GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ארנון אפק: יש להם הרבה מאוד שותפים ואני חושב שדווקא כאשר יש הרבה מאוד שותפים, יש בזה ערך עצום, החל מזק"א ומד"א שנמצאים כאן, שלהם אגב יש יוזמות.
ארנון אפק: זאת מדינת ישראל, תזכרו.
ארנון אפק: כאן לא מחכים לפקודות.
ארנון אפק: זאת גם העוצמה שלנו.
ארנון אפק: לכן אנחנו יכולים להגיע להאיטי תוך 89 שעות למטופל הראשון.
ארנון אפק: לארצות הברית לקח שבעה ימים להגיע והם קצת יותר קרובים להאיטי מאתנו.
ארנון אפק: העוצמות הלוגיסטיות שלהם הרבה יותר גדולות.
ארנון אפק: זאת העוצמה שלנו, להיות מהר מאוד במקום, לתת את הסיוע הראשוני עד שהכוחות מצטברים, כוחות הסיוע הרפואיים והכוחות הכללים, ואז באמת אנחנו במידה רבה רידנדד כי קשה לנו ואנחנו לא מסוגלים, וזה גם לא תפקידנו, להתמודד מול העוצמות הלוגיסטיות של מדינות כמו ארצות הברית וכדומה.
ארנון אפק: חיל הרפואה כחלק מפיקוד העורף וממשלחות צה"ל וארגוני רפואה אחרים כמו ישראייד.
ארנון אפק: אני רוצה להגיד ש-ישראייד, מה שאתם עשיתם - - -
דני כאהן: במה סייעתם בפועל לארגונים של ה-NGO'S?
ארנון אפק: אני אענה למרות שאני שומע נימת ביקורת בשאלה.
דני כאהן: לא.
דני כאהן: זאת שאלה.
מיכאל אורן: תגיד מי אתה.
דני כאהן: אני מארגון נתן שהיה בנפאל.
ארנון אפק: חלק מהארגונים כמו מד"א מתייעצים אתנו לגבי הציוד.
ארנון אפק: אנחנו עוזרים להם גם בציוד ובסוף בהנחיות מקצועיות.
ארנון אפק: מערכת הבריאות במדינת ישראל, עם כל הכבוד, מתואמת על ידי משרד הבריאות שהוא קובע את ההנחיות המקצועיות ומתייעצים אתנו.
ארנון אפק: המשלחת האחרונה של מד"א שנסעה לתורכיה וחילצה את הפצועים מהאירוע שם, בתיאום אתנו החלטנו איזה פצועים מביאים, איזה לא, לאן שולחים אותם.
ארנון אפק: יש כאן הרבה מאוד אלמנטים מסביב וגם אנחנו מסייעים בציוד, ואני עוד מעט אגע בזה.
ארנון אפק: ישראייד, אני רוצה בכל זאת לחזור ולומר שמה שאתם עשיתם במדינות מוכות האבולה, ראוי להערכה.
ארנון אפק: זה לא פשוט.
ארנון אפק: גם לנו היה כאן חלק יותר משני אבל לפחות בהמלצות לאנשים להגיע.
ארנון אפק: אני אגע בזה בהמשך.
ארנון אפק: מערכת הבריאות במדינת ישראל מתואמת על ידי הרשות העליונה לאשפוז בשעת חירום שמתפעלת את המערכת בשגרה ובחירום.
ארנון אפק: אנחנו אחראים על הגורמים המקצועיים כמו הציוד הרפואי, תיאום השליטה, כוח האדם הרפואי.
ארנון אפק: סוגיות משפטיות כמו פונדקאות, פינוי של הפגים ושל המשפחות משם דרש מול משרד המשפטים שמאוד סייע לנו תיאום משפטי אדיר וגם מול משרד הפנים כדי לתאם את אישור הכניסה שלהם לישראל.
ארנון אפק: היו כאן סוגיות משפטיות מאוד מאוד מורכבות.
ארנון אפק: באבולה, כל הבטיחות של האנשים.
ארנון אפק: פרופסור גרוטו נסע לראות את הקורס שמעבירים רופאים ללא גבולות כדי לראות מה האבטחה, מה יקרה אם אזרח ישראלי ייסע למשל למדינת אבולה ויחלה, איך נוכל לטפל בו.
ארנון אפק: כל המדינות האחרות נתנו מענים לאזרחים שלהם שחלו שם ונתנו סיוע.
ארנון אפק: זה לא משנה כרגע אם הוא נסע באמצעות ישראייד או לא.
ארנון אפק: כל הדברים האלה הם דברים שצריכים להיות ברקע של המענה לכל אותם אירועים.
ארנון אפק: ביקשתם להתמקד על נפאל ואני אראה לכם שתיים-שלוש שקופיות בנושא הזה.
ארנון אפק: תזכרו שזה היה יותר מורכב ממה צריכה ממשלת נפאל.
ארנון אפק: זה בפרורוגטיבה של משרד החוץ ואנחנו מקשיבים בנושא, אנחנו והצבא ופיקוד העורף מקשיבים אבל היו שם גם פגים וילדים ישראלים, היו מטיילים ישראלים שהיה צריך לתת להם מענה רפואי ומענה רפואי נכון, וזה לא תמיד פשוט.
