GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורן אסף חזן: לא אמרתי לו אם לחייך.
אבי דיכטר: חיוך זה לא המאפיין שלך, אורן, אנחנו יודעים.
אורן אסף חזן: עשרות בכיכר ניסו למחוק לי אותו ולא הצליחו.
<עידו מזרחי: דיברתי קודם על הלקטים שהפיק המשרד בגל הסכינאות שהחל באוקטובר 2015.
<עידו מזרחי: הממד העיקרי היה הטרור העולמי, הדאעשיסטי, וגם העניין שהוצג קודם – ההתנגדות העממית הבלתי אלימה, "אל מוקאומה א-שעבייה", היתה האינסנטיב לדבר הזה.
<עידו מזרחי: תמונת המצב כיום – מערכת החינוך הפלסטינית: אני חושב שדגש מיוחד ניתן לעניין של הנחלת המסרים בקרב הילדים והנוער במערכת החינוך הפלסטינית, הן באמצעות ספרי הלימוד, הן באמצעות הרשתות החברתיות.
<עידו מזרחי: התכנים הם הנרטיב – הם התכנים שקופרווסר הציג.
<עידו מזרחי: חשוב לציין שהספרים כוללים בתוכם גם מטענים מעולם האסלאם, עידוד לוחמי הג'יהאד, עידוד השוהאדה, והנרטיב של פלסטינים מהים עד לנהר.
<עידו מזרחי: חשוב לציין שספרי הלימוד, לאחר שנים רבות שספרי הלימוד יצאו תחת ערפאת ולאחר מכן שנה אחת אבו-מאזן וחמאס, במהדורות שמודפסות בכל פעם מחדש, השנה הזאת חל שינוי: ספרים לכיתות א' עד ד' יצאו לראשונה בהדפסה חדשה.
<עידו מזרחי: יש שם המשך של המגמות, אבל גם משהו קצת מדאיג, שעוד לא נתקלנו בו.
<עידו מזרחי: אני אצטט רק דוגמה אחת מתוך ספר לימוד חדש לכיתה ג' במקצוע הלשון.
<עידו מזרחי: ספר הלימוד שם משתמש במינוח שעד היום לא נתקלנו בו במעבר על הספרים.
<עידו מזרחי: ברשותכם, אני אקרא בערבית ואתרגם: קסמאן סאודחי בדימאי, ליאורווי ארד אל-כורמא, ואוזיל אלראסיב מן בלדי, ואובידו פלול אלרואבה.
<עידו מזרחי: השיר ממשיך, וצריך לשנן אותו.
<עידו מזרחי: מה שקראתי עכשיו אומר:
<עידו מזרחי: אני נשבע שאקריב את דמי על מנת לפדות את ארץ המכובדים ואסיר את הגוזל מאדמתי.
<עידו מזרחי: ושימו לב: ואובידו פלול אל רואבה – אשמיד את שאריות, את שרידי הזרים.
<עידו מזרחי: זו מנגינה שצריכה מאוד מאוד להדאיג.
<עידו מזרחי: עד היום המינוח היה שישראל מבצעת השמדת עם לפלסטינים והנרטיב של הנכבה וכו'.
<עידו מזרחי: זה איזשהו שינוי שנשים לב אליו.
<עידו מזרחי: בשנה הבאה אמורים להצטרף ארבע כיתות נוספות, ה' עד ח' שיעברו שינוי מחדש.
<עידו מזרחי: אנחנו נעקוב לראות מה התכנים שעולים שם.
<עידו מזרחי: גם בספרי הלימוד החדשים אותם מסרים על שיבה לחיפה וליפו, כלומר זה לא רק הכיבוש של 67'.
מנחם אליעזר מוזס: זה גם במערכת החינוך במזרח ירושלים, נכון?
<עידו מזרחי: במערכת החינוך עד כיתה י', הספרים שנלמדים ברשות הפלסטינית נלמדים גם במזרח ירושלים.
מנחם אליעזר מוזס: זו ירושלים המאוחדת.
<עידו מזרחי: אני רוצה להסב את תשומת לבכם לנקודה נוספת מדאיגה, שאנחנו מכירים אותה אבל היא קיבלה בולטות בתקופה האחרונה, וזו הצהרה רשמית של משרד החינוך הפלסטיני, שלא במירכאות, ליפול במלכודת הדו-קיום עם ישראל, עם אוניברסיטאות, עם תלמידים, עם בתי-ספר.
<עידו מזרחי: זה מדאיג, כי זה מראה על ריחוק.
<עידו מזרחי: בסך הכל, המשרד שבודק את השיח של שלום, של תרבות של שלום, ואנחנו רואים שיש ממש מגמה להתרחק מישראל, שום עידוד של פעילות של דו-קיום.
<עידו מזרחי: זכורות דוגמאות מהעבר, שמורה לקח את הילדים לתל-אביב וכששמעו על זה שהם רקדו עם תלמידים אחרים על הים ופיטרו את המורה הזה; פרופ' מאוניברסיטת אל-קודס לקח את התלמידים שלו למחנה ההשמדה באושוויץ לראות את הזוועות שאירעו ליהודים ולאחר מכן הוא נאלץ לעזוב את תפקידו.
<עידו מזרחי: זוהי מגמה מדאיגה.
