GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ענבל פז-פיטל: לוחם זכאי ל-25,500 ₪ פיקדון; תומך לחימה זכאי ל-21,850 ₪; עורפי או שירות לאומי, זכאי ל-17,600 ש"ח.
ענבל פז-פיטל: עכשיו אדבר על הטבות שהן לב העשייה ושם אתייחס לאוכלוסיות וגם לדברים בתחום הלוחמים.
ענבל פז-פיטל: המכינה הקדם אקדמית, בשונה ממה שאתם מכירים מהעבר, אז היו רק מסלולים לבגרות, היום מתמקדת בכמעט 95% מהמכינות דווקא במסלולים ייעודיים לתואר.
ענבל פז-פיטל: הם עושים את השנה מכינה כחלופה לבגרות וממשיכים משם ללימודי התואר.
ענבל פז-פיטל: מדובר גם במכינת עולים, גם במכינת לימודי לקויי למידה ועוד.
ענבל פז-פיטל: מלגת שכר הלימוד יש לה בצדה דמי קיום חודשיים מהקרן, ניתנת לכ-8,000 לומדים מדי שנה.
ענבל פז-פיטל: עשינו סקר ובדקנו ש-90% ממסיימי המכינות המשיכו במסלול לימודים כלשהו או שזה הקנה להם בסיס להכשרה.
ענבל פז-פיטל: מדובר על כ-80 מיליון ₪ בשנה.
אורנה ברביבאי: אני רוצה לחתור לסיום, אז תגעי בעיקרי הדברים.
ענבל פז-פיטל: אני אגע בעיקרי הדברים.
ענבל פז-פיטל: הנושא של קידום הבדואים, הנושא של הלוחמים בשנתיים האחרונות.
ענבל פז-פיטל: מי שהכיר את גבעת חביבה, אנחנו מהווים מוצא חלופי ואנחנו מאפשרים לכל הלוחמים להיכנס בשנת לימודים, במימון מלא של האגף והקרן, בתקופת המכינה למוסד של המכינה הקדם אקדמית.
אורנה ברביבאי: בתום השירות שלם, לא על חשבון השירות.
ענבל פז-פיטל: בתום השירות.
ענבל פז-פיטל: ניגע בנושא שהוא דוגמה לפעילות עבור קידום ושילוב של אוכלוסיות ייחודיות.
ענבל פז-פיטל: אין בתוכניות שהן במסלולים ירוקים ויש לכם פה גם את השמות למי ששאל קודם מי הן האוכלוסיות הייחודיות.
ענבל פז-פיטל: אין מבחן הכנסה, אין אישורים ובירוקרטיה ואין צורך – זה מאוד חשוב – לגעת בפיקדון מכיוון שלאוכלוסיות האלה אנחנו מממנים גם 100% שר לימוד ובנוסף אנחנו מאפשרים להם דמי קיום חודשיים בתקופת הלמידה.
ענבל פז-פיטל: בודד למשל, יהיה זכאי ל-2,500 מדי חודש רק כדי שנוכל לאפשר לו, עד כמה שאנחנו יכולים ברמה התקציבית, הלוואי והיה אפשר יותר, ראש שקט ללימודים.
ענבל פז-פיטל: כל יתר החיילים המשוחררים כולם, אם הם במצב סוציו-אקונומי חברתי, הם זכאים לאותן הטבות על-פי דיפרנציאציה וזה תלוי מספר הנפשות בבית והמצב הכלכלי-חברתי.
אורנה ברביבאי: זאת אומרת שהזכות קיימת לכולם, המימון הוא תלוי מצב סוציו-אקונומי.
ענבל פז-פיטל: נכון מאוד.
ענבל פז-פיטל: עוד פעילות חשובה מאוד זה הנושא של הנדסאים וטכנאים.
ענבל פז-פיטל: אנחנו נוגעים באוכלוסייה שמקבלת מקצוע והופכת לאזרח תורם ומשולב בחברה.
ענבל פז-פיטל: התרומה שלנו היא 8,500 חיילים משוחררים מדי שנה.
ענבל פז-פיטל: כאן המימון הוא 80% לכולם ללא מבחן הכנסה.