ארנון אפק: גם כשהקמנו בית חולים שדה במקום הזה, זה היה צריך להישען על יכולות גם של בתי חולים מקומיים.
ארנון אפק: יש ילד או פגיעה שצריך סי.
ארנון אפק: טי, אתה לא מטיס סי.
ארנון אפק: טי מישראל.
ארנון אפק: הנה הדברים שנעשו על ידי מערכת הבריאות כולה.
ארנון אפק: צה"ל, חיל הרפואה, פיקוד העורף, בית חולים שדה.
ארנון אפק: אנחנו הוצאנו משלחת רפואית לתינוקות ולפגים.
ארנון אפק: מאחורי כל דבר כזה יש לוגיסטיקה, אינקובטור, איזה ציוד לקחת וכולי.
ארנון אפק: אני לא אגע בכל דבר.
ארנון אפק: הקצינו ציוד למשלחות צה"ל.
ארנון אפק: אישרנו כוח אדם בבתי חולים, זה לא פשוט לקחת עכשיו אדם שיצא מבית החולים וייסע כי צריך לתאם את כל הדברים האלה.
ארנון אפק: שוב, גם בסיוע שניתן על ידי NGO'S אם משתתף אזרח ישראלי או מישהו שעובד במערכת שלנו, צריך לתאם מול הנציבות שתאפשר לו חופש ושלפחות הוא יקבל כסף עבור התקופה הזאת.
ארנון אפק: כל התהליכים האלה חשובים.
ארנון אפק: מד"א פעל בפני עצמו והטיס גם הוא ארצה אזרחים.
ארנון אפק: זה כוח אדם, ציוד, חברות שתורמות לפי הציוד הנדרש, לפי הערכת המצב של חיל הרפואה ופיקוד העורף לכל דבר, ארגון הציוד.
ארנון אפק: זה מה שעלה לנו הנושא הזה הספציפי של מחסני החירום של משרד הבריאות לנושא הספציפי הזה.
ארנון אפק: מד"א, כמו שאמרתי, פועל לפי הצלב האדום.
ארנון אפק: אני אסיים בשקופית הזאת.
ארנון אפק: כאן אתם יכולים לראות את משלחת חיל הרפואה, פיקוד העורף, בפיליפינים.
ארנון אפק: מי שמחזיק את הילד, קוראים לו דוקטור ספי מנדלוביץ' שכרגע הוא עובד משרד הבריאות ולילד הזה קוראים בייבי ישראל.
ארנון אפק: אני חושב שאם משהו מסמל את מה שאנחנו מדברים עליו היום, זה הילד הזה.
ארנון אפק: תודה.
מיכאל אורן: פרופסור אפק, מאוד נוגע ללב אבל איך אתה רואה את הבעיות, הכישלונות והאתגרים בעתיד?
מיכאל אורן: נתת כאן תמונה שהיא די ורודה.
ארנון אפק: קודם כל, אלה הרבה מאוד אתגרים.
ארנון אפק: יושבים כאן מומחים גדולים ממני שיכולים לספר על כל אתגר ואתגר.
ארנון אפק: אני אתן לך דוגמאות לאתגרים ואנחנו גם לומדים.
ארנון אפק: בפיליפינים נולד פג בבית החולים.
ארנון אפק: עשו לו החייאה.
ארנון אפק: לא היה לנו אז אינקובטור להעברת פגים לבית החולים המרכזי.
ארנון אפק: בוצע אחד האלתורים הכי יפים שאני יכול לספר עליהם.
ארנון אפק: למדנו מהמקרה הזה כך שלנפאל כבר הגיעו אינקובטורים.
ארנון אפק: לחיל הרפואה, לפיקוד העורף, יש פק"לים מסודרים מה צריך לעשות.
ארנון אפק: גם הארגונים, ה-NGO'S, גם זק"א, גם מד"א, יודעים איך לתפעל וכל פעם אתה צריך להתאים את זה לאירוע עצמו, לקבל הרבה מאוד החלטות מקומיות.
ארנון אפק: למשל איזה פצועים אתה לוקח מתורכיה, תיאמנו מול מד"א איזה פצועים ישראלים יפונו מתורכיה בפיגוע האחרון אלינו, האם אפשר להעביר אותם או לא.
ארנון אפק: בחלק מהמקרים היו שיחות אד-הוק שלי מול הצוות הרפואי שהיה במקום עצמו כדי לקבל את ההחלטה האם להעביר או לא להעביר את האנשים.
ארנון אפק: זה מאוד מורכב.
ארנון אפק: אנחנו גם לומדים מאירוע לאירוע.
ארנון אפק: סיפרתי לך רק כרגע על הפגים.
ארנון אפק: אנחנו מנסים באמת להשתפר.
ארנון אפק: אני חייב להגיד שהמקצועיות של אנשי פיקוד העורף, של חיל הרפואה, של מד"א, של כל הארגונים היא גבוהה מאוד.
ארנון אפק: ישראל בנויה לתגובה מהירה, מהר מאוד בזמן, כי בסוף אנחנו גם מוגבלים ביכולות.
ארנון אפק: כשאתה שם בהתחלה, אתה מקבל את כל ה-PR ואת ההערכה ואחר כך כאשר מגיעים האמריקאים עם ספינת בית חולים שלהם, קשה לך להתמודד עם ספינת בית חולים.