<עידו מזרחי: על מימון האסירים אני לא אחזור, אני רק אגיד ששלשום מונה כרים יונס, אחד מהמחבלים שיושב למעלה מ-30 שנה ומשתכר הרבה, לוועדה המרכזית של הפת"ח על-ידי אבו-מאזן.
<עידו מזרחי: יכול להיות שיש פה עניין פנים פלסטיני - - -
<מאיר אינדור: וכיכר נקראת על שמו.
<עידו מזרחי: וכיכר נקראת על שמו.
<עידו מזרחי: אלה דברים שקורים אד הוק.
<עידו מזרחי: איתמר הזכיר את המקרה הנורבגי; השיח שהתפרסם לגבי הצעקות של טראמפ.
<עידו מזרחי: כלומר, יש שינוי בקשב.
<עידו מזרחי: אנחנו רואים שיש אפשרות אולי קצת יותר ללחוץ.
<עידו מזרחי: נקודה מדאיגה אחרונה שאני רוצה להעלות, ציין את זה גם ד"ר ראובן ארליך – יש איזה סוג של חלוקת תפקידים או עבודה.
<עידו מזרחי: בזמן שלא עלינו יש פיגועי דריסה או טרור או דקירה, מיד הצד הפלסטיני-הרש"פי אומר שהיתה פה הוצאה להורג בדם קר של נער צעיר פלסטיני.
<עידו מזרחי: לאחר מכן יש טענות שישראל זורקת את הסכין, מצמידה אותו, ולמעשה כך היא מצדיקה את ההרג.
<עידו מזרחי: זה ברמה הרשמית.
אבי דיכטר: עידו, סליחה שאני קוטע אותך.
אבי דיכטר: אנחנו מצפים לשמוע ממך, כנציג המשרד לעניינים אסטרטגיים, לא על החלוקה של התפקידים ברשות הפלסטינית בין המשרדים השונים, אלא אצלנו – מה עושה המשרד לעניינים אסטרטגיים לאור כל מה שתיארו ואתה הוספת בתיאור.
אבי דיכטר: מה תפקידו של המשרד או מה ביצועיו של המשרד בתחום הזה או מה התכנון לעתיד לבוא?
<עידו מזרחי: מעבר למעקב שנעשה כבר יותר משבע שנים, והמעקב הזה חשוב כי צריך לדעת וצריך להציף את הדברים – היום אנחנו בעידן של טרור עולמי שהכל ידוע וברור, אלה דברים שנמשכים כבר שנים רבות.
<עידו מזרחי: מעבר לכך, המשרד ימשיך במעקב.
<עידו מזרחי: אנחנו נכנסים עכשיו לתקופה של רמדאן ותום ביקור טראמפ, שנת הלימודים ברשות הפלסטינית הסתיימה, על פניו זו אמורה להיות תקופה יחסית שקטה.
<עידו מזרחי: אנחנו נמשיך את המעקב ובהתאם לממצאים ומה שעולה אנחנו נהדהד את זה ונפרסם את זה.
<עידו מזרחי: חשוב לי להדגיש, שאף-על-פי שלצערנו זה לא נמצא, כמו שאמרתי קודם אין חינוך לשלום.
<עידו מזרחי: אנחנו רוצים לראות גם את הדברים האלה.
<עידו מזרחי: אם יהיו, גם נראה.
<עידו מזרחי: לצערנו זה לא המצב.
אבי דיכטר: אנחנו עוברים לנציג מתאם הפעולות בשטחים.
<איתמר מרכוס: אני חושב שהיתה טעות באחד הדברים, אני חושב שזה יכול להפוך למשהו חשוב.
<איתמר מרכוס: נראה לי, לפי מה שאנחנו יודעים על העברת המשכורות, שהנוהל הוא כזה: נציג הצלב האדום הבין-לאומי מגיע לאסיר ומחתים אותו על ייפוי כוח.
<איתמר מרכוס: הוא נותן למישהו ייפוי כוח לפתוח לו חשבון.
<איתמר מרכוס: הבן-אדם הזה פותח חשבון על שם מי שנבחר על-ידי האסיר והכסף עובר ישירות מהרשות הפלסטינית.
<איתמר מרכוס: לא נראה לי שהכסף עובר דרך ישראל ושישראל יכולה לעצור את ההעברות האלה.
<איתמר מרכוס: חבל להתמקד בזה.
אורן אסף חזן: היא יכולה להוריד מהכספים שהיא מעבירה את הסכום היחסי.
אורן אסף חזן: מה זאת אומרת, מה אנחנו עוצמים עיניים.
אבי דיכטר: אנחנו, כוועדה, רוצים לשמוע לא "נדמה לי" או "נראה לי".
אבי דיכטר: אנחנו רוצים להבין איך זה מתבצע הלכה למעשה.
אבי דיכטר: נציג מתאם הפעולות בשטחים, אל"מ מיכאל, בבקשה.
אבי דיכטר: לרשותך עשר דקות.
אורן אסף חזן: היושב-ראש, רק שאלה בהקשר הזה.
אורן אסף חזן: אומרים שאנחנו לא יכולים כי הכסף עובר ישירות.
אורן אסף חזן: היום, בכל העולם כולו, אם יש חשבונות בנק שהכסף שלהם יש לו נגיעה לטרור, אוטומטית מחרימים אותם.
אורן אסף חזן: למה אנחנו לא יכולים להשתמש בזה?