ענבל פז-פיטל: אנחנו מנסים לעשות היום עבודת תעדוף של מקצועות נדרשים במשק לעומת מקצועות שגם חשובים לחיילים המשוחררים.
ענבל פז-פיטל: היקף המימון הוא 43 מיליון ₪.
ענבל פז-פיטל: ללא ספק זו תרומה חזקה מאוד לחברה ולתעשייה כמו גם לחיילים המשוחררים.
אורנה ברביבאי: תני לי דוגמה למקצוע אטרקטיבי שעכשיו השתנה לנוכח צורכי שוק העבודה.
ענבל פז-פיטל: הנדסאי חשמל, הנדסה, כל התחומים האלה הולכים ותופסים תאוצה לאחרונה.
ענבל פז-פיטל: לגבי הבודדים אני רוצה לחדד כי גם צה"ל דיבר עליהם.
ענבל פז-פיטל: יש לנו כ-3,500 משוחררים מדי שנה בתקופה של 10 שנים.
ענבל פז-פיטל: גם לנו יש מוקד עם תעדוף לבודדים.
ענבל פז-פיטל: בשנה הראשונה אנחנו יוצרים קשר אישי עם כל בודד שמשתחרר בשנה האחרונה על מנת לספר לו על הזכויות.
ענבל פז-פיטל: אנחנו גם מנהלים קשר עם מערך הת"ש, מדור הבודדים בצה"ל, ומנהלים את ההטבות כמו שהם אמרו.
ענבל פז-פיטל: שכר הדירה ניתן רק בשנה הראשונה.
ענבל פז-פיטל: כל זה, רובו ככולו מתקציב הקרן.
ענבל פז-פיטל: גם אבחון וייעוץ תעסוקתי למי שלא יודע מה הוא רוצה לעשות עם עצמו, זה חינם.
ענבל פז-פיטל: סיוע בקורס הכנה למבחן הפסיכומטרי לבודדים זה חינם.
ענבל פז-פיטל: מסלולים ירוקים כמו ב"ממדים ללימודים", חוק הפריפריה ומה שדיברתי עד עכשיו, סך כל התקציב ללא פעילויות הקורונה – אם תרצו, גם עליהן נפרט – מסתכם בלמעלה מ-56 מיליון ₪ בשנה.
ענבל פז-פיטל: בנושא של תוכנית "ממדים ללימודים" אני רוצה לחדד שהתרומות מהוות פתרון ל-3 השנים הקרובות.
ענבל פז-פיטל: האגף והקרן הם המנהלים את התוכנים מול החיילים המשוחררים בנושא התוכנית עצמה והגשת הבקשות, האישורים והתשלומים, יחד עם יחד למען החייל.
ענבל פז-פיטל: שמנו לנו את זה לטיפול ולתפעול יחד עם צה"ל לעיגון בחקיקה בחוק חיילים משוחררים כדי להבטיח את קיומה של התוכנית.
ענבל פז-פיטל: זה דבר מאוד חשוב, כי אם לא, אנחנו לא נוכל להתבסס על תרומות - - - אנחנו מגיעים ל-64 מיליון ויותר.
ענבל פז-פיטל: העקרונות לקידום הכשרות מקצועיות – שמעתם כבר על הנושא של קידום ושילוב האוכלוסיות שהן - - -
אורנה ברביבאי: אני רוצה, ברשותך, להגיע לסוף המצגת, לכיוונים להמשך, כי אני רוצה עוד להספיק לשמוע אחרים בזום ולאפשר להתבטא פה.
אורנה ברביבאי: תגיעי לשקף המסכם של כיוונים להמשך, בבקשה.
ענבל פז-פיטל: אני רוצה לספר בהכשרות המקצועיות את מה שסיכמו קודמיי.
ענבל פז-פיטל: התחלנו לכוון ללוחמים – זה אחד מהדברים שאת מאוד מעוניינת לקדם.
ענבל פז-פיטל: הנושא של "לוחמים להייטק" מתוקצב כבר ב-1.5 מיליון בשנה מתקציב הקרן.
ענבל פז-פיטל: הנושא של רישיון לרכב כבד וצורך משקי, נותן מענה למערך המילואים.
ענבל פז-פיטל: מדובר ב-3.5 מיליון ₪ בשנה מהקרן.
ענבל פז-פיטל: זה רק בנושא של הלוחמים.