אבנון קלמר: עולים לרגל למשרד החוץ, לחדר מצב, כדי ללמוד איך מדינת ישראל עושה את הדברים האלה.
אבנון קלמר: אני מחזק מאוד את מה שאומר פרופסור אפק.
אבנון קלמר: אחרי נפאל אנחנו ראינו שבאים ללמוד איך אנחנו עובדים.
מתי גולדשטיין: אני חייב לציין משהו כ-NGO.
מתי גולדשטיין: אני מפקד היחידה הבינלאומית של זק"א.
מתי גולדשטיין: את רוב האנשים שנמצאים כאן ראיתי דווקא באירועים.
מתי גולדשטיין: אחד הדברים שלא שמעתי שדיברו עליו הוא הכנה מראש.
מתי גולדשטיין: שיתוף פעולה יום יומי עם משרד הבריאות, עם פיקוד העורף, עם משרד החוץ, עם מש"ב מביא את התוצאות בשטח.
מתי גולדשטיין: אם אני מכיר את חדר מצב ואם אני מכיר את מפקד היחצ"ה ואני מרים לו טלפון כי לנו יותר קל להגיע ואני נותן כל מיני מידעים, כמו למשל מה שקרה בתורכיה כאשר הסברנו מה המצב שם, לדעתי זה ערך טוב שכל המדינות בעולם באות ללמוד.
מתי גולדשטיין: לגבי מש"ב, זה עוזר מאוד.
מתי גולדשטיין: אנחנו הוכרנו השנה על ידי האו"מ כארגון מייעץ בהצבעה כאשר כולם הצביעו בעדנו וזאת בגלל מה שעשינו בעולם.
מתי גולדשטיין: אם כן, יש לזה השפעה.
שלום בן אריה: תמיד אפשר להשתפר.
שלום בן אריה: תמיד אפשר להפיק לקחים ותמיד אפשר לעשות יותר טוב.
שלום בן אריה: אם יש תחום שבמדינת ישראל לאורך כל הדרך עבר תהליכים של שיפור והפקת לקחים, אני יכול לציין כמה נקודות ציון בתחום הזה, זה דווקא התחום הזה של הסיוע הבינלאומי, ההיבט האופרטיבי ולא ההיבט של מש"ב.
שלום בן אריה: אני מדבר עכשיו על מצב בו קורה אסון ומה אנחנו עושים.
שלום בן אריה: מרגע שהפעילו אותנו, תוך שלוש שעות המראנו לבורגאס.
שלום בן אריה: אנשי המילואים, המראנו לבורגאס.
שלום בן אריה: לכן יש דברים שכולם באים ללמוד מאתנו איך זה קורה.
שלום בן אריה: עכשיו קיבלנו פנייה מהיפנים שנשלח להם את כל הפק"לים שלנו ואת כל הדברים כדי לדעת איך אנחנו עושים את הדבר הזה.
שלום בן אריה: לשאלה מה עושים עם הארגונים.
שלום בן אריה: אני הייתי ב-16 משלחות ופיקדתי על 13 מהן.
שלום בן אריה: אני אומר לך שהמחנה שלנו – ונוח לי, כי זק"א ומד"א יושבים כאן – כולם בעת הצורך או כשהם צריכים מזון, שתייה, מקלחות וכולי, מגיעים אלינו.
שלום בן אריה: בהאיטי אירחנו שם גם את פירסט, גם את לתת וגם הרבה מאוד ארגונים שעכשיו אני לא זוכר את שמותיהם.
ארנון אפק: ואת הצבא הקולומביאני.
שלום בן אריה: הצבא הקולומביאני שבא עם חדר ניתוח שלו והצטרף אלינו.
שלום בן אריה: זאת אומרת, המחנה הזה הוא מחנה שמרכז בתוכו, בהנחיה של משרד החוץ כי השגריר תמיד נמצא אתנו, את כל מי שמגיע ממדינת ישראל.
מיכאל אורן: אני רוצה לציין את שון פן, השחקן, קיבל אות תודה לשיתוף פעולה בין הארגון שלו וארגונים ישראליים.
שלום בן אריה: הדבר האחרון הוא הרכב כוח החילוץ.
שלום בן אריה: דיברת על זה בהתחלה.
שלום בן אריה: אני מבין מתוך הדברים שכאילו משם נבע כל העניין.
שלום בן אריה: כוח החילוץ של פיקוד העורף, אם הוא מגיע מהר, הוא מצליח לחלץ אנשים מתחת להריסות אבל אם הוא לא מגיע מהר, גם כשהוא מגיע, הוא משנה מיד את הייעוד שלו.
שלום בן אריה: יש לו שלושה ייעודים כאשר הייעוד הראשון הוא חילוץ והצלה, הייעוד השני הוא ראשית לעזור לבית החולים כי יש הרבה דברים שבית החולים לא מביא אתו מספיק, כל מיני אנשים שנושאים אלונקות, והדבר השלישי הוא סיוע לאוכלוסייה.
שלום בן אריה: הכוחות של פיקוד העורף בנפאל עשו מיון של מבנים כדי לאפשר אכלוס שלהם כן או לא, שזה אחד הדברים הכי משמעותיים.
שלום בן אריה: אני ממליץ לכולם לצפות בסרטון של ה-CNN שהם לא חובבי ישראל, אתם יודעים זאת, על בית החולים בהאיטי וללמוד משם מה מידת ההערכה של העולם למה שהמשלחות האלה עושות.