יעקב פרי: חבר הכנסת במקרה הזה צודק.
אורן אסף חזן: אני אשמח לקבל תשובה למה לא עושים שום דבר.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: בוקר טוב לכולם.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: אני היועץ לעניינים פלסטינים ביחידת מתאם הפעולות בשטחים.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: אני אומר כמה דברים קצרים כי בסך הכל הדברים נסקרו כאן בהרחבה ואין לי כוונה לחזור עליהם.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: חבר הכנסת דיכטר, אני אתחיל בנושא של הביצוע, המרחב של האופרציה.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: חשוב לי לומר שאנחנו, ביחידת תיאום הפעולות בשטחים, לא עוסקים במחקר סיסטמתי, שיטתי, של נושא ההסתה, אלא בצורה ייעודית אנחנו מנטרים סוגיות שקשורות להסתה על מנת לשלב אותם בתוך מאמץ התודעה שלנו.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: כשאני אומר "מאמץ התודעה", אני לא אשאיר את הדבר הזה סתום – אני מדבר בעיקר על הפעלת אתר האינטרנט שלנו, אתר אל-מונאסק, שבמסגרתו אנחנו מעלים את הדברים שעולים בזירה הפלסטינית, גם בערבית לציבור הערבי והפלסטיני וגם באנגלית.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: אגב, זה אתר שיש לו פופולריות רבה בזירה הפלסטינית.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: אני שמח שיש הרבה מאוד הד לסוגיות האלה.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: מבחינת תכנים – כאמור, אני לא אוסיף על מה שנאמר כאן.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: חשוב לי כן לומר משהו על הנושא של תכני ספרי הלימוד ברשות הפלסטינית, אירוע שאנחנו לא בצורה שיטתית, אבל כן דגמנו אותו בתקופה האחרונה.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: מבחינת העובדות היבשות, חשוב לומר כמה דברים בעייתיים שמצאנו, שהם כמובן לא ההסתה הפרועה של קריאה להשמדת ישראל ולטרור, אבל הם עדיין מאוד מורכבים.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: אני חושב שחבר הכנסת אוחנה נגע בצורה מסוימת בחלק מהם.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: כשמסתכלים בעיקר על ספרי הגיאוגרפיה וההיסטוריה, במפות עצמן, מכיתה א' עד כיתה י"ב, לא מוצאים את האזכור לשם "ישראל".
<אל"מ מיכאל מילשטיין: חלק מהמפות גם לא מציינות את קווי 67.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: חלק מהמפות גם לא מציינות יישובים יהודים בשטחי ישראל, כלומר כן יופיעו יפו או עכו או באר שבע, אבל לא ערים יהודיות.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: זה אירוע שצריך לשים אליו לב, וכאמור הוא מופיע בספרי הלימוד.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: עוד שני דברים שבראייתנו הם בעייתיים: 1.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: הנושא של החד-ממדיות שיש ביחס לישראלים או ליהודים.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: לרוב בספרים הם יוצגו כחיילים או כמתיישבים ביהודה ושומרון, מעט מאוד התייחסות לחברה בישראל, לגיוון שלה, למה באמת קורה בניסיון לפענח אותה.
שולי מועלם-רפאלי: קצת מפתיע אותי שאתה נשמע כל כך מופתע.
שולי מועלם-רפאלי: סליחה, לא ממקום זה – אבל מה הסיבה שאתה מופתע - - -
<מאיר אינדור: אבל טוב שהמערכת גם מתגייסת.
שולי מועלם-רפאלי: אין הכרה במדינת ישראל.
שולי מועלם-רפאלי: שוב, אתה מציין נתונים שאני מנסה להבין - - -
קסניה סבטלובה: תנו לו לסיים.
קסניה סבטלובה: תנו לו להשיב, הוא רק התחיל להציג את הדברים - - -
אורן אסף חזן: הוא יחסית בנונשלנטיות מסוימת - - -
<אל"מ מיכאל מילשטיין: הגעתי לכאן כאיש מקצוע - - -
שולי מועלם-רפאלי: חברת הכנסת סבטלובה, את הכבוד שאני רוחשת לאנשים תשאירי לי.
שולי מועלם-רפאלי: את החינוך תשמרי לילדים שלך - - -
קסניה סבטלובה: רואים שאין לך.
שולי מועלם-רפאלי: ברור שאין לי - - -
אבי דיכטר: חברות הכנסת הנכבדות, אתן לא צריכות אותנו לוויכוח הזה.
קסניה סבטלובה: - - -
שולי מועלם-רפאלי: אל תתערבי, בבקשה.
שולי מועלם-רפאלי: תתחילי להגיד דברים ענייניים ולא להעיר לחברי כנסת.
אבי דיכטר: אתן מפריעות לדיון.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: עוד כמה אזכורים קצרים.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: כאמור, כל הדברים כאן מנותחים מגישה מקצועית, גישה של מחקר ולא דברים אחרים.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: דיברתי על הנושא של היחס החד-ממדי לישראל ועל חוסר ההתעמקות בגוונים או ברבדים שיש בחברה הישראלית.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: דבר נוסף שמופיע בספרים, כולל בספרים של השנים האחרונות זה רוח לוחמנית.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: זה הוזכר כאן בכל מה שנוגע לתקשורת הפלסטינית וזה גם מוקרן למערכת החינוך, כמו שירים או סיפורים או פרוזה שמציינים את רוח המאבק.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: הדברים האלה הם סוגיות שבראייתנו אמורות לעורר טרדה בצד שלנו בכל מה שנוגע לטיפוח התודעה של הדור הצעיר.
