GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<תא"ל יוסי קופרווסר: כפי שאתם רואים, התקציב שלו הרבה יותר נמוך, רק 7.3 מיליון שקל, ועליו אנחנו יודעים שמספר המועסקים בו הוא 144.
<תא"ל יוסי קופרווסר: צא ולמד כמה מועסקים במקום שבו משלמים 37 מיליון שקל רק כמשכורת.
<תא"ל יוסי קופרווסר: מן הסתם זה פי חמישה.
<תא"ל יוסי קופרווסר: כלומר, זהו מנגנון די גדול שעוסק בהעברת הכספים האלה.
<תא"ל יוסי קופרווסר: בסך הכל, הוא מעביר סיוע ל-32,500 משפחות של שאהידים ופצועים.
<תא"ל יוסי קופרווסר: יש 13,500 משפחות כאלה מחוץ לפלסטין ו-19,000 משפחות, מתוכן 10,700 הן משפחות שאהידים ו-8,300 משפחות של פצועים.
<תא"ל יוסי קופרווסר: כל זה נכון לסוף 2015.
<תא"ל יוסי קופרווסר: לשאלה אם זה סיוע סוציאלי או לא – אנחנו רואים שבתקציב עצמו נאמר במפורש: אלה משכורות.
<תא"ל יוסי קופרווסר: נעשה שימוש במונח "ראוואתב".
<תא"ל יוסי קופרווסר: לעומת זאת, מתוך כל המשפחות הרבות האלה, 375 משפחות מקבלות תוספת הכנסה בגלל מצבן הסוציאלי, מצבן הכספי.
<תא"ל יוסי קופרווסר: כלומר, רק 375 משפחות מקבלות סיוע סוציאלי, כל השאר זוהי משכורת שנובעת מכך שיש קרוב משפחה שנהרג במסגרת המאבק בציונות.
<תא"ל יוסי קופרווסר: הפעילות הזאת כוללת ביטוח רפואי, מימון לימודים לבני המשפחה, חינוך יסודי ותיכון חינם לבני המשפחות, מדובר באלפי אנשים, וכד'.
<תא"ל יוסי קופרווסר: למה עושים את זה, למה משלמים את המחיר הזה?
<תא"ל יוסי קופרווסר: למה הם לוקחים על עצמם נטל כבד כזה, נכנסים להתנגשות עם המערכת הבין-לאומית וחשופים לביקורת?
<תא"ל יוסי קופרווסר: מפני שזה חלק מתוך הנרטיב הפלסטיני.
<תא"ל יוסי קופרווסר: הנרטיב הפלסטיני מבוסס על שבעה עקרונות והם גוזרים את הצורך לראות באלה שמקדמים את הנרטיב הזה, בעיקר את הסעיף הרביעי שכל סוגי המאבק נגד הציונות הם לגיטימיים, מי שנאבק בציונות ראוי לראות בו, כמו שנאמר בחוק שלהם, חלק בלתי נפרד מהחברה הפלסטינית והמגזר הלוחם שלה.
<תא"ל יוסי קופרווסר: העקרונות: אין עם יהודי – דבר חשוב מאוד אצל הפלסטינים.
<תא"ל יוסי קופרווסר: אין עם יהודי – היהדות היא דת.
<תא"ל יוסי קופרווסר: הפלסטינים הם עם, היהודים הם דת; ליהודים אין היסטוריה ריבונית בפלסטין.
<תא"ל יוסי קופרווסר: לא היה בית מקדש, לא היו פה ממלכות ואין ליהודים היסטוריה ריבונית בפלסטין.
<תא"ל יוסי קופרווסר: לכן אין להם בסיס לתביעה לקומם בארץ ישראל מחדש – כמו שכתוב במנדט to reconstitute - את הבית הלאומי היהודי בארץ ישראל.
<תא"ל יוסי קופרווסר: רק לפלסטינים, הם העם היחידי שמקדמת דנא גר פה, הם צאצאי הכנענים וכד';
ענת ברקו: לא, גם היבוסי – אין לזה הסכמה.
ענת ברקו: הם עדיין לא - - -
<תא"ל יוסי קופרווסר: הציונים הם בעלי תכונות שליליות, וכל הדמונזיציה, ולכן המאבק הוא לגיטימי.
<תא"ל יוסי קופרווסר: המאבק הוא לאומי ואסלאמי בעת ובעונה אחת, ולכן ההכנסה של המונח שאהיד לתוך העניין הזה; הפלסטינים הם הקורבנות היחידים של הסכסוך והיעד הפלסטיני ארוך הטווח הוא שחרור פלסטין כולה.
<תא"ל יוסי קופרווסר: עניין המפות שהעלה חבר הכנסת אוחנה נגזר מתוך העניין הזה.
<תא"ל יוסי קופרווסר: ההסתה היא מאמץ להטמיע את הנרטיב הזה בתודעה הפלסטינית, לעתים תוך כדי קריאה להפעלת אלימות.
<תא"ל יוסי קופרווסר: הדה-לגיטימציה זה הניסיון להטמיע את הנרטיב הזה בחשיבה הבין-לאומית על הסכסוך.
<תא"ל יוסי קופרווסר: לכן הפלסטינים מתעלמים מהסכמי אוסלו בראייתם.
<תא"ל יוסי קופרווסר: אין לזה שום משמעות להסכמי אוסלו, הם ממשיכים בהסתה למרות שבהסכמי אוסלו הם היו אמורים להפסיק אותה.