ענבל פז-פיטל: תחום נוסף וחשוב מאוד שאני חייבת להדגיש פה הוא מועדון "בהצדעה".
ענבל פז-פיטל: השנה, מל טוב, חוגגים עשור.
ענבל פז-פיטל: מדובר במועדון שכל ייעודו הוא הוקרת השירות והערכה גדולה למשרתי המילואים.
אורנה ברביבאי: יש לא מעט תלונות, אני אומרת לך ראש אכ"א, שמגיעות אלינו מאנשי מילואים ששואלים למה הם לא בקריטריונים של מועדון בהצדעה כי הם לא מבצעים שירות מילואים.
אורנה ברביבאי: הם אומרים שהצבא לא צריך אותם, אבל הם רוצים לקבל הטבות.
אמיר ודמני: עשינו עדכונים עכשיו בקורונה כדי להכניס אוכלוסיות נוספות.
ענבל פז-פיטל: בכל מקרה, את כל הנתונים על האוכלוסיות אנחנו מקבלים מהמערכת הצה"לית.
אורנה ברביבאי: תגיעי לסוף, בבקשה.
ענבל פז-פיטל: הכיוונים שלנו – קודם כל, אנחנו מתמודדים עם משבר הקורונה שנוגע בעיקר באוכלוסיית החיילים המשוחררים.
ענבל פז-פיטל: יחד עם זאת ובמקביל, הכיוונים העיקריים שלנו הם בנושא ההכשרות המקצועיות, הרחבת היצע ההכשרות בהתאם לצורכי המשק, תוכניות מותאמות לאוכלוסיות ייחודיות, הקשר עם הבודדים.
ענבל פז-פיטל: הנושא של "מחוברים תמיד" – הקמנו ב-5 השנים האחרונות את כל הפלטפורמות הדיגיטליות.
ענבל פז-פיטל: יש צמיחה אדירה בביקוש ובכמויות.
ענבל פז-פיטל: בנוסף, יש לנו את השת"פ ב"שער היציאה" עם צה"ל, שם אנחנו מגיעים למערך הת"ש ולמדור בקו"ם ולכל כנסי המשתחררים ופוגשים אותם פיזית וגם בזום לאחרונה.
אורנה ברביבאי: נגיד שעכשיו היינו מקדמים חוק – אני הולכת לעסוק בזה – איזה פער יש לך מבחינת החקיקה שהיית רוצה לבטא בחוק הזה?
ענבל פז-פיטל: הנושא של הלוחמים צריך להיכנס לחוק.
ענבל פז-פיטל: הלוחמים לא מוגדרים כיום כאוכלוסייה ייחודית בין האוכלוסיות הייחודיות.
ענבל פז-פיטל: זה נושא חשוב מאוד.
ענבל פז-פיטל: וגם הוקרת השירות גם במילואים – צריך לעודד את הדברים האלה, להוקיר אותם.
ענבל פז-פיטל: כל מי שמשתחרר יודע שהוא כבר בשקל אחד ויתר מאשר כל מי שלא עשה שירות.
ענבל פז-פיטל: אבל אנחנו צריכים שיידעו שיש חשיבות לשירות משמעותי ולרציפות השירות ולעיבוי המילואים.
ענבל פז-פיטל: פה אנחנו יד ביד עם צה"ל לכל אורך הדרך.
אורנה ברביבאי: אני מודה לך מאוד על הסקירה.
אורנה ברביבאי: בהחלט הייתה מלמדת.
אורנה ברביבאי: יש לנו בזום את שפרה שחר.
אורנה ברביבאי: עוד מישהו רוצה לומר משהו פה לפני שאני אתן לאלוף במילואים יאיר גולן לדבר?
אורנה ברביבאי: ראש אכ"א, אתה רוצה להתייחס?
מוטי אלמוז: מה שהוצג – מה אנחנו בסדר בתחומים שאנחנו עושים עם החיזוקים שאנחנו רוצים לעשות – אני חושב ששני הדברים המשמעותיים ביותר הם, אחד, הסיפור של "בחזרה לעתיד".
מוטי אלמוז: כשאתה רואה את זה, אתה שואל איך לא עשינו את זה עד עכשיו.