אבי דיכטר: איך אנחנו מתמודדים עם זה, עם העברות הכספים למחבלים.
אבי דיכטר: כל הנקודות שעלו כאן, אנחנו מצפים שמתפ"ש ייתנו לנו את המתכונת שבה זה מטופל או מנסים לסכל את זה.
יעקב פרי: אתם נותנים לנו את סיפור המעשה, אתם לא נותנים לנו המלצות לביצוע.
אבי דיכטר: קודם כל הבנות איך זה קורה, לפני המלצות.
<אל"מ מיכאל מילשטיין: אנחנו במתפ"ש לא מטפלים בסוגיה הזאת של העברות הכספים למחבלים.
שולי מועלם-רפאלי: אז אולי תגיד לנו במה אתם כן מטפלים.
שולי מועלם-רפאלי: בביצוע שלכם, במה אתם כן מטפלים?
אבי דיכטר: אני רוצה להבין משני נציגי המשרדים שיושבים כאן, מי אמור לטפל בסיכול כספים למחבלים במתכונת שעלתה כאן בצורה מאוד מאוד רחבה?
<אל"מ מיכאל מילשטיין: צריך להפנות את השאלות האלה לגורמים אחרים, אולי לשב"ס או משרד הביטחון.
מרדכי יוגב: מיכאל, אין גורם יותר מתאים ממתפ"ש ואתם פשוט מתעלמים מזה.
מרדכי יוגב: לפחות עשור שנים, אבל לפחות מאז שאנחנו עוסקים בזה, כבר ארבע שנים.
אורן אסף חזן: אולי זו המנהיגות שמתעלמת.
אורן אסף חזן: אולי המנהיגות לא באה אליהם ואומרת: רבותי, תטפלו.
מרדכי יוגב: מה שהם רוצים לעשות, הם עושים.
אורן אסף חזן: זה מה שרציתי להגיד, הרי אנחנו לא יכולים פעם אחת להתייחס אליהם - - -
אבי דיכטר: חבר הכנסת חזן, יש זמן להתייחסויות.
אבי דיכטר: זה לא אתם וזה לא אתם, מי אמור לעסוק בזה?
אבי דיכטר: את מי זה מטריד, הבנתי.
אבי דיכטר: מי אמור לטפל בזה – אני לא מצליח להבין.
אבי דיכטר: סיכול טרור – אנחנו יודעים מי מופקד על זה, צה"ל, שב"כ, משטרת ישראל.
אבי דיכטר: כספים – בוודאי לא שב"ס אמור לעסוק בזה, וזה לאסירים; וכספים למחבלים - זה בוודאי לא באחריות חברה קדישא.
אורן אסף חזן: עוד לא.
<תא"ל יוסי קופרווסר: בעקבות העברת התשלומים לביצוע על-ידי הקרן הלאומית הפלסטינית, משרד הביטחון הכריז לפני כחודשיים, שלושה על הקרן הלאומית הפלסטינית כעל ארגון תומך טרור בגלל מעורבותם בדבר הזה.
<תא"ל יוסי קופרווסר: לכאורה, מה שהיה צריך לעשות כתוצאה מכך, זה להחרים את כספיה.
<תא"ל יוסי קופרווסר: אגב, אני מניח שרובם נמצאים בבנקים ישראלים.
יעקב פרי: אדוני היושב-ראש, לא יעלה על הדעת – אני מצטער שאני מתפרץ, חיכיתי בסבלנות לתורי – שהמתפ"ש מודיע בערבית צחה שהוא לא יספק יותר חשמל או יקצץ את כמות החשמל לרצועת עזה.
יעקב פרי: את זה המתפ"ש, כשליחה של ממשלת ישראל, יכול לעשות, אבל לעצור או לקזז תשלומים שאנחנו יודעים כמעט על הגרוש, ראינו את הטבלה שהציג קופרווסר.
יעקב פרי: שמענו מהדוברים פה סקירה, שעם כל הכבוד היא באמת מזעזעת, אבל היא לא חדשה לאף אחד מאתנו.
יעקב פרי: אלה לא דברים שהתחילו אתמול בבוקר.
יעקב פרי: אנחנו יודעים ש-7% מתקציב הרשות הפלסטינית, שחלקו הגדול ממומן על-ידי סיוע אמריקני, ועל-ידי סיוע אירופאי וכמובן ישראלי, מופנה על-פי החוק הפלסטיני, שורה שלמה של חוקים שהצגת פה, קופרווסר, לתשלום משכורות ולמימון הטבות למחבלים שכלואים, מחבלים שנהרגו.
יעקב פרי: לא צריך לחזור על כל הסיפור.
יעקב פרי: היקף התשלומים עומד על יותר ממיליארד שקלים, 1.1 מיליארד שקל ואולי אפילו יותר מזה.
יעקב פרי: זה יותר מ-300 מיליון דולר.
יעקב פרי: וכן, ככל שהעונש שמושת על המחבל או המחבלת גדול יותר – יש לי דוגמה של מחבל שמעורב ברציחה של 66 ישראלים ונשפט ל-67 מאסרי עולם, קיבל מאז מעצרו, מאז 2002, למעלה מ-700,000 שקלים.