<תא"ל יוסי קופרווסר: ההיבט המשפטי של התשלומים האלה – התשלומים האלה הם בגדר שידול לביצוע טרור.
<תא"ל יוסי קופרווסר: אם מובטח לך פרס כספי לאחר ביצוע הטרור, זה בעצם שידול לטרור.
<תא"ל יוסי קופרווסר: מי שמבטיח את זה עובר ממש עבירה בכל בית-משפט, עבירה חמורה של השתתפות בפעולה עצמה.
<תא"ל יוסי קופרווסר: הם מבטאים עידוד לטרור ותמיכה בו, דבר שאסור על-פי המשפט הבין-לאומי והחלטות מועצת הביטחון.
<תא"ל יוסי קופרווסר: הם עומדים בניגוד מוחלט להתחייבויות של הפלסטינים בהסכמי אוסלו והסכמים נוספים שעליהם הם חתומים, הם סותרים אמנות בין-לאומיות ויוצרים בעיה עבור המדינות שממשיכות לסייע לרשות הפלסטינית, כי בעצם הן מסייעות לרשות שמסייעת לטרור.
<תא"ל יוסי קופרווסר: זה הופך אותן לעוברות עבירה בעצמן.
<תא"ל יוסי קופרווסר: כמובן שהעברת הכספים במקרה הזה היא בעייתית, במיוחד על-ידי אלה שהם חתומים כעדים על הסכמי אוסלו.
<תא"ל יוסי קופרווסר: דיבר דורי גולד על המדיניות הישראלית.
<תא"ל יוסי קופרווסר: אני רוצה לומר, במשך שנים רבות, על אף המודעות לעצם קיומו של העניין, גם אם לא מודעות לפרטיו, המערכת הבין-לאומית וישראל התעלמו באופן מודע מהמשמעויות של הדבר הזה.
<תא"ל יוסי קופרווסר: רק בחצי השנה האחרונה זה עלה לתודעה וחייב איזה התייחסות אמיתית.
<תא"ל יוסי קופרווסר: למה?
<תא"ל יוסי קופרווסר: כי היה נוח לנקות את המצפון.
<תא"ל יוסי קופרווסר: כולם אמרו: טוב, זה הכסף שלנו, הוא לא משמש במישרין למימון טרור.
<תא"ל יוסי קופרווסר: הם לוקחים את זה ממקום אחר.
<תא"ל יוסי קופרווסר: כולם אמרו: הפלסטינים בוודאי ינקטו איזה צעדים.
<תא"ל יוסי קופרווסר: ב-2014, עם העברת התשלומים מהרשות עצמה לאש"ף, כולם אמרו שהנה הם הזיזו את הכסף.
<תא"ל יוסי קופרווסר: מדובר בסיוע סוציאלי – טענו לעתים הפלסטינים.
<תא"ל יוסי קופרווסר: בדרך כלל הם אמרו שלא, אבל לפעמים הם ניסו לטעון שזה סיוע סוציאלי.
<תא"ל יוסי קופרווסר: אמרו: טוב, סיוע סוציאלי, מה אפשר לעשות.
<תא"ל יוסי קופרווסר: היתה נכונות להאמין לשקרים האלה.
<תא"ל יוסי קופרווסר: זה פשוט לא יאומן.
<תא"ל יוסי קופרווסר: רבים ניקו את מצפונם על-ידי הטענה: התלוננו בפני הפלסטינים, אמרנו להם שזה לא בסדר.
<תא"ל יוסי קופרווסר: so what, אבל הם ממשיכים בזה.
<תא"ל יוסי קופרווסר: רבים גם אמרו: נקטנו צעדים כדי להבטיח שהכסף שלנו לא משמש למימון הפלסטינים.
<תא"ל יוסי קופרווסר: דיבר קודם דורי על הצעדים שנקטו הבריטים.
<תא"ל יוסי קופרווסר: גם האמריקנים נקטו לאחרונה בכל מיני צעדים והם משלמים ישירות לספקים של הרשות הפלסטינית כדי שהכסף שלהם לא יגיע למימון הטרור.
<תא"ל יוסי קופרווסר: אבל מה זה משנה, הכסף לא הולך לשם, הוא מפנה כסף אחר לרשות הפלסטינית כדי להמשיך ולממן את הדבר הזה.
<תא"ל יוסי קופרווסר: בפועל לא ננקטו עד עכשיו שום צעדים לשינוי המצב, גם לאחר שהנושא עלה לראש סדר היום, גם לאחר שטראמפ כעס על אבו-מאזן.
<תא"ל יוסי קופרווסר: עד עכשיו לא ננקטו שום צעדים לשינוי המצב.
<תא"ל יוסי קופרווסר: כרגע יש תהליכי חקיקה בישראל, הוצע גם על-ידי ראש הוועדה וגם על-ידי חברי כנסת אחרים, שיחייב את ישראל לקצץ את העברת הכספים לרשות הפלסטינית.
<תא"ל יוסי קופרווסר: גם בארצות הברית דיברו על ה-Taylor Force Act, אבל הם מתקדמים לאט ובינתיים הפלסטינים ממשיכים לנסות להצטייר כרודפי שלום תוך כדי זה שהם ממשיכים לשלם משכורות למחבלים.
<תא"ל יוסי קופרווסר: הם לא שינו דבר.
<תא"ל יוסי קופרווסר: מה צריך לעשות – דבר ראשון, צריך להביא את זה למודעות ולשמור את זה במודעות; דבר שני, צריך לוודא שיש אפס סובלנות, גם שלנו וגם של המערכת הבין-לאומית, לתמיכה בטרור.