שרון שאול: אני רוצה להוסיף משהו.
שרון שאול: שלום, מש"ב הוא בהחלט כוח אופרטיבי.
שרון שאול: אתה אומר לא כמו מש"ב.
שרון שאול: יש כאן שיטות שונות של עבודה.
שרון שאול: אין ספק שבתי חולים שדה הם תוצר מדהים של פעילות של מדינת ישראל.
שרון שאול: נכון שמש"ב עושה פעילות אופרטיבית בסקאלה יותר קטנה, מאוד מקצועית וגם מתמשכת ואי אפשר להגיד שזה לא אופרטיבי.
שרון שאול: רק היום קיבלנו עוד מברק על ציוד רפואה שאנחנו מספקים ופעילות שאנחנו עושים במדינות שיש לה אפקט מדיני.
שרון שאול: אני רוצה להעלות עוד שתי נקודות לגבי האפקט המדיני.
שרון שאול: ממש בחודשיים האחרונים נכנסתי יותר עמוק לנושא של הסיוע ההומניטרי בגלל אולי שני אירועים גדולים שאנחנו כמש"ב מובילים וזה באמת תודות לתהודה החיובית שיש בעולם ולחותמת איכות שיש לישראל בתחום הסיוע ההומניטרי, במידה רב בזכות בתי החולים שדה.
שרון שאול: אחד מהם זאת הוועידה ההומניטרית באיסטנבול.
שרון שאול: יצאנו משלחת בראשות מנכ"ל משרד החוץ, חזרנו לפני שבועיים מאיסטנבול.
שרון שאול: מש"ב הקימה שם ביתן.
שרון שאול: אנחנו באמת רואים מקום מאוד משמעותי לשיתוף פעולה ועבודה יותר ויותר עם ארגוני החברה האזרחית.
שרון שאול: בגלל סוגיות ביטחוניות ארגוני החברה האזרחית לא יכלו להגיע ואנחנו השתדלנו לייצג גם אותם שם.
שרון שאול: מדינת ישראל הופיעה, דיברה והיה מאוד מאוד חשוב לנו להראות שאם יש נושא הומניטרי, ישראל נמצאת שם.
שרון שאול: זה בפסגה באיסטנבול.
שרון שאול: הנושא השני.
שרון שאול: באמת בגלל המקום המכובד שישראל צברה בעולם, אנחנו קיבלנו פנייה מהסוכנות העמיתה שלנו שהיא ג'ייקה ביפן, מש"ב היא סוכנות הסיוע הישראלית וג'ייקה היא סוכנות הסיוע היפנית, לבוא ולעשות עבודה משותפת כדי לייצר פרוטוקול עולמי לאיסוף נתונים רפואיים בשעת חירום.
שרון שאול: אנחנו נמצאים כיום בקבוצת עבודה משותפת עם ארגון הבריאות העולמי ליצירת אותו פרוטוקול.
שרון שאול: נמצאת כאן דוקטור עודדה בנין גורן שהיא המומחית שלנו לנושא הזה.
שרון שאול: כבר היינו במפגש אחד בטוקיו וזה היה מאוד מרשים לראות את ישראל לצד היפנים, לצד ארגון הבריאות העולמי שכמו שכולם יודעים המצב הפוליטי שלנו שם הוא לא פשוט, אבל אנחנו רואים שאנחנו יכולים לבוא עם תוצר מקצועי ברמה הכי גבוהה.
שרון שאול: באמת יצאנו עם צוות מקצועי מאוד מאוד מכובד וישראל בפורום בינלאומי קיבלה מעמד ומקום מאוד מכובד ואנחנו מקווים שיצא תוצר בחודש דצמבר, בסופו של התהליך.
שרון שאול: אולי עודדה רוצה להרחיב בכמה מלים.
עודדה בנין גורן: שלום.
עודדה בנין גורן: אני יועצת של מש"ב לתחום הזה ובין היתר אני נציגת אונדא"ק.
עודדה בנין גורן: אני אחת מארבעת הנציגים של אונדא"ק בארץ.
עודדה בנין גורן: כדי להתחבר לדבריה של שרון, מה שמציב בפנינו את האתגר המשמעותי בכל מה שקשור לסיוע הומניטרי זאת בעצם יצירת סטנדרט בינלאומי, החל מהרמה של הפרויקט שאנחנו עובדים עליו כרגע שזה דיווח רפואי ברמה של מה שאנחנו קוראים מינימום דאתה, שיחייב, בשאיפה של ה-WHO לחייב את כל המשלחות לדבר את אותה שפה מקצועית.
עודדה בנין גורן: אבל מעבר לזה, זה בעצם ליצור איזושהי רמה של מי בא עם איזה סיוע.
עודדה בנין גורן: ה-WHO הגדיר את מה שהם קוראים אימרג'נסי מדיקל טים בסיוע רפואי בשלוש רמות כאשר הצוותים של ישראל נחשבים הכי מתוחכמים.
עודדה בנין גורן: בית חולים השדה שלנו הוא ברמה השלישית שנותן את המענה הכי מתוחכם כולל ניתוחים, כולל טיפול נמרץ, באירוע כזה.