מוטי אלמוז: סוג כזה של פעילות שכנראה שהסיכום שהיינו עושים עם המ"מ, מ"פ, מח"ט עוד יום כזה.
אורנה ברביבאי: לא מספיק.
מוטי אלמוז: הוא לא מצליח להוציא מטען של לא מעט חוויות מבצעיות, ערכיות.
מוטי אלמוז: הם סופגים המון דברים שהם צריכים איפשהו לפרוק אותם.
מוטי אלמוז: נכון לעכשיו, המתכונת הזאת שבה הם יושבים עם אנשי מקצוע, מנותקים, על איזה נחל בצפון ומוציאים, זה נראה משהו מאוד משמעותי וגם יש לו אמירה להמשך.
מוטי אלמוז: הדבר השני, אנחנו עם משרד הביטחון נרצה לקדם את הסיפור של החוק כי נראה שהוא הדבר הבא שביחד עם כל הדברים הטובים שנעשים, הוא הסיפור הבא שצריך אותו בעיקר בהקשר ההוגנות.
אורנה ברביבאי: תודה, ראש אכ"א.
אורנה ברביבאי: חבר הכנסת גולן, בבקשה.
יאיר גולן: יש לי כמה הערות.
יאיר גולן: יש בקרנות השונות ים של כסף ואני חושב שצריך לבחון מעת לעת האם הניהול הפיננסי של הקרנות האלה מתבצע בצורה נכונה ואם אנחנו ממצים את השקל האחרון בצורה המיטבית.
יאיר גולן: זה לא לדיון כזה, אולי.
יאיר גולן: זה דיון יותר טכני אבל נכון לעשות אותו.
יאיר גולן: דבר שני, יש לנו אוכלוסייה ה ולכת וגדלה של יוצאים בשאלה ואני יודע שהם כפופים לכללי החייל הבודד – כן או לא – אבל אני מציע להסתכל על האוכלוסייה הזאת באופן נפרד כי לפחות בכל מה שנוגע להשכלה, זו אוכלוסייה עם בעיות ופערים שהם חריגים וכושר ההשתלבות שלהם בחברה לאחר מכן, נדמה לי שצריך תמיכה ניכרת יותר.
יאיר גולן: הדבר השלישי שהזכרתם פה הוא כל נושא בריאות הנפש ללוחמים.
יאיר גולן: צריך לראות שהמהלך הזה, שאני מברך עליו, הוא מהלך שיש לו המשכיות.
יאיר גולן: יש אנשים שהדברים יצוצו אצלם חודשים ושנים לאחר תום השירות.
יאיר גולן: צריך לראות שאנחנו נותנים להם כתובת מספיק טובה.
יאיר גולן: מכיוון שזה נדון ממילא בוועדות אחרות פה בכנסת, כבר העמיקו בזה לא מעט ואני לא ארחיב.
יאיר גולן: לגבי נושא החקיקה, נכון לראות איך אנחנו מספקים פה חקיקה אינטליגנטית.
יאיר גולן: זאת אומרת, לוקחים מספר נושאים שנוגעים לתחום כוח האדם בצה"ל, מאגדים אותם יחדיו.
יאיר גולן: אני מזמין את אנשי הצבא, אני עומד לרשותכם בעניין הזה וכמובן אורנה עוד יותר ממני, על-מנת לראות שאנחנו מקדמים את הנושא באופן נכון כאן בכנסת הדבר האחרון.
יאיר גולן: אין לי ספק שבכל מה שנוגע למה הוא התגמול למי שמשרת את המדינה, גם אם השירות הוא שירות חובה, נוכח הרחבת המושג של מהו שירות לטובת המדינה, כפי שאני צופה שיקרה בשנים הקרובות, נכון שכלל הפעולות שלנו ייקחו את העניין הזה בחשבון לא בבחינת הקדם רפואה למכה אלא הקדם תכנון ראוי למצב שממילא אנחנו מתפתחים אליו.
אורנה ברביבאי: תודה רבה, חבר הכנסת גולן.
אורנה ברביבאי: שפרה תדבר ואז אני אסכם את הדיון.
אורנה ברביבאי: שלום, שפרה.
שפרה שחר: שלום.
שפרה שחר: הקשבתי לדיון ואני מברכת עליו.