<תא"ל יוסי קופרווסר: אין מקום לעמימות מוסרית בעניין הזה; דבר שלישי, צריך להתנות את הסיוע ואת העברת הכספים בביטול החקיקה ובהפסקת התשלומים, בין אם כהחלטה מדינית ובין אם באמצעות חקיקה.
<תא"ל יוסי קופרווסר: למצער, צריך לפחות לקזז את התשלומים האלה מסיוע החוץ ומהעברות הכספים מישראל.
<תא"ל יוסי קופרווסר: לא יכול להיות שאנחנו משלמים על זה; דבר רביעי, כדאי לקדם תביעות של נפגעי טרור נגד הרשות הפלסטינית, משום שהיא אחראית ישירות לפיגועים שמתבצעים על-ידי התשלום שהיא מבצעת לאלה שמבצעים את הפיגועים.
<תא"ל יוסי קופרווסר: לעודד פעילות של משלמי מסים במערב נגד השימוש בכספים שהם משלמים כסיוע לטרור.
חיים ילין: לפני שבוע, תוך כדי נסיעתי לירושלים, לא זוכר באיזה תחנה, שמעתי חוקרת שמדברת על זה שהם עושים שימוש בתשתיות של מדינת ישראל ושל בנק ישראל לעשות את ההעברות.
חיים ילין: היא מאשימה את ממשלת ישראל - - -
יעקב פרי: יש העברה מסודרת.
יעקב פרי: הכסף שמדינת ישראל אמורה לשלם – כל מיני מע”מ ודברים מהסוג הזה – לרשות הפלסטינית.
יעקב פרי: מעבירים את זה בצורה חוקית ולגיטימית באישור בנק ישראל.
חיים ילין: לא דובר על זה.
יעקב פרי: בתוך זה יש גם את הכסף שמשלמים למחבלים.
<תא"ל יוסי קופרווסר: הכסף הזה עובר דרך מנגנונים ישראלים.
חיים ילין: אז תסביר לי מה אנחנו מתבכיינים.
חיים ילין: תסגור את הברז וזהו.
חיים ילין: במיוחד שאני יודע ששליש מהתקציב עובר גם לרצועת עזה להחזקת המנגנונים שם, ואני חוטף את זה אחרי זה בטילים.
חיים ילין: זאת אומרת, זה לא רק דרך הטרור האישי.
אבי דיכטר: תשובה קצרה, קופר, רק לטכניקה שזה עובד.
<תא"ל יוסי קופרווסר: יש שלושה רבדים לתשובה לזה.
<תא"ל יוסי קופרווסר: בראש ובראשונה, יש חוסר רצון לנקוט צעדים נגד הפלסטינים.
<תא"ל יוסי קופרווסר: זה מין שילוב של חשש שאם ננקוט צעדים הרשות תתמוטט; אם ננקוט צעדים תהיה הסלמה; אם ננקוט צעדים זה יביא להפסקת שיתוף הפעולה הביטחוני.
<תא"ל יוסי קופרווסר: כל הדברים האלה עומדים בשורש התפיסה שאומרת שנהיה מאוד זהירים עם מה שאנחנו עושים מול הרשות הפלסטינית; מבחינת חלק מהגופים יש גם חשש שמא זה ייראה לא טוב במערכות מול ציבורים מוסלמים ופלסטינים במקומות שונים, בין אם במערב ובין אם באזור.
<תא"ל יוסי קופרווסר: לכן יש מין נטייה להיות זהירים מאוד במה שעושים מול הרשות הפלסטינית.
<תא"ל יוסי קופרווסר: דבר שלישי, אצל חלק מהגורמים המערביים יש גם איזה חשש שאולי באמת אנחנו אשמים, אולי אנחנו לא בסדר, אולי הפלסטינים הם באמת קורבנות שלנו ולכן למה לנקוט נגדם צעדים.
עליזה לביא: אבל בסיור שקיימנו ביום חמישי, גם המינהל האזרחי מחזיק בדעות האלה.
אבי דיכטר: בהמשך נשמע את מתפ"ש, יש לנו אותו בסדר הדוברים.
אבי דיכטר: אנחנו עוברים לפן הנוסף של מבט דרך התקשורת הפלסטינית.
אבי דיכטר: איתמר מרכוס, מ-PMW, בבקשה.
עליזה לביא: הם אומרים ככה - - -
שולי מועלם-רפאלי: אני לא הייתי, לא שמעתי.
אבי דיכטר: חברי הכנסת, זה דיון פתוח.
אבי דיכטר: לא לבזבז תחמושת.
עליזה לביא: כן, אבל יש לנו דיונים בעשר.
אבי דיכטר: אנחנו מכבדים מאוד את הדיונים האחרים, אבל את זה יותר.
<איתמר מרכוס: אני אתמקד בנושא ההסתה.
<איתמר מרכוס: הדבר החשוב שאני רוצה להסביר שעם כל הנושאים ששמענו כאן, ההסתה היא לא אקראית והיא לא זריקה פה ושם.
<איתמר מרכוס: יש מדיניות של הסתה, הסתה מסודרת, ויש תקופות שההסתה משתנה לפי הצרכים של הרשות הפלסטינית.
<איתמר מרכוס: אני אחלק את זה לשני סוגים של הסתה: יש מסרים קבועים של הסתה, כמו עידוד שנאה, האדרת מחבלים, הצדקת המאבק המזוין; יש מסרים נקודתיים.