עודדה בנין גורן: אבל יש רמות שונות ורבים מה-NGO'S מגיבים ברמות הפחותות יותר מבחינת היכולות שלהם אבל הם משמעותיים מאוד כי הרבה מאוד מהסיועים שניתנים הם בעצם ברמה של מינימום, אולם המינימום הזה צריך להיות על פי סטנדרט מסוים וזאת השאיפה המשמעותית כרגע, לבנות את אותו סטנדרט החל מהדיווח ועד לעבודה על פי אותם נהלים שיהיו.
עודדה בנין גורן: כל זה בחסות ה-WHO בהובלה של ג'ייקה ושל מש"ב, של הצוות שלנו.
עודדה בנין גורן: אני לא צריכה לומר לכם, אתם מעורבים בסיוע, שאנשים מגיעים במיוחד ברמה של ארגונים וולנטריים שלא תמיד הם תחת המטריה של ה-WHO ולא תמיד הם תחת המטריה של התיאום של האו"מ וזה הצוות של אונדא"ק שעושה שטח עת מקימים את המטה, את ה-אוסוק.
עודדה בנין גורן: השאיפה היא שחילופי המידע יתחילו כבר בתחילת האירוע, לפני שמגייסים את הכוחות כדי באמת לפנות למדינה ולדעת מה היא צריכה ולהפנות את הכוחות המתאימים למקומות המתאימים כאשר אותם כוחות יהיו תחת איזושהי מטריה ויעבדו באותו אשכול ארגוני שנותן את המענה המתאים למדינה, וזאת בסופו של דבר המשמעות הגדולה.
עודדה בנין גורן: אני חושבת שזה האתגר הגדול ביותר שעומד בפנינו כרגע, ליצור איזשהו סטנדרט עבודה משותף כדי לדבר את אותה שפה מקצועית.
מיכאל אורן: משותף בין?
עודדה בנין גורן: בינינו בארץ, אותם גורמים מסייעים בארץ שיכירו את הנוהל, שיכירו את הדרכים.
עודדה בנין גורן: שוב, לפיקוד העורף ולצבא זה הרבה יותר פשוט.
עודדה בנין גורן: גופים מסייעים וולנטריים שיש להם משמעות מאוד גדולה ואפקט מאוד גדול, פחות מעורבים, חלקם כן וחלקם לא, וכל זה תחת המטריה של ארגון הבריאות העולמי יחד עם אונדא"ק וכולי.
מיכאל אורן: זה מאוד נדיר שיש לנו נציגה של האו"מ כאן באחד הפורומים ולא רק נציג של האו"מ אלא נציגה ישראלית של האו"מ.
מיכאל אורן: באיזו מידה שיתוף הפעולה בינינו בתחום הטיפול באסונות טבע ואסונות אחרים עוזר לנו ומשפר את מעמדנו מול האו"מ?
עודדה בנין גורן: כאשר אנחנו נקראים למשימה, המנגנון עובד בצורה כלהלן.
עודדה בנין גורן: אנחנו ארבעה חברי אונדא"ק בארץ, ברגע שמתרחש אסון במדינה כלשהי, אנחנו און ליין מחוברים לאוצ'ה, למשרד לתיאום סיוע הומניטרי של האו"מ.
עודדה בנין גורן: אנחנו מקבלים הודעה על האירוע, מאשרים אם אנחנו זמינים או לא, ותוך פחות מיממה בדרך כלל אנחנו מוזנקים לאזור האירוע.
עודדה בנין גורן: המשימה שלנו בדרך כלל היא לעשות תיאום והערכה של האסון אל מול הכוחות המסייעים.
עודדה בנין גורן: משימה כזו של האו"מ נמשכת בדרך כלל שלושה שבועות אלא אם כן מבקשים מאותה מדינה להאריך את השהות במקום.
עודדה בנין גורן: אני באה לשם כמומחית של אונדא"ק אבל אני באה עם כובע ישראלי.
עודדה בנין גורן: אני מייצגת את ישראל.
עודדה בנין גורן: כלומר, אני באה וכולם יודעים שאני מישראל.
עודדה בנין גורן: אני בפירוש משתמשת בזה.
מיכאל אורן: כמה מדינות חברות באונדא"ק?
עודדה בנין גורן: יש הרבה מאוד מדינות אבל חברים בפועל מכלל העולם בסביבות 250 אנשים.
מיכאל אורן: אני שואל לגבי מספר המדינות.
עודדה בנין גורן: בסביבות שמונים מדינות שיש להן חברים פעילים והם מונים 250 אבל המספר משתנה.
עודדה בנין גורן: יש חברי אונדא"ק למשל במשרד החוץ, אנשים שהם בהגדרה חברי אונדא"ק כי חדר מצב שהוא גוף הקשר שלי במידה ויש איזושהי פעילות, גם חדר המצב בתמונה והוא אחראי על זה אבל אלה לא אותם אנשים שמגיבים בשטח.
מיכאל אורן: זה נחשב לשיתוף פעולה בין ישראל לבין האו"מ?
עודדה בנין גורן: בסופו של דבר כן, אבל אני יוצאת מטעם האו"מ.
עודדה בנין גורן: כלומר, יש את החלק הישראלי.
עודדה בנין גורן: בפירוש כן.
2225: יש ממד נוסף לשיתוף הפעולה הזה עם האו"מ, ועודדה חלק ממנו.