שפרה שחר: תודה לך יושבת הראש, האלופה (במיל') אורנה ברביבאי.
שפרה שחר: יש לפעמים פעם בין הסיסמאות היפות וההבטחות הגדולות לבין מה שקורה בשטח.
שפרה שחר: שמעתי מה שאמרה מנכ"לית חיימ"ש, ראש האגף, לגבי הקצבה שחיילים מרקע סוציו-אקונומי קשה או חיילים בודדים מקבלים בזמן לימודים, למשל.
שפרה שחר: הקצבה הזאת, אני לא יודעת אם הוועדה יודעת, לא מתקבלת בתקופת הבחינות כי כביכול יש חופשה מלימודים ואז אותם חיילים משוחררים יכולים לעבוד.
שפרה שחר: בפועל, הם לא יכולים לעבוד כי הם מתכוננים לבחינות.
שפרה שחר: יש שם שבר גדול מאוד.
שפרה שחר: אפילו את ה-2,400 שקל שהם מקבלים – זה לא טריוויאלי, אני לא מזלזלת בזה, כמובן שהיינו מעדיפים שהם יקבלו יותר, אבל כאן בעיה של תקציבים – הם מפסיקים לקבל ודווקא בתקופה של הבחינות בה הם הכי פחות יכולים לעבוד.
שפרה שחר: כל מיני דברים כאלה שכדאי לתת עליהם את הדעת.
שפרה שחר: בסוף, תמיד – אני לא יודעת איך ואני לא יודעת למה – יש פער בין ההבטחות הגדולות והדברים היפים שאנחנו רואים במצגות לבין השטח.
שפרה שחר: בהקשר הזה, זה מה שיש לי הגיד כרגע.
שפרה שחר: אני מברכת על היוזמות.
שפרה שחר: אני חושבת שהחיילים המשוחררים, במיוחד הלוחמים, נמצאים מאחור מאוד היום מבחינת ההשתלבות שלהם בחברה הישראלית.
שפרה שחר: אלה שמשרתים ב-8200 או בכל מיני יחידות סייבר יש להם יתרון עצום כשהם מסיימים את השירות הצבאי מבחינת ההשתלבות בשוק התעסוקה, ודווקא הלוחמים שהם חוד החנית של צה"ל מוצאים את עצמם ללא שום יתרון, אם לא חיסרון.
שפרה שחר: תאמינו או לא, יש היום הרבה מקומות בחברה הישראלית שלא אוהבים לקחת אנשים שמשרתים במילואים.
שפרה שחר: הם לא רואים שום יתרון בכך שאדם הייתה לו הכשרה של לוחם.
שפרה שחר: אני כאימא לשני לוחמים יודעת איזה ערך מוסף יש למי שעבר מסלול פיקודי וקצונה של לוחם בצה"ל.
שפרה שחר: אבל מקומות התעסוקה הטובים מעריכים הרבה יותר הייטק.
שפרה שחר: בסוף, מי שהיה לוחם בצה"ל, מוצא את עצמו מאבטח וזה דבר שלא יעלה על הדעת כי מדובר באמת במיטב בנינו, אדם יודעים, בוודאי מי שהלך לקורס קצינים וקורס פיקודי בצה"ל מגיע לו להשתלב בעבודות הטובות ביותר.
שפרה שחר: כאן השאלה מה אנחנו עושים כדי שזה באמת יקרה.
שפרה שחר: לא רק בסיסמאות אלא מה אנחנו עושים כדי שזה באמת יקרה.
שפרה שחר: איזה ערך מוסף יהיה להם.
שפרה שחר: הצעתי בעבר – זה מקובל בכל העולם – מקובל בעולם שאנשים שעשו צבא ישראלי מקבלים נקודות זכות בקבלה ללימודים אקדמיים במוסדות בחו"ל, רק לא בארץ.
שפרה שחר: כשהבן שלי, שהוא גם אזרח דני, ניסה להתקבל לאוניברסיטה מאוד יוקרתית בדנמרק, הוא עמד לקבל נקודות זכות שנתנו לו ערך מוסף בממוצע הציונים שלו רק בגלל שהוא שירת כמפקד בנח"ל.