<איתמר מרכוס: בתקופות שהרשות הפלסטינית זקוקה לאלימות, לטרור ולפיגועים, אז יש התמקדות בעניין מסוים, קריאה לשימוש באלימות ויש שינוי מהותי.
שולי מועלם-רפאלי: והר הבית תמיד על ראש שמחתנו.
<איתמר מרכוס: אני רוצה להראות דוגמאות לדברים האלה, כדי שנבין גם מה שקרה בשנה שעברה, בפיגועים של שנת 2015, 2016, למה זה קרה בזמן שזה קרה, איך הרשות הפלסטינית יזמה את זה ואיך היא ליוותה את הפיגועים.
<איתמר מרכוס: ראשית, עידוד השנאה – שמענו חלק מהמסרים, אבל יש עלילות קבועות שאנחנו שומעים כבר 20 שנה שאנחנו עוסקים בזה: ישראל מפיצה סמים כדי להרוס את הנוער הפלסטיני; שואפת להרוס את מסגד אל-אקצה; עושה ניסויים רפואיים; מתעללת ורוצחת אסירים; מבצעת טיהור אתני; עומדת מאחורי כל מלחמות בין ערבים.
<איתמר מרכוס: כלומר, יש דמוניזציה מתמדת, כל הזמן, לשמור על השנאה באש נמוכה.
<איתמר מרכוס: יש דמוניזציה – היהודים הם קופים וחזירים; יהודים הם שטן; ישראל היא פרויקט השטן; אין לישראל זכות קיום בגלל שאנחנו קולוניאליסטים.
<איתמר מרכוס: כל אלה חלק מההסתה הקבועה שאנחנו שומעים כבר שנים בלי קשר למה שקורה בעולם הפוליטי.
<איתמר מרכוס: אני אתן כמה דוגמאות של הדברים האלה: מחמוד אל-הבאש, איש הדת החשוב ביותר ברשות הפלסטינית, מונה על-ידי מחמוד עבאס להיות שופט שריעה עליון, מסביר את הקונפליקט עם ישראל.
<איתמר מרכוס: אני לא אביא את כל הסרטונים, כי זה לוקח יותר מדי זמן, אבל אני אצטט.
<איתמר מרכוס: הוא אומר: "הסכסוך שמתנהל כאן בפלסטין הוא סכסוך היסטורי בין האמת והשקר, בין טוב לרע.
<איתמר מרכוס: את הרע מייצגים ההיבריסים, השטנים, תומכיהם.
<איתמר מרכוס: איננו ממציאים כאן משהו חדש – סכסוך בין שתי ישויות, הטוב והרע.
<איתמר מרכוס: סכסוך בין שני פרויקטים, פרויקט של אללה ופרויקט של השטן".
<איתמר מרכוס: ישראל היא פרויקט של השטן בגלל שאנחנו מייצגים אלפי שנים של יהדות, והיהדות קשורה לשטן, קשורה לרע ולרוע שבעולם.
<איתמר מרכוס: זו אידאולוגיה אנטישמית ביותר, ומי מחזיק באידאולוגיה הזאת?
<איתמר מרכוס: היועץ של עבאס לענייני דת.
<איתמר מרכוס: זה היועץ האישי שלו ומינוי של עבאס.
<איתמר מרכוס: מסרים כאלה חוזרים על עצמם כל הזמן.
<איתמר מרכוס: איך המסרים האלה מועברים לילדים – תראו את הסרטון הזה, שראינו שש פעמים בטלוויזיה הפלסטינית.
<איתמר מרכוס: הוצג סרטון, להלן התרגום כפי שהופיע בכתוביות: "לימדו אותי בצעירותי שהערביות היא הכבוד שלי...
<איתמר מרכוס: ושאדמותינו משתרעות מהקצה אל הקצה ושמלחמותינו ניו למען מסגד אל-אקצה, ושהאויב שלנו, ציון, הוא שטן בעל זנב, ושצבאות אומתנו הם דגולים".
<איתמר מרכוס: הילדה מדקלמת: האויב שלנו הוא שטן.
<איתמר מרכוס: ציון – שטן בעל זנב.
<איתמר מרכוס: שישה ילדים, ולאחרונה עוד ילד, מבטאים ואומרים את אותו הדבר.
<איתמר מרכוס: שומעים את זה מההנהגה הדתית החשובה ביותר וגם רואים איך מעבירים את זה לילדים.
<איתמר מרכוס: בכל הנושא הלא דתי, הנושא הלאומי, הרשות מלמדת שלא רק שאין לישראל זכות קיום, אלא שכשהפלסטינים משתמשים במילה "הכיבוש", זה מתייחס להקמת ישראל.
<איתמר מרכוס: אני אתן לכם דוגמה מתוכנית ילדים, כי חשוב מאוד לראות איך הם רואים את הכיבוש וסיום הכיבוש ועל מה יסתיים הכיבוש.
<איתמר מרכוס: הוצג סרטון, להלן התרגום כפי שהופיע בכתוביות: "יפו, חיפה, עכו, נצרת וכל הערים הפלסטיניות שנכבשו ב-48 יחזרו אלינו יום אחד".
<איתמר מרכוס: התוכנית בשם "בית ביות", הבית הטוב, היא התוכנית החשובה ביותר לילדים ברשות הפלסטינית.
<איתמר מרכוס: זה מסר שחוזר ונשנה, שהכל כבוש והכל יחזור להיות פלסטין.
<איתמר מרכוס: אלה מסרים שממשיכים כל הזמן.
