.
<ניר בן משה: זאת אומרת, אם פרויקט כמו צוללות יוצא לדרך, אז יחד עם חיל הים וצה"ל נקבע לוח סיווגים למערכות ולתת-מערכות בתוך הצוללת, וכך אנחנו מטפלים בזה, משלב היצור ועד שלב האספקה.
<מירי פרנקל-שור: גם בתהליך המשא ומתן, מבחינת המידע שמועבר וכו'?
<ניר בן משה: כן.
מרדכי יוגב: הייתם שם?
<ניר בן משה: כן, כמה פעמים.
<ורד א': התחלתי לומר שמתוקף ההנחיה שלנו לגופים הביטחוניים, התעשיות הללו נדרשות, ללא קשר לשיווק וללא קשר לתהליכים אחרים, להגיש לסיווג קבע מוצרים שמפותחים אצלם, בתוך חצי שנה מהעלאת הרעיון בתעשייה, במחשבה שרגע אחד לפני שהדבר זה יוצא אולי יש פה משהו להגן עליו.
<ורד א': ואז התעשיות צריכות להגיע ולסווג.