שפרה שחר: לא יתכן שכאן בארץ לא יהיה מצב שהמוסדות האקדמיים, שלפחות מוכרים על-ידי המל"ג, לא יתנו נקודות יתרון למי ששרתו כלוחמים.
שפרה שחר: הייתי רוצה לשמוע התייחסות לזה, אפילו ממך, אורנה.
אורנה ברביבאי: אני אתייחס בוודאי גם לזה.
אורנה ברביבאי: אני רוצה לסכם את הדיון.
אורנה ברביבאי: היוזמה לדיון באה מהמקום שבו כולנו מבינים שהצרכים המבצעיים של צה"ל כאן כדי להישאר, גם במעגלים הקרובים וגם במעגלים הרחוקים.
אורנה ברביבאי: צה"ל יידרש גם בשנים הבאות – זה מתחבר לדיון הקודם על קיצור שירות – למיטב הצעירים והצעירות שיתגייסו לצבא כדי לעשות שירות, כל אחד על-פי יכולתו וכישוריו, כשאנחנו היום מבינים שהמערך הלוחם הוא המערך המבצעי שנכון שצעירים וצעירות שמתגייסים בנכונות לחרף את נפשם למען בטחון המדינה.
אורנה ברביבאי: יש תחושה שכשעוסקים בשיח של תגמול, כאילו מערערים את שיח השליחות.
אורנה ברביבאי: אני רוצה לנתק את הדברים ולחבר אחר כך שוב.
אורנה ברביבאי: אנחנו מבינים שמי שמתגייס לצבא, אומנם מתגייס על-פי חוק, אבל אנחנו רואים את הנכונות לבצע שירות ביחידות הקצה הכי תובעניות ממקום של תחושת משמעות, תחושת יצירת ערך והבנה של מיטב הנוער שאומרים: אנחנו רוצים לתרום למען בטחון המדינה.
אורנה ברביבאי: גם אם השירות הוא מאתגר, שירות קשה, שירות שוחק, אנחנו רוצים לעשות את הטוב ביותר.
אורנה ברביבאי: אחרי שאמרנו את זה, אפשר לדבר גם על שיח מתגמל שאומר שבהינתן שקבענו שהלוחמים מתגייסים והולכים ליחידות הקצה – אני מסכימה מאוד עם זה שבתעדוף צריך לתת להם עדיפות על פני אחרים – אנחנו צריכים להגיד לצבא: בואו ותגדירו את פירמידת הערך ואת יצירת החשיבות במי אתם רוצים לטפל קודם.
אורנה ברביבאי: ראינו פה מנעד שלם של אוכלוסיות מגוונות, מחיילים בודדים ואוכלוסיות כאלה ואחרות.
אורנה ברביבאי: אני כמובן מכבדת את כולם, אבל הצבא צריך להגדיר באופן מפורש מי האוכלוסייה הייעודית שהוא רוצה לתת לה מענה ובאיזו דרגת קדימות על-פני אחרים כי כולנו חיים במציאות של משאבים מוגבלים.
אורנה ברביבאי: להגיד שמעצם זה שמישהו התגייס לצבא ועשה מסלול כזה על-פני מסלול אחר, מה הצבא היה רוצה לראות בקצה.
אורנה ברביבאי: אני מברכת על זה שהצבא מבין את החשיבות כי הרבה מאוד שנים זה היה עניין של ישתחרר מהצבא, יגיע ליחידה להכוונת חיילים משוחררים ובקצה השני יינתן מענה.
אורנה ברביבאי: ככל שהחיבור הדוק יותר בין הצבא לבין מערכת הביטחון, גם בדיוק של אוכלוסיית היעד וגם בהבנה שהחומה הזאת לא עוזרת לפרט כי אם אנחנו רואים את החייל או החיילת בקצה, מבחינתם לא מעניין אותם צבא או מערכת ביטחון, הם באו לעשות שירות משמעותי והם רוצים שהצבא שהיה עד עכשיו המפקד שלהם, ייתן להם פתרון הוליסטי רחב.
אורנה ברביבאי: זה נכון גם בהורת החומה בין שחרור חייל חובה לשירות מילואים כי אנחנו רוצים להסתכל על זה כתמונה שלמה.