<איתמר מרכוס: האדרת מחבלים – רק לפני שבוע פרסמנו מחקר על 28 בתי-ספר ברשות הפלסטינית על שמות של מחבלים.
<איתמר מרכוס: מדובר כאן במחבלים כבדים.
<איתמר מרכוס: לדוגמה, יש שלושה בתי-ספר על שם דלאל מוגרבי, מטבח כביש החוף.
<איתמר מרכוס: יש בתי-ספר על שם אבו-ג'יה
<איתמר מרכוס: אד וארבעה בתי-ספר על שם צלאח ח'לף, שאחראי על הטבח במינכן.
ענת ברקו: מה עם הנורבגים שעכשיו יצאו נגד זה שהכספים שלהם עוברים לזה?
<איתמר מרכוס: אני אדבר על זה.
<איתמר מרכוס: לפני ארבעה ימים פרסמנו מחקר על חודש שלם – עשינו את זה במיוחד בשביל דונאלד טראמפ, נשיא ארצות הברית, כשהיה כאן, ודיברו על הפסקת ההסתה.
<איתמר מרכוס: בדקנו חודש שלם של הרשות הפלסטינית.
<איתמר מרכוס: מצאנו שהאדירו 44 מחבלים שרצחו בסך הכל 440 אנשים.
<איתמר מרכוס: זה רק לפני חודש.
<איתמר מרכוס: 14 מהם מחבלים מתאבדים ורוצחים.
<איתמר מרכוס: למשל, מחבל מתאבד שרצח 23; מחבלת מתאבדת רצחה שישה; את דלאל מוגרבי שיבחו שש פעמים במשך חודש; עבדאללה ברגותי, 67 מאסרי עולם; עבאס א-סייד, שתכנן את הפיגוע במלון פארק.
<איתמר מרכוס: זה רק בחודש אחד, כך שזה דבר שחוזר על עצמו כל הזמן.
<איתמר מרכוס: הצדקת הטרור – זה דבר מאוד חשוב.
<איתמר מרכוס: הרשות הפלסטינית מצביעה על החלטת האו"ם מ-74', שיש להם זכות להשתמש במאבק המזוין.
<איתמר מרכוס: הם לא משתמשים במילה טרור.
<איתמר מרכוס: הם מצטטים את החלטת האו"ם מ-74': Recognize the right of the Palestinian people to regain its rights by all means .
<איתמר מרכוס: בכל האמצעים.
<איתמר מרכוס: הם מתרגמים את זה ואומרים את זה וגם מחנכים כך בספרי הלימוד.
<איתמר מרכוס: דוגמה נוספת, עבאס א-סאקי, חבר הוועדה המרכזת של הפת"ח: We have [UN] General Assembly Resolution, to use all means of struggle, including armed struggle.
<איתמר מרכוס: זאת אומרת, גם מאבק מזוין.
<איתמר מרכוס: הם מצדיקים את זה, אומרים וטוענים.
<איתמר מרכוס: זו הסיבה ששמענו שהם נקראים "אסרא", שהיא אסירים כמו אנשי צבא, בגלל שהם טוענים שיש להם זכות על-ידי האו"ם כדי להמשיך.
<איתמר מרכוס: למעשה זה היסוד לזה שהם מצדיקים את העניין הזה.
<איתמר מרכוס: דוגמה נוספת של תוכנית ילדים מלפני מספר חודשים, אותה תוכנית ילדים, איך הם מעודדים גם הרג וגם שוהאדה לילדים גם בגיל הצעיר.
אבי דיכטר: באיזו טלוויזיה זה?
<איתמר מרכוס: זו הטלוויזיה הרשמית של הרשות הפלסטינית, באותה תוכנית "בית ביות".
<איתמר מרכוס: הוצג סרטון, להלן התרגום כפי שהופיע בכתוביות: "היום, הו הגדה שלנו, עזה שלנו, שאי קולך.
<איתמר מרכוס: הו אדמתנו, הזמן לא חלף.
<איתמר מרכוס: כמו שעקרנו אותם מעזה ומשדרות, כמו ששחטנו אותם ברחובות של, ביירות.
<איתמר מרכוס: למענך, יאסר ערפאת, למענך נמוך.
<איתמר מרכוס: אחרי הלילה מגיע אור היום, ועלה התאנה יוסר...
<איתמר מרכוס: מחר ננקום את נקמתנו, ואת מנהיגם יובילו בתוך ארון.
<איתמר מרכוס: " מנחת התוכנית: "בראוו, מוחמד.
<איתמר מרכוס: תודה, תודה, תודה.
<איתמר מרכוס: " בראוו, דמנו מזון למהפכה.
<איתמר מרכוס: הם יבואו בתוך ארון.
<איתמר מרכוס: שוב, זה חלק מהמסרים השוטפים.
ענת ברקו: זה abuse של ילדים.
ענת ברקו: האמת שלמה שקורה כאן, יוניצ"ף היה צריך להגיד שיש כאן abuse, יש כאן פגיעה בילדים ועל זה ללכת, כי הילדים האלה אין להם שום זכות בחירה בחיים.
ענת ברקו: בסופו של דבר הנורמטיבי הוא הטרור, כי ההסתה הזאת לא מאפשרת להם לחשוב על שום דבר.
<איתמר מרכוס: בנוסף למסרים הקבועים, בזמנים שהרשות הפלסטינית מעוניינת בטרור, מועברים מסרים נקודתיים.