אבי דיכטר: כן, עבדאללה ברגותי.
יעקב פרי: לא צריך יותר מכך.
יעקב פרי: ואנחנו, מדינת ישראל, באים בטענות לכל העולם.
יעקב פרי: אנחנו אומרים לעולם הנאור שהם מעלימים עין מהתמיכה של הרשות הפלסטינית, שעל-ידי זה הם מעודדים טרור.
יעקב פרי: מדינת ישראל עצמה נוהגת, ואני לא אקרא לזה העלמת עין או עצימת עין, אבל באותה מידה אנחנו מעבירים באופן שוטף כספים של מסים, כספים של מע"מ – אני לא רוצה להיכנס לכל הפירוט – זה כמובן בהתאם למה שאנחנו מכבדים, נספח 5 בהסכם הביניים הישראלי-פלסטיני שנוגע לרצועת עזה ולגדה המערבית.
יעקב פרי: ולכן אני מציע שוועדת החוץ והביטחון בראשותך, אדוני היושב-ראש, תבקש ממשלת ישראל באמצעות נציגיה – יהיה זה השר לעניינים אסטרטגיים, יהיה זה שר הביטחון באמצעות המתפ"ש, לא יודע מי – שהכספים האלה יקוזזו מההעברות של הכספים שמדינת ישראל מעבירה לרשות הפלסטינית.
יעקב פרי: אנחנו יודעים את הסכומים, אנחנו יודעים כמה בדיוק, אנחנו יודעים איך הם מגיעים.
יעקב פרי: אני חושב שצריך לדרוש מארצות הברית או מאירופה, אבל אז ארצות הברית ואירופה יכולות להגיד: לא מעניין אותנו, אנחנו נמשיך.
יעקב פרי: אבל כסף שאני מעביר באמצעות ברינקס, כספים מזומנים – לקזז את הכספים שהרשות הפלסטינית משלמת למחבלים הפלסטינים.
יעקב פרי: תודה רבה.
אבי דיכטר: תודה רבה לחבר הכנסת פרי.
אבי דיכטר: אנחנו עוברים לחבר הכנסת אוחנה.
אבי דיכטר: לאחר מכן – מוטי יוגב וקסניה.
אורן אסף חזן: הכי חמור הוא שיש להם חובות על חשמל.
אבי דיכטר: אני מבקש ממש בשתיים, שלוש דקות לתת את ההתייחסות, כדי שחברי הכנסת האחרים יוכלו להתייחס גם כן.
אמיר אוחנה: תודה, אדוני.
אמיר אוחנה: אני חושב שאחרי ישיבות רבות של ועדת החוץ והביטחון, אני יכול להגיד שזו אחת הישיבות החשובות שנערכו כאן, משום שבדרך כלל אנחנו עוסקים בענפים השונים של הטרור, אבל ככל שתכרות ענפים, יצמחו תחתם ענפים חדשים.
אמיר אוחנה: פה, בדיון הזה, אנחנו מטפלים בשורשים.
אמיר אוחנה: אני חושב שכשאנחנו מדברים על הסתה, אנחנו צריכים להתחיל מהבית הזה.
אמיר אוחנה: כמעט כל דוגמה ששמעתי כאן מהחברים על מהי הסתה ברשות הפלסטינית, אני יכול להביא דוגמה לחברים בכנסת ישראל שעושים את אותם הדברים.
אמיר אוחנה: כשב-5 באוקטובר 2015 חבר הכנסת אחמד טיבי מעלה תמונה של פאדי עאלון וכותב באנגלית: שמי הוא פאדי, אני בן 19.
אמיר אוחנה: נרדפתי בידי מתנחלים ישראלים, אז מיהרתי לעבר שוטרים ישראלים בבקשה לעזרה, והם ירו בי למוות.
אמיר אוחנה: מדובר על פאדי עאלון שדקר וניסה לרצוח תושבים בירושלים לפנות בוקר של אותו לילה, וזה מה שחבר הכנסת אחמד טיבי כותב.
אמיר אוחנה: מה זה אם לא הסתה לטרור?
אמיר אוחנה: כשחברי כנסת עומדים דום לזכר שאהידים – מה זה אם לא הסתה לטרור?
אמיר אוחנה: כשהם מצטרפים למשטי טרור, כשהם מסרבים לכנות את הטרור בשמו – מה זה אם לא הסתה לטרור?
אמיר אוחנה: אבל אחרי שבאנו בדרישות לחברי הכנסת, ואני מטיל את האחריות לא עלינו, אני יודע שזה מאוד מקובל להגיד אשמתנו, אלא על בית-המשפט העליון ששוב ושוב הופך החלטות - -
אורן אסף חזן: זו גם אשמתנו, אמיר.
אורן אסף חזן: נותנים להם פעם אחר פעם לעשות את זה ואף אחד לא סותם להם את הפה.
אורן אסף חזן: זו כן אשמתנו.
אורן אסף חזן: זו יפות נפש להגיד שזו לא אשמתנו.
אמיר אוחנה: אוקיי, אז זו אשמתך, לא אשמתי.
אורן אסף חזן: לא, זו גם אשמתך, אשמת כל אחד כאן בכנסת.
אמיר אוחנה: כשאנחנו עותרים לוועדת הבחירות, בהתאם לפי סעיף 7א, וועדת הבחירות פוסלת את חברי הכנסת הללו - - -
אורן אסף חזן: הכל תירוצים.