2225: אנחנו למשל עכשיו מול אוקראינה מסייעים ל-WHO ויחד אתם אנחנו עומדים על הכשרת השלטונות האוקראינים להתמודד עם דיססטרס.
2225: נושא של דיססטר מנג'מנט.
2225: קורסים באוקראינה, בקייב ובחרקוב לאליטה המקצועית האוקראינית בנושאים של דיססטר מנג'מנט.
2225: זה עם WHO.
2225: זאת תכנית משותפת למש"ב ולהם.
2225: עודדה היא חלק מהמשבצת הזאת.
2225: אלה דוגמאות של דברים שנעשים.
מתי גולדשטיין: יש עוד שיתוף פעולה עם האו"מ דרך רח"ל ופיקוד העורף וזה כל העניין המבצעי של האינסטראק.
מתי גולדשטיין: אנחנו היינו בכנס בג'נבה בו היו גם מד"א, גם פיקוד העורף וגם רח"ל כאשר בעצם מדינת ישראל יוצרת את הפלטפורמה עם האו"מ על כל עניין החילוץ.
מתי גולדשטיין: זה משהו או"מי מובהק.
מתי גולדשטיין: בחרו את מדינת ישראל מתוך 300 ומשהו מדינות - יש רק כשבע מדינות שעושות את המחקר הזה - בגלל שמבינים שאנחנו מקצועיים.
מיכאל אורן: אתה לא הנציג של רח"ל.
אבי בורגר: אני הנציג של רח"ל.
מיכאל אורן: תסביר מה זה רח"ל כדי שלא יחשבו שזאת איזו דודה שיושבת כאן.
אבי בורגר: רח"ל זאת רשות החירום הלאומית.
אבי בורגר: זה גוף שהיה במשרד הביטחון, יצא וחזר אליו ביוני שעבר ועכשיו הוא חלק מהמשרד.
אבי בורגר: הוא גוף שברמה הלאומית אחראי להכנת מדינת ישראל לחירום, אם זה ברמת משרדי הממשלה, ברמת רשויות מקומיות וברמת כל יתר הגורמים שאחראים להיערכות בחירום ולמתן המענה בחירום.
אבי בורגר: לרח"ל יש סדרה שלמה של פעילויות בתחום הבינלאומי וזאת מתוך כוונה אחת והיא למסד את האפשרות שישראל תידרש לקבלת סיוע בינלאומי במקרה של רעידת אדמה שלא תתרחש כאן.
אבי בורגר: כדי לקבל את אותו סיוע, צריך יהיה לקבל אותו לפי סטנדרטים ופרוטוקולים בינלאומיים אותם אנחנו ממסדים עם כל מיני מדינות בעולם, בין השאר גם עם האו"מ.
אבי בורגר: רח"ל וחלק ממשרדי הממשלה שותפים בתרגילים שעושה האו"מ או עושה נאט"ו בתחומים של סיוע בינלאומי.
אבי בורגר: רח"ל קיימה לפני שלוש שנים תרגיל קליטת סיוע בינלאומי שבו הוא תרגלה את העניין הזה, מהוצאת הדרישה לעולם, דרך קבלת הציוד ודרך חלוקתו והפצתו לפי סדר עדיפות כאן בארץ.
אבי בורגר: כמו שאמר מתי מזק"א, אנחנו שותפים לעניין הזה.
אבי בורגר: בהתייחס למשלחת שיצאה לנפאל, היה נציג של רח"ל שהתפקיד שלו להסתכל על ההיבט של איך מדינה מקבלת סיוע בינלאומי, מה היא צריכה לעשות ואיך היא צריכה להיערך כדי לקבל סיוע בינלאומי.
מיכאל אורן: אנחנו מפיקים לקחים לגבינו, לאפשרות של אסון אצלנו.
אבי בורגר: בוודאי.
מיכאל אורן: מעניין.
אבי בורגר: חובה.
אבי בורגר: לא רק מעניין.
מיכאל אורן: אני רוצה לעבור למגזר השלישי.
מיכאל אורן: אנשים הגיעו מרחוק ואני רוצה לשמוע אותם.
ארנון אפק: אני צריך להתנצל כי אני צריך לצאת.
ארנון אפק: אם יש לך משהו אלי, בבקשה, ואם לא, נשאר כאן נציג המשרד.
מיכאל אורן: תודה רבה.
אריאל דלומי: בוקר טוב.
אריאל דלומי: אני יושב ראש של האגודה לפיתוח בינלאומי, סיד ישראל, ארגון חברה אזרחית שמאגד ומהווה היום פלטפורמה ליותר מ-64 ארגוני סיוע ופיתוח בינלאומי, רובם ארגוני חברה אזרחית אבל גם גופים מהמגזר העסקי וגופים ממשלתיים כמו מש"ב.
אריאל דלומי: קודם כל, אני אתחיל ואומר שגם כיף וגם מעורר גאווה להיות במעגל שכולל אנשים – גם אנשים פרטיים, גם ארגונים, גם משרדי ממשלה – שכולם מכוונים לעשות טוב בעולם.
אריאל דלומי: מטרתנו מהדיון הזה היא לשפר את התיאום, לשפר את המקצועיות וגם ליצור אימפקט יותר משמעותי של העבודה המשותפת שלנו יחד.
אריאל דלומי: אני חושב שגם עצם קיום הדיון הזה היום הוא עוד עליית מדרגה.