<איתמר מרכוס: אני רוצה להביא דוגמה מגל הטרור שהתחיל באוקטובר 2015 ומה הם עשו.
<איתמר מרכוס: הם לקחו נושא אחד לפיו ישראל מתכננת להרוס את מסגד אל-אקצה והפכו לנושא שלא שהיה ברקע כל הזמן, אלא נושא שבמשך חודשיים שמענו 50 דוגמאות למסר הזה.
<איתמר מרכוס: דוגמה חשובה מאוד: ישיבת ממשלה פלסטינית.
<איתמר מרכוס: בתום הישיבה שמענו הודעה שהממשלה החליטה שלישראל יש מטרה להשתלט באופן מוחלט על מסגד אל-אקצה כהכנה להריסתו ולהקמתו של בית המקדש המדומה על חורבותיו.
<איתמר מרכוס: זו החלטה של הממשלה הפלסטינית באותה תקופה, לקראת התקופה של האלימות.
<איתמר מרכוס: כפי שאמרתי, היו כ-50 אמירות כאלה, כמו שישראל מטמאת את הר הבית.
<איתמר מרכוס: ראינו את זה בכזאת כמות שלא ראינו לפני זה.
<איתמר מרכוס: אפילו מסר כמו שישראל שוחטת את מסגד אל-אקצה.
<איתמר מרכוס: היו הרבה אמירות כאלה ואפילו לפי הסקר של הרשות 50% מאמינים שישראל מתכננת להרוס את מסגד אל-אקצה וכיפת הסלע ולהחליף במקדש יהודי.
<איתמר מרכוס: היתה הסתה מוצלחת ביותר.
<איתמר מרכוס: בעקבות כל הדבר הזה בא אבו-מאזן, מחמוד עבאס, לטלוויזיה, ונותן את הנאום שלו, שלמעשה היה האות לתחילת האלימות, ואומר: אנחנו מברכים את המורביטון.
<איתמר מרכוס: אנחנו מברכים כל טיפת דם שנשפכה למען ירושלים.
<איתמר מרכוס: אל-אקצה שלנו, כנסיית הקבר.
<איתמר מרכוס: אין להם זכות לטמא אותם ברגליים המטונפות.
<איתמר מרכוס: זה היה האות לתחילת האלימות ואכן התחילה האלימות.
<איתמר מרכוס: השניים הראשונים נהרגו בעיר העתיקה ב-2 באוקטובר.
<איתמר מרכוס: ברגע ששניים נהרגו, יצא זרם, אין-סוף של הסתה, מתוך הגורמים הרשמיים של הרשות.
<איתמר מרכוס: כל הדברים האלה שאתם רואים הם דברים של הפת"ח שמופיעים באתר שלהם, כל הסכינים של הפת"ח.
<איתמר מרכוס: גם בערוץ הטלוויזיה של הפת"ח, אאודה, שמענו דברים כאלה.
<איתמר מרכוס: הוצג סרטון: "הטבע אותם בים הדמים, הרוג אותם בכל דרך שתרצה".
<איתמר מרכוס: אנחנו רואים כאן את השינוי מהסתה לשנאה, להסתה לרצח, ממש ברשות הפלסטינית.
<איתמר מרכוס: יש סרטונים שמראים איך צריך לשחוט חייל.
<איתמר מרכוס: זה מופיע בעמוד הפייסבוק של הפת"ח:
<איתמר מרכוס: החזק היטב את נשקך – אין-סוף של מסרים.
<איתמר מרכוס: כל מי שרצח בכל התקופה של הפיגועים, אף אחד מהם לא קיבל גינוי מאף גורם ברשות הפלסטינית.
<איתמר מרכוס: הרוצחים נחשבו כגיבורים.
<איתמר מרכוס: מוהנד חלבי, שעשה את הפיגוע הראשון – פת"ח פרסם שלקחו עפר מהר הבית והביאו את זה לקבר שלו.
<איתמר מרכוס: גם המחבלים הצעירים ביותר – הצעיר ביותר הוא ילד בן 13, אחמד מנסרה, שדקר ילד ישראלי בן 13 בצוואר, כמעט רצח אותו.
<איתמר מרכוס: היה טורניר כדורגל בתוך בתי-ספר של הרשות ברמאללה על שמו של אחמד מנסרה.
<איתמר מרכוס: זה מסר מאוד חשוב לילדים צעירים, שאחמד מנסרה הוא הגיבור שלהם.
<איתמר מרכוס: באותה תקופה היה גם גביע על שם דלאל מוגרבי.
<איתמר מרכוס: המנהיגים של הרשות לא עמדו מהצד, אלא תמכו בזה ועודדו את זה.
<איתמר מרכוס: אני רוצה להתמקד בג'יבריל רג'וב, שאחראי על הספורט ברשות הפלסטינית.
<איתמר מרכוס: בחסותו היה טורניר כדורגל על שם מוהנד חלבי.
<איתמר מרכוס: שוב, מוהנד חלבי הוא הרוצח שהצית את כל הפיגועים.
ענת ברקו: אה, זה זה שהצטלם עם אראל מרגלית?
קסניה סבטלובה: והיו שהצטלמו עם אבו-מאזן ויאסר ערפאת גם יחד - - -
שולי מועלם-רפאלי: תנו לאיתמר להמשיך, הדברים הם כל כך מהותיים כשמגיעים להנהגה.
אבי דיכטר: איתמר, תגיע להסתה.
אבי דיכטר: אנחנו רוצים לסיים.