אמיר אוחנה: פוסלת את חברי הכנסת הללו, מי שהופך את ההחלטה זה בית-המשפט העליון, אורן.
אמיר אוחנה: אנחנו פועלים בהתאם לחוק.
אורן אסף חזן: יושבת פה ועדת אתיקה ולא מענישה מי שמסיתה לטרור – זו אשמתנו.
אמיר אוחנה: הרשות הפלסטינית תומכת בטרור, מעודדת טרור.
אמיר אוחנה: הם לא יכולים לדבר בשני קולות.
אמיר אוחנה: חסר לי כאן נציג של משרד החוץ, משום שאני חושב שאנחנו צריכים לבוא בתביעה, כוועדת החוץ והביטחון, למשרד החוץ לפעול מול מדינות העולם שתנאי להמשך מימון הרשות הפלסטינית, תנאי להעברת כספים, יהיה הפסקת הטרור.
אמיר אוחנה: שמענו כאן את התמונה העגומה, בהחלט לא שמענו על צעדים אופרטיביים ואנחנו צריכים לדרוש צעדים אופרטיביים.
אמיר אוחנה: הוועדה הזאת צריכה לצאת מכאן עם החלטה שאנחנו קוראים לממשלה לעשות א', ב', ג', כדי לטפל בתופעה הזאת.
אורן אסף חזן: אפשר לקדם חקיקה - - -
אבי דיכטר: מוטי יוגב, קסניה, ולאחריה – ענת ברקו.
מרדכי יוגב: אדוני היושב-ראש, ראשית תודה לכל מי שסקר בפנינו.
מרדכי יוגב: אני שואל את עצמי מה עוד צריך לעשות – לא אנחנו, צעיר או צעירה ברשות הפלסטינית או בעזה בכדי שלבו לא יתחמם לבצע מעשה רצח ביהודים.
מרדכי יוגב: גם בוועדות הפנימיות, וועדות המשנה לענייני יהודה ושומרון וגם בוועדה המרכזית, שאלנו את השאלה הזאת כבר שנים, ויעיד פה מנהל הוועדה לטקו ששאלתי את השאלה הזאת כבר שנים.
יעקב פרי: תגיד מליאת הוועדה, כי ועדה מרכזית היא כמו הוועד המרכזי של הפת"ח.
מרדכי יוגב: מליאת הוועדה.
מרדכי יוגב: ההסתה היא חמורה ביותר.
מרדכי יוגב: את תמונת העולם ראינו, היא מצדיקה מודל טוב ורצח והיא מתחפשת בחליפה ובעניבה, משל לסיפור כיפה אדומה: סבתא, למה השיניים שלך גדולות כל כך?
מרדכי יוגב: השאלה היא עם מי מנהלים שיחות שלום – עם גורם שקורא להשמדתנו - היא ברורה.
מרדכי יוגב: כבר מזמן תבעתי שנעשה "חומת מגן" חינוכית, תקשורתית והסברתית ואני סבור שמי שאמון ומי שאחראי על הדברים הללו הוא זה שצריך לעשות בכדי לגדוע את הנגע הגדול הזה.
מרדכי יוגב: יש מנופים, ועשינו וניתן לעשות, כי יש לנו שליטת על ביטחונית ביהודה ושומרון מאז "חומת מגן".
מרדכי יוגב: ובעיקר לדעת עם מי אנחנו מדברים, אם יש עם מי לדבר או לא, ועל מה לדבר או לא.
מרדכי יוגב: אני אומר עוד משפט וחצי.
מרדכי יוגב: אני סבור באופן חד-משמעי שרק בשליטת-על ביטחונית שלנו, בלי אידאולוגיות בכלל, ביהודה ושומרון – נציל חיים, גם שלנו וגם של פלסטינים, ונייצב ביטחון ואת האזור כולו.
מרדכי יוגב: בשורה התחתונה, אני מצטרף לחברי חבר הכנסת אוחנה.
מרדכי יוגב: איך מתמודדים, איך לוקחים אחריות על הסיפור הזה, כי זה ביטחוננו.
מרדכי יוגב: אני סבור שהישיבה הבאה אחרי תמונת העולם, בשיתוף פעולה של האנשים שישבו פה – ראשית, אני סבור שבצה"ל צריכים לקחת את תמונת העולם הזאת, לאמץ, לאושש או להפריך.
מרדכי יוגב: אי אפשר להתעלם מהמחקר הזה, ושנים שצה"ל התעלם מהמחקר הזה.
מרדכי יוגב: אז אני מאוד מעריך את מיכאל, הוא יודע כבר כמה שנים בכמה כובעים, ואני חושב שאי אפשר להאשים בכך גם לא את חברתי חברת הכנסת שולי מועלם, גם היא מעריכה מאוד את צה"ל, אבל אני חושב שהוועדה שלך, כמליאה, בראשותך, ואם צריך אז כוועדת משנה לענייני מודיעין, עם שב"כ ועם גורמים פנימיים יותר, כוועדה מקבילה לדבר, צריכה לשאול מה עושה ממשלת ישראל; מה עושה המשרד לעניינים אסטרטגיים ושיציג תוכנית עבודה; מה עושה משרד הביטחון/מתאם הפעולות בשטחים האמון על הסיפור הזה – שיציגו תוכנית עבודה ; מה עושה כל גורם ממשלתי אחר, ממשרד ראש הממשלה עבור במשרד החינוך בירושלים, ירושלים המאוחדת.