אריאל דלומי: אני חושב שזה דיון כמעט היסטורי במובן שאנחנו יושבים ומנסים להפיק לקחים ולשפר לעתיד.
אריאל דלומי: אני אנסה להיות מאוד קצר כדי להשאיר זמן לארגונים שהיו בשטח ויכולים להביא כמה לקחים מנפאל, חלקם היו שם הרבה לפני האסון וחלקם עוד נשארים שם הרבה אחרי האסון.
אריאל דלומי: יש כאן את מיכה מתבל בצדק ואילנה, ואני חושב שאפשר לומר שנפאל היא הבית השני שלכם.
אריאל דלומי: קודם כל, כמה הנחות יסוד.
אריאל דלומי: ראשית, לא נדע הכול לפני שאנחנו יוצאים לשטח במקרים של אסון הומניטרי אבל בהחלט אפשר להיערך הרבה יותר טוב.
אריאל דלומי: שנית, צריך להיות קצת צנועים, אנחנו עדיין שחקנים מאוד קטנים בתחום הזה לעומת משלחות גרמניות שמגיעות הרבה פעמים, אבל אנחנו עדיין יצירתיים, מקוריים ומשאירים הרבה מאוד רושם בשטח.
אריאל דלומי: שלישית, שאלת לגבי ההערכה של האימפקט של העבודה שלנו וזה נושא מאוד סבוך ומורכב להעריך איזה אימפקט באמת נעשה בשטח, אבל בהחלט יש היום כבר מערכות אינטרנטיות דיגיטליות שלפני היציאה לשטח אפשר במהירות ללמוד לקחים מאירועים קודמים באותם אזורים כמו יומניטריין ג'ינום ולצאת יותר מוכנים.
אריאל דלומי: אנחנו הסתכלנו על 12 השנים האחרונות בעזרתו של עינב לוי שיושב כאן מסרילנקה, 2004, דרך האיטי, יפן וממש עד לאירועים האחרונים גם באקוודור וגם הטיפול המתמשך במהגרים מהמזרח התיכון במזרח אירופה.
אריאל דלומי: החברה האזרחית הוציאה בשנים האלה בערך כשישים משלחות שונות.
אריאל דלומי: כשאני אומר משלחת, זה מכוח חלוץ שבדרך כלל מונה שניים-שלושה אנשים ועד משלחות המשך שהן עדיין לא בגודל של משלחות מדינתיות אבל כוללות פחות או יותר בין שמונה ל-12 אנשים.
אריאל דלומי: יש לנו גם השוואות לגבי העלויות של המשלחות הממשלתיות מול המשלחות של החברה האזרחית אבל נעזוב את זה כרגע בצד.
אריאל דלומי: חשוב לי לדבר על היתרונות היחסיים גם של הצד הממשלתי וגם של הצד של החברה האזרחית כדי שנבנה סינרגיה יותר טובה.
אריאל דלומי: כמובן שארגוני החברה האזרחית לרוב עושים את העבודה בצורה יותר זולה.
אריאל דלומי: הרבה פעמים מגיעים גם למספרים יותר גדולים של נהנים מהפעילויות שלהם.
אריאל דלומי: החברה האזרחית היא יותר דינמית, היא יוצאת לשטח בדרך כלל בצורה יותר מהירה וגם יש לנו הרבה פעמים יכולת לעבוד במקומות שישראל הרשמית או לא יכולה לעבוד או שלוקח לה קצת יותר זמן להגיע במקרה אסון.
אריאל דלומי: היתרון של המדינה כמובן הוא בנפח, בגודל, במקצועיות שהוזכרה כאן כמו בתי חולים, בתקציבים וגם ביכולות שינוע וביכולות אבטחה שהן מאוד חשובות הרבה פעמים באזורי אסון.
אריאל דלומי: אנחנו רואים כל מיני ממשקים פוטנציאליים בין הגופים השונים, גם בנושא של האבטחה והביטחון כמו שאמרתי.
אריאל דלומי: המודיעין האזרחי שקורה, לוגיסטיקה ועוד תחומים רבים.
אריאל דלומי: כמה המלצות שאנחנו רוצים להמליץ עליהן לדיון הזה כדי שנצא מכאן עם כמה דברים פרקטיים.
אריאל דלומי: אנחנו חושבים שכדאי לבנות צוות היגוי מולטילטרלי קטן שיחזור לוועדה הזאת בעוד תקופה שאתה תקצוב ויציע איך אפשר לעשות את שיתוף הפעולה בתחום של הסיוע ההומניטרי בצורה יותר טובה בין הממשלה והגופים האזרחיים וגם, אני אוסיף, בין המגזר העסקי.
אריאל דלומי: המגזר העסקי, לפעמים אנחנו נוטים לשכוח אותו אבל יש לו גם יכולות, גם תקציבים והרבה פעמים טכנולוגיה שמאוד רלוונטית לאזורי אסון וגם יכולה להיות אחרי כן טכנולוגיה שמתאימה לשווקים.
אריאל דלומי: הרבה מאוד כסף זורם לאזורי אסון בשלבים של המעבר מסיוע הומניטרי לפיתוח ויש כאן עוד פוטנציאל.
מיכאל אורן: איך אתה רותם אותו?
מיכאל אורן: איך אתה מאתר את המגזר העסקי ואיך אתה רותם אותו?