<איתמר מרכוס: ההנהגה – ג'יבריל רג'וב, כך הוא דיבר וממש בירך ועודד רצח: הוצג סרטון, להלן התרגום כפי שהופיע בסרטון: אתמול נערכה בחברון לוויה ל-17 שהידים.
<איתמר מרכוס: כמובן שזה מקור לגאווה לכולנו.
<איתמר מרכוס: אני אומר שמי שעשה פעולות גבורה של יחידים, אנחנו בתנועת פת"ח מברכים על כך, מעודדים אותם, ומחשיבים אותם לגיבורים ולכתר על ראשי כל הפלסטינים.
<איתמר מרכוס: בשלב זה שיש בו היחלשות ותסכול, ישנה קבוצת אנשים, החל מאחינו מוהנד חלבי וכלה בשהיד האחרון.
<איתמר מרכוס: ..
<איתמר מרכוס: מתקיימת תחרות בין אנשים יחידים.
<איתמר מרכוס: זה נושא שאנחנו צריכים לעמוד עליו – האם אנחנו בעד או נגד?
<איתמר מרכוס: אני אומר, שאנחנו בוועד המרכזי דנו בנושא הזה, ואנחנו בעד".
אורן אסף חזן: מתי היה הנאום הזה?
<איתמר מרכוס: זה היה ב-1 בינואר 2016.
<איתמר מרכוס: הוא אמר: אנחנו בפת"ח דנו בזה ויצאנו בעד.
אורן אסף חזן: ואז אנשים כמו אראל מרגלית הולכים להיפגש איתו ונותנים לו גושפנקה.
<איתמר מרכוס: אבו-מאזן עצמו לא רק שהוא לא גינה, הרבה פעמים הוא אמר: מה שקורה עכשיו בשטח זה מה שאנחנו יזמנו.
<איתמר מרכוס: אני לא אשמיע את הכל, אני רק אקרא מהסוף.
<איתמר מרכוס: אגב, הוא אומר את זה אחרי 65 דקירות, 16 אירועי ירי ו-14 נרצחים: אנחנו אמרנו לכל האנשים: אנחנו רוצים התקוממות עממית בדרכי שלום, ואכן היא כזאת – אכן היא כזאת - אך מעשי האיבה באש ובקליעים באים מצד הישראלים.
<איתמר מרכוס: אם אפשר לראות משהו אופטימי בכל הדבר השחור הזה – תגובות העולם בזמן האחרון השתנו.
<איתמר מרכוס: אני רוצה לתת דוגמה – ביום שישי פרסמנו שהיה מרכז חברתי לנשים שמומן על-ידי האו"ם ועל-ידי נורבגיה.
<איתמר מרכוס: באותו יום שר החוץ הנורבגי גינה את זה ואמר שהם מורידים את השם שלהם ומבקשים את הכסף בחזרה.
<איתמר מרכוס: עניין של שעות שהדבר הזה קרה.
<איתמר מרכוס: אחרי זה גם האו"ם גינה את זה ואתמול גם מזכ"ל האו"ם גינה את זה, כך שאנחנו רואים תגובה מיידית של העולם.
יעקב פרי: מה הסיבה לשינוי הבין-לאומי?
שולי מועלם-רפאלי: הרצח שמתחולל בארצותיהם.
ענת ברקו: הם פשוט רואים שהטרור בעולם נראה אותו הדבר.
<איתמר מרכוס: אני חושב שריבוי המחקרים, ריבוי הפגישות שאנחנו עושים.
<איתמר מרכוס: אני למשל עושה 10 עד 15 פגישות עם חברי פרלמנט בשנה, ויש קבוצות של חברי פרלמנט ברחבי העולם שדנים בזה.
<איתמר מרכוס: באנגליה למשל, דנו בנושא הזה של משכורות לאסירים עוד לפני שדנו בזה בארץ או ארצות הברית.
<איתמר מרכוס: גם בנורבגיה דנו בזה.
<איתמר מרכוס: עכשיו יש בעולם הרבה יותר מודעות לכל הנושאים האלה.
אורן אסף חזן: זה לא קשור במקרה גם לפיגועים?
<איתמר מרכוס: יכול להיות שגם קשור.
אורן אסף חזן: אנחנו לא נמחק את זה ששוחטים להם אנשים.
אבי דיכטר: תודה רבה לאיתמר.
אבי דיכטר: אנחנו עוברים למשרדי הממשלה.
אבי דיכטר: המשרד לעניינים אסטרטגיים, ולאחריו - המתפ"ש.
<מאיר אינדור: אני רוצה להציג גם את העמדה של נפגעי הטרור כבעלי עניין.
אבי דיכטר: אנחנו נגיע אליכם, כרגע אנחנו עם משרדי הממשלה.
אבי דיכטר: המשרד לעניינים אסטרטגיים, בבקשה.
<עידו מזרחי: תודה רבה.
<עידו מזרחי: בוקר טוב לכל חברי הוועדה, נעים מאוד להיות פה.
<עידו מזרחי: האמת שנאמרו כבר המון דברים ונסרקו הדוגמאות, האסירים וכו', אבל אני אשתדל לתת את העמדה של המשרד לעניינים אסטרטגיים.
<עידו מזרחי: אני במשרד כבר חמש שנים, מנהל את המעקב אחר ההסתה ברשות הפלסטינית.
<עידו מזרחי: מורי קופרווסר, שיושב פה, הביא אותי לפני חמש שנים.