מרדכי יוגב: אני הייתי מצרף לזה, כי לא נעשה את זה פעמיים, גם את מערכת יחסינו לאונר"א או לבתי-הספר ברצועת עזה, כפי שראינו בסיור בעוטף עזה – כפי שהציגה פה חברת הכנסת עליזה לביא – כי לא נעשה שתי ועדות מקבילות.
מרדכי יוגב: גם שם, אלה מנופים למהו הדור הבא בשכנותנו.
מרדכי יוגב: בסביבתנו גדל דור נחשל.
מרדכי יוגב: האם הוא גדר רק בנחשלות בסוריה, במצרים או במקומות אחרים, או אם גם גדל דור שכל המוטיבציה שלו וכל המזון שלו להמשיך ולהשמיד יהודים, וזה מה שאנחנו מורישים לדור הבא – מלחמה אין קץ.
מרדכי יוגב: אני חושב שזו השאלה וועדת מעקב בראשותך צריכה בפעם הבאה לשאול את משרדי הממשלה הנוגעים בדבר ואת נציגיהם, הרשויות שאחראיות לפעול, מה הם עושים, ויפה שעה אחת קודם.
אבי דיכטר: חברת הכנסת קסניה, ולאחריה – ענת ברקו ורוברט אילטוב.
קסניה סבטלובה: אנחנו שומעים שוב ושוב את אותם הדברים, שהם באמת מזעזעים ומחרידים, הסתה חמורה שמתמשכת.
קסניה סבטלובה: כל מי שעוסק בזירה הפלסטינית אינו מופתע.
קסניה סבטלובה: סקרתי את הזירה הפלסטינית כמעט 15 שנה וראיתי דברים יותר מזעזעים, ואפילו גם מהתקופה האחרונה.
קסניה סבטלובה: לענייננו, שלוש שאלות מאוד קצרות וענייניות: כל פעם אנחנו מלינים על כך שבשטחי הרש"פ, בשכם, ברמאללה ובמקומות אחרים, מלמדים בבתי-ספר ומסיתים במסגדים והטלוויזיה שלהם וכו' וכו', אבל בירושלים המזרחית מאדירים את המחבלים באמצעות אותם כרוזים ומאדירים את ארגוני המחבלים, והשלטים וגם הדגלים מתנוססים.
קסניה סבטלובה: אני יכולה להגיד לכם מביקור אחרון – יצא לי לעבור בעיסאוויה, בסך הכל שתי דקות מהאוניברסיטה העברית.
קסניה סבטלובה: תמונות של מחבלים, דגלים ירוקים של חמאס, גרפיטי של עז א-דין אל-קאסם.
קסניה סבטלובה: זה מתרחש פה בירושלים, אז בואו לא נבוא בטענות לאדון אבו-מאזן.
קסניה סבטלובה: מה שהוא עושה זה דברים מחרידים, אבל בואו נטפל פה בעצמנו קודם כל.
אמיר אוחנה: אפשר גם וגם.
קסניה סבטלובה: זה מתרחש במזרח ירושלים.
קסניה סבטלובה: הגשנו הצעת חוק עם חבר הכנסת יהודה גליק בדיוק בעניין הזה של האדרת המחבלים בשטחי ישראל.
קסניה סבטלובה: אנחנו מדברים פה על ירושלים בסך הכל, מה קורה פה.
קסניה סבטלובה: דבר שני, שמטריד לא פחות – מערכת החינוך במזרח ירושלים.
קסניה סבטלובה: בואו נתחיל משם.
קסניה סבטלובה: בואו לא נלך רחוק.
קסניה סבטלובה: אנחנו מדברים על ילדים שלא נכנסים לבתי-ספר של העירייה, ששם הם מלמדים מספרים פלסטיניים, ויש אחדים שלומדים גם מספרים של חמאס.
קסניה סבטלובה: בצור באהר יש בתי-ספר כאלה, אני ראיתי אותם בעצמי.
קסניה סבטלובה: אז בואו קודם כל נטפל בשורש הרוע פה, אצלנו, כאן, מתחת לאף, ואחרי זה נדבר על הדברים האחרים, שגם בהם חייבים לטפל.
קסניה סבטלובה: הדבר השלישי, כמובן שהסתה אינה צומחת בעצמה, לבדה, רק בשטחי הרשות הפלסטינית.
קסניה סבטלובה: היא קשורה קשר הדוק להסתה נגד ישראל ונגד היהודים שמתרחשת בעולם הערבי כולו.
קסניה סבטלובה: בואו נשים את הדברים האלה על השולחן.
קסניה סבטלובה: אני מסתכלת על העיתון הסעודי אל-וואטאן מלפני שבועיים.
קסניה סבטלובה: מאמר מזעזע על כך שישראלים עומדים או-טו-טו להרוס את כל העולם; שהם שורש כל הרוע; הם יצרו את "דאעש"; הם עומדים להשתלט על העולם.
קסניה סבטלובה: במניפולציה זו כמובן גם הסתה נגד השליטים הערבים.
קסניה סבטלובה: זה עיתון אל-וואטאן בערב הסעודית.
קסניה סבטלובה: למה ללכת רחוק?