אריאל דלומי: קודם כל, היום אנחנו כבר מכירים את החברות שלהן יש טכנולוגיות שמאוד רלוונטיות בתקופה של אסונות הומניטריים.
אריאל דלומי: זה יכול להיות מציוד רפואי, זה יכול להיות מים וסניטציה ועוד כל מיני דברים כאלה.
אריאל דלומי: במקרים האחרונים היו יוזמות, בנפאל למשל, להוציא משלחות של אנשי עסקים בתקופה של הסיוע ההומניטרי, כדי שאחרי כן ייצרו את הקשרים ויפתחו את השווקים בשביל הפעילות העסקית שלהם.
אריאל דלומי: נושא נוסף שאנחנו רוצים להציע במסגרת רעיון שכבר נרקם והוא להקים קרן ממשלתית שתתמוך בארגוני סיוע ופיתוח ישראליים.
אריאל דלומי: באותה קרן שתוקם לשמור תקציב, אחוז מסוים מהתקציב, לאירועים של אסונות הומניטריים שיהיו כספים זמינים בצורה מהירה לנושא הזה.
אריאל דלומי: הנושא של איסוף תרומות.
אריאל דלומי: אנחנו מהר מאוד רצים לאסוף תרומות, רוצים לעשות טוב, אבל איסוף תרומות מושכל שמבוסס על איתור הצרכים הנכון באותה מדינת יעד הוא דבר מאוד מאוד חשוב.
אריאל דלומי: עכשיו נשאלת עוד שאלה והיא איך התרומות האלה מגיעות לשטח.
אריאל דלומי: זה לא סוד שבאסון, אחד האחרונים, יצא מטוס ריק להחזיר את המשלחת הישראלית ממדינת היעד כאשר נאספו המון טונות של ציוד.
אלון בר: זה יותר חמור.
אלון בר: יצא מטוס ריק אחרי שפורסם קול קורא משותף ביוזמה של מש"ב ושלנו לארגוני חברה אזרחית לאסוף ציוד.
אריאל דלומי: אנחנו חושבים שאפשר להכליל את נציגי החברה האזרחית גם באותו פורום שיושב בחדר מצב בתקופות של אסונות הומניטריים.
אריאל דלומי: בכלל, באופן כללי, נדרש ללכת לתהליך יותר ארוך, לעשות תכנון 2030 ולראות איך אנחנו את כל נושא סיוע החוץ ובתוכו גם נושא של סיוע הומניטרי מסדירים באופן יותר רשמי.
אריאל דלומי: אני רוצה לסיים במשהו שנאמר כאן קודם וקצת קשה לי אתו.
אריאל דלומי: אני מבין את הצרכים ואת הדיבידנד המדיני של הפעילות של סיוע הומניטרי וגם של פיתוח בינלאומי, אבל לומר שפעילות במדינה מסוימת מוקפאת בגלל שיקולים מדיניים, סיוע הומניטרי לא מגיע בגלל שיקולים מדיניים, אני חושב שזאת אמירה שכדאי שנחשוב עליה מחדש.
אריאל דלומי: תודה.
מיכאל אורן: לכן הגדרתי אותה כצינית.
מיכאל אורן: אני רוצה לשאול בכל זאת, הניסיון שלי האישי הוא בנפאל ושם היחסים האישיים בין השגריר והנציגים של העמותות היו פשוט יחסים טובים מאוד.
מיכאל אורן: באיזו מידה, אם בכלל, שיתוף הפעולה מוסדר בין הארגונים ואותם גורמים ממלכתיים?
אריאל דלומי: באמת נגעת בנקודה.
אריאל דלומי: הרבה פעמים זה - ואני אתן כאן להמשיך לחבר'ה שהיו בנפאל – מבוסס על יחסים אישיים.
אריאל דלומי: אנחנו חושבים שזה צריך להיות מוסדר ולא מבוסס על יחסים אישיים.
אילנה קמינקא: אני מאוד מסכימה.
אילנה קמינקא: אנחנו יושבים בנפאל ויש יחסים מעולים עם השגריר.
אילנה קמינקא: אני מתבל בצדק ולידי יושב מיכה אובנהיימר, המנהל של תבל בצדק.
אילנה קמינקא: עם השגריר בנפאל יש יחסים מצוינים והם מבוססים על קשר בין-אישי שהוא ארוך טווח ובהחלט התיאום בשטח בנפאל היה מצוין וגם אנחנו יכולנו לסייע להם.
אילנה קמינקא: הם ארבעה-חמישה אנשים בשגרירות.
אילנה קמינקא: נמצא כאן גם גיא שרייר שהיה שם בשגרירות ועבד בה כעוזר קונסול באותו זמן.
אילנה קמינקא: הם היו מעט מאוד אנשים והם היו צריכים את העזרה של עוד אנשים.
אילנה קמינקא: נמצא כאן מספר גדול של מתנדבים של תבל בצדק שעבדו בשגרירות ונתנו יד לשגרירות בזמן הזה.
אילנה קמינקא: אם כן, זה תיאום מעולה.
אילנה קמינקא: אם מישהו מתוך המתנדבים רוצה להרים יד כדי שנראה מי עבד בשגרירות או עזר בפעילות של צה"ל, בבקשה.
אילנה קמינקא: הקושי הגדול היה יותר כאן.