אורנה ברביבאי: בצדק אתה עושה, ראש אכ"א, כשאתה מייחס חשיבות לאופן שבו אתה רואה את רצף ההתבוננות על חייל וחיילת בראייה הוליסטית שאומרת שהצבא לא מנתק את האחריות שלו מעצם זה שהוא הגיע למועד שחרור.
אורנה ברביבאי: להיפך, הצבא רוצה להיות מעורב בהתאמת החליפה בהתאם למענה, בזיקוק הצרכים גם של המשק הישראלי – מה לעשות, בממשק צבא-חברה אנחנו שם – בוודאי בעידן קורונה.
אורנה ברביבאי: בשבוע שעבר העליתי הצעת חוק שמנסה לחבר בין עובדים מובטלים לבין פוטנציאל שוק העבודה.
אורנה ברביבאי: לחבר ביניהם, ייצר איזשהו חוק שמתאים את הדבר הזה.
אורנה ברביבאי: לצערי, הוא לא עבר מטעמים של קואליציה-אופוזיציה.
אורנה ברביבאי: אני שמחה שבצבא יש הבנה מעמיקה שלמרות שזה כבר מעבר לשחרור, נכון לנתח את הצרכים יחד עם משרד הביטחון בשיתוף פעולה מלא כדי לזהות את הפערים, בוודאי בעיצומה של קורונה, ולעשות את החיבור האופטימלי בין צורכי המשק לבין ההתאמה במקצועות וברלוונטיות.
אורנה ברביבאי: אני חושבת שנכון – ראיתי את המגמה פה כי שהצגתם – לעסוק בדחיפה של זכויות ולא רק לצפות בזיהוי הצורך על-ידי הפרט.
אורנה ברביבאי: אנחנו מכירים אוכלוסיות רבות ומגוונות שאם לא מושיטים להן ומגישים להן את זה, הן לא יודעות למשוך.
אורנה ברביבאי: ראינו את זה בעיקר באוכלוסיות מיוחדות, טרחנו ועמלנו עבורן ובסוף הזכות הזאת לא מומשה.
אורנה ברביבאי: בסופו של דבר צריך גם לתקצב את זה באופן קשיח, רב-שנתי, שלא ייצור – הדבר הכי נורא בעיניי במובן הזה הוא שיש הצהרות בומבסטיות מאוד, שפרה דיברה על זה, ובסוף כשחייל בא לממש את הזכות שלו, הוא לא מקבל כי אין תקציב בקופה.
אורנה ברביבאי: ראינו את זה בתוכנית "ממדים ללימודים" איזה רעש זה יצר בצדק כי אמרו שאם הצבא ומערכת הביטחון התחייבו, אז נכון למצוא לזה את התקציב וזה חייב לבוא לידי ביטוי בתקציב רב-שנתי.
אורנה ברביבאי: אני חושבת שנכון יהיה לקדם את החקיקה באופן כזה שלא יהיה אקראי.
אורנה ברביבאי: אני מאוד מקווה שנצליח לחצות את כל סיעות הבית ולהתעלות מעל שיקולים פוליטיים כי בסוף הצבא הזה הוא צבא של החברה הישראלית והחיילים האלה באים לשרת את המדינה כולה.
אורנה ברביבאי: בין שיקולי אופוזיציה לקואליציה, נכון שכל חברי הבית יתמכו בחוק שתומך בערכים ובתפיסה של ערך השליחות, של שירות, של שימור של אתוס הלחימה והנכונות לקדם אותה וכמובן אוכלוסיות מיוחדות שנזקקות לאורך זמן.
אורנה ברביבאי: אין לי ספק שנוצר פער בהכרה ובשימור של אתוס הלחימה במציאות הזאת שבה ברצון שלנו לקדם אוכלוסיות מיוחדות, וטוב מאוד שכך, והמערך הטכנולוגי שבאופן טבעי מייצר גם התאמה והכשרה לשוק האזרחי, יש כמות מכובדת של לוחמים ששואלים את עצמם: באנו מתפיסת שליחות, עשינו את מה שעשינו וכשהגענו לקצה, המדינה לא ראתה באופן הולם את התרומה שלנו.
אורנה ברביבאי: אז הם לא באים כדי לקבל תרומה, אבל אנחנו כחברה מחויבים ומצווים לעשות מה שנדרש מאיתנו כדי לתמוך.