קסניה סבטלובה: מצרים – אני מסתכלת על עאשרוק, שזה מגזין מאוד פופולרי, מין צהובון, שם יש ממש התגברות.
קסניה סבטלובה: אחרי האביב הערבי ראינו פסק זמן, הם עסקו בעניינים שלהם, ואנחנו רואים עוד פעם התגברות של הסתה אנטי ישראלית ואנטישמית.
קסניה סבטלובה: אנחנו הולכים הלאה, אנחנו מסתכלים על מה רשתות הטלוויזיה הכי מפורסמות.
קסניה סבטלובה: האם זו הטלוויזיה הפלסטינית שמשדרת את הדברים האלה של שטנה וממש שנאה עיוורת לעם שלנו?
קסניה סבטלובה: לא, היא לא הטלוויזיה הכי פופולרית.
קסניה סבטלובה: ומה כן?
קסניה סבטלובה: אנחנו נכנסים לבתי קפה ברמאללה ואנחנו רואים שם את אל-ג'זירה, שכרגיל היא מספר אחד, אבל גם רוסיה אל-יום, ערוץ טלוויזיה רוסי שמאפשר לקריינים, ולמגישים שלו ולכתבים מקומיים לומר דברים מזעזעים שלא רק גובלים בהסתה, אלא הם הסתה לשמה, אנטישמית, אנטי ישראלית.
קסניה סבטלובה: האם מישהו אמר מילה אחת?
קסניה סבטלובה: לא קל לנו לנהל את הטלוויזיה הפלסטינית, אבל האם אנחנו יכולים לבוא בטענה – וכאן באמת חסר לי הנציג של משרד החוץ – מה קורה עם הטלוויזיה הרוסית, מה קורה עם סקיי ניוז בערבית, מה קורה עם אל-חורה, מה קורה עם כל הרשתות האלה.
קסניה סבטלובה: האם אנחנו לא יכולים דרך הממשלות הרלוונטיות להתנגד ובהחלט לעורר זעם על כך שהדברים האלה מתרחשים שם?
קסניה סבטלובה: ואנחנו עוד נותנים לערוצים האלה גם לשדר אצלנו, ב"הוט" וב"יס".
קסניה סבטלובה: באחדים הם משדרים וממשיכים לשדר במלוא כוחם.
קסניה סבטלובה: אני מדברת גם על Russia today באנגלית, שזה פחות קשור לשידור שלהם בערבית, אבל התכנים הם כמעט זהים.
קסניה סבטלובה: אז עד שאנחנו לא מטפלים בדברים האלה – ואני רוצה לשמוע שנצא מפה עם החלטות, וקודם כל שנפעל כאן במזרח ירושלים.
קסניה סבטלובה: קודם כל, בראש ובראשונה.
קסניה סבטלובה: דבר שני, ההסתה הרחבה יותר, שאם אנחנו מטפלים רק בהסתה ברשות הפלסטינית אבל לא נוגעים בכל המרחב הזה שהוא מזרח תיכוני רחב, קודם כל מצרים, ירדן כמובן, ערב הסעודית – אז אנחנו מבינים שלא עשינו כלום, כי הם יקבלו את אותה מנה של הסתה דרך ערוצים אחרים.
אבי דיכטר: ולאחר מכן – רוברט.
ענת ברקו: תודה לכם, חברי כאן, על ההצגה הכל כך חשובה של נושא כאוב שאנחנו לא רואים לו סוף.
ענת ברקו: אני חושבת שהיום הגענו למצב שהעולם פחות סובלני להסתה הזאת כי הם רואים מה קורה.
ענת ברקו: הם משלמים בדם, הם רואים את הרשתות, הם רואים את הגיוס דרך הרשתות החברתיות.
ענת ברקו: הם רואים את ההסתה הזאת וזה פתאום נוגע לדם לא רק יהודי, אלא גם לאירופאי ולאמריקני וכמובן גם לאחרים שלאורך השנים – אם אני מדברת על אפריקה ועל מקומות אחרים במזרח התיכון – זה נגע בהם.
ענת ברקו: התשלומים שעברו דרך הבנק הערבי – ראיתי שב"צוק איתן" היתה ממש חרדה של הבנק הערבי שמא כספים יעברו משם ויאשימו אותם בהלבנת כספי טרור.
ענת ברקו: לדעתי צריך ללכת על אותו היגיון גם פה, כי הבנק הערבי מאוד נזהר לאחר התביעות שהיו נגד הבנק הערבי.
ענת ברקו: אנחנו יודעים שהניסיון לצבוע את ההסתה נגד הציונים שהיא כמובן גם על בסיס אנטישמי, אבל כמובן שזה נגד יהודים; הילדים מדקלמים בדיוק את מה שאומרים להם לדקלם.
ענת ברקו: להערכתי צריך לתקוף את הנושא הזה גם דרך גופי האו"ם שאמורים לדאוג לשלומם ורווחתם של ילדים, בעיקר יוניצ"ף, כי הילדים הללו גדלים באופן כזה שלא מאפשר להם זכות בחירה.
ענת ברקו: מחשבה נעולה, ורק שנאה, שנאה, שנאה, שהם הולכים איתה לאורך כל הדרך.
ענת ברקו: הנורמטיבי הוא השונא.
ענת ברקו: הנורמטיבי הוא השונא יהודים, שונא נוצרים.