<עידו מזרחי: יצוין שהמשרד החל את המעקב כבר בשנת 2009 בדגש על הרשות הפלסטינית והפת"ח והדברים שראינו כאן מוכרים.
<עידו מזרחי: הפריזמה העיקרית של המשרד במעקב אחר ההסתה ברשות הפלסטינית היא עידוד ותמיכה בטרור ומערכת החינוך הפלסטינית.
<עידו מזרחי: בסקירה שלי אני אשתדל לגעת בשני הדברים האלה, אף-על-פי שנושא האסירים וכו' די כוסה.
<עידו מזרחי: אני אציין שהמשרד, בהיותו משרד ממשלתי, משתף פעולה עם משרדים אחרים, בדגש על מטה ההסברה הלאומי, משרד החוץ.
יעקב פרי: מי השר היום?
<עידו מזרחי: השר גלעד ארדן.
מרדכי יוגב: שאלה טובה.
<עידו מזרחי: אין ועדה שלא נתקלתי בשאלה הזאת.
מרדכי יוגב: זה כמו השאלה איפה מעונות היום היום.
מרדכי יוגב: גם זה אנחנו לא בטוחים.
<עידו מזרחי: חשוב לי לציין שיש שיתוף פעולה בין המשרדים, כולל גם התייעצויות תדיר עם מתאם פעולות הממשלה בשטחים.
<עידו מזרחי: אפרופו השר, רק לפני חודש, ערב יום העצמאות, פרסם השר ארדן מאמר ביומון ה"ניו-יורק טיימס" המכובד בנושא התשלומים למשפחות האסירים ולמחבלים.
<עידו מזרחי: קצת לפני כן מטה ההסברה הלאומי והמשרד לנושאים אסטרטגיים הפיקו בצוותא סרטון בנושא המשכורות שמשולמות.
<עידו מזרחי: קופרווסר פרס והציג לעומק את הנתונים ואת כל הפרטים.
<עידו מזרחי: כשהחל גל הטרור, בשנת 2015, היתה הירתמות של משרדי הממשלה להוציא לקטים כמעט על בסיס יום יומי ולהפיץ אותם לתפוצות, לקונסוליות וכו', כדי להעלות את המודעות לעניין של טרור הסכינאות.
שולי מועלם-רפאלי: האם באסטרטגיית המשרד יש תוכנית להתמודד עם העברת הכספים שנעשית בצנרת הממלכתית של מדינת ישראל?
<עידו מזרחי: זה עלה קודם - - -
שולי מועלם-רפאלי: סליחה, איחרתי.
שולי מועלם-רפאלי: אם דיברת קודם, אני מתנצלת.
<עידו מזרחי: זה עלה קודם על-ידי קופרווסר.
<עידו מזרחי: המשרד הציג מספר פעמים בוועדת החוץ והביטחון ובישיבת הממשלה לפני כשנה, ועלה גם נושא האסירים, אבל אני מעדיף להמשיך הלאה.
שולי מועלם-רפאלי: זו תשובה שחברי הכנסת מעולם לא קיבלו.
שולי מועלם-רפאלי: מה זאת אומרת אתה מעדיף להמשיך הלאה?
שולי מועלם-רפאלי: זה בסדר, זכותך להגיד אין לי מה לומר בנושא הזה.
שולי מועלם-רפאלי: אני שאלתי שאלה פשוטה – האם המשרד, בתוכנית האסטרטגית שלו, הציב יעד להתמודד עם העברת הכספים לרשות הפלסטינית, שבתוכה גם עוברים כספים לאסירים?
<עידו מזרחי: כמו שאמרתי, המשרד במשך שנים רבות מנהל את המעקב והעלה את נושא האסירים למודעות, עוד כשקופרווסר היה המנכ"ל.
אמיר אוחנה: התשובה היא לא.
אבי דיכטר: השאלה של חברת הכנסת שולי מועלם היא במקומה.
אבי דיכטר: שמענו סקירות מגופים שלא אמורים להיות ביצועיים.
אבי דיכטר: עכשיו עברנו למשרדים, וכשם שאנחנו מצפים לשמוע ממשרד הביטחון אנחנו מצפים לשמוע מהמשרד לעניינים אסטרטגיים או ממשרד ראש הממשלה מהם הצעדים הביצועיים לאור כל מה ששמענו בסקירות, שאתה די מסכים איתן.
<עידו מזרחי: משהו ביצועי לא.
<עידו מזרחי: שימו לב שבחודשים האחרונים יש ממש העלאת הנושא למודעות באופן מאוד מאוד עצום, הרבה יותר מאשר בפעם הקודמת.
אורן אסף חזן: לא מודעות, תענה להם לשאלה.
אורן אסף חזן: למה אתה הולך סחור סחור?
יעקב פרי: עושים ברף המודעות.
שולי מועלם-רפאלי: יש לזה חשיבות עצומה, אבל אנחנו חייבים גם דברים מעשיים.
אורן אסף חזן: לא נעים לי, אבל נראה לי שעשרות נרצחים פה העלו את המודעות מספיק טוב.
אורן אסף חזן: לא היה צריך אותם בשביל המודעות.
<מאיר אינדור: מר מזרחי, אם זה לא מספיק במודעות, אנחנו מוכנים לשרת אתכם.
אורן אסף חזן: אני לא הייתי מחייך במקומך.
אבי דיכטר: עידו, תמשיך בבקשה.
אבי דיכטר: אתה יכול להרגיש חופשי להיות עצוב או לחייך.
אורן אסף חזן: אמרתי שאני לא הייתי מחייך.