אורנה ברביבאי: אני מעריכה מאוד את השיח על זה.
אורנה ברביבאי: ראש אכ"א, אני מודה לך באופן אישי.
אורנה ברביבאי: אני חושבת שהעיסוק, לצד ערך השליחות, בהבנה של הוקרה והערכה של המשרתים גם בחובה וגם במילואים בהם עסקנו בשבוע שעבר במסגרת יום המילואים, ראויה לכל הערכה.
אורנה ברביבאי: תודה רבה לכם.
אורנה ברביבאי: הישיבה נעולה.
צבי האוזר: שלום לכולם, היום יום רביעי, י"ז בחשון התשפ"א, ה-4 בנובמבר 2020.
צבי האוזר: אני מתכבד לפתוח את ישיבת וועדת החוץ והביטחון, כאשר לפנינו בסדר היום אישור תקנות לפינוי שדות מוקשים ושטחי נפלים (הקרן לפינוי שדות מוקשים) התש"ף–2020.
צבי האוזר: מדובר בתקנות שהכנסת המתינה להן שנים רבות, קרוב לעשור.
צבי האוזר: אבקש מעידו בן יצחק, היועץ המשפטי, לתת לנו רקע במה דברים אמורים.
עידו בן יצחק: אז בעצם החוק לפינוי שדות מוקשים ושטחי נפלים נחקק בשנת 2011 ונועד להסדיר את פינוי שטחי שדות המוקשים שאינם חיוניים לבחון המדינה, בין אם כאלה שפונו על ידי צה"ל ובין כאלו שפונו על ידי צבאות אחרים.
עידו בן יצחק: החוק קובע מנגנון, הוקמה רשות לפינוי מוקשים במשרד הביטחון שהיא מבצעת את הפינוי באמצעות חברות מפעילות שהיא מתקשרת איתן, ובנוסף יש חברות שמפקחות על אותן חברות מפעילות, והרשות מבצעת פיקוח עליון.
עידו בן יצחק: עוד קובע החוק שהרשות קובעת תוכנית עבודה שמשקללת את כל השיקולים איפה יש צורך דחוף יותר, בין מבחינת בטיחות, בין אם משיקולים של יכולת לנצל את הקרקע, כמובן גם שיקולים תקציביים.
מנגנון כזה: הכלל שקובע החוק לגבי קבלת תרומות הוא שזה צריך להיות בהתאם לתוכנית העבודה של הרשות כדי שלא ייווצר מצב שאם למישהו יש אינטרס כלכלי זה יביא לפינוי שדה מוקשים שיש לו בו עניין, ואילו באזורים שבהם נמצאים רוב שדות המוקשים – בערבה, רמת הגולן, יהודה ושומרון – דברים יידחקו לאחור.
מנגנון כזה: לצד זאת יש כמה חריגים, אפשר לממן פינוי של שדה מוקשים מסוים אם הוא מתווסף לתוכנית פינוי שנתית ולא פוגע בה.
מנגנון כזה: יכולה להיות גם אפשרות של מימון פעילות של חברה מסוימת בתנאי שזה משתלב בתוך תוכנית הפינוי.
מנגנון כזה: התקנות שלפנינו - - - הגיעו לשולחננו תוך ארבעה חודשים, החוק נחקק ב-2011.
מנגנון כזה: הן עוסקות בשני היבטים, הראשון הוא סדרי עבודתה של הקרן וההיבט השני הוא השיקולים בשלב קבלת התרומה.
מנגנון כזה: אציין שבשנת 2018 הרחבנו את פקודת החוק לפינוי מוקשים כך - - - שטחי נפלים.
מנגנון כזה: אלא שלגבי שטחי נפלים נקבע הסדר מימון אחר שהוא עדיין לא יצא לפועל אבל מבוסס על גביית דמי פינוי מהיזם שמעוניין בשטח הנפלים.
מנגנון כזה: התקנות האלו עוסקות רק בשדות מוקשים, הקרן מטפלת רק בכספים שיגיעו לפינוי שדות מוקשים.
עידו בן יצחק: הם גייסו תרומות אבל לא היות תקנות שהסדירו פורמלית את הדברים לגבי סדרי העבודה של הקרן.
צבי האוזר: הפעולה נעשתה ברוח התקנות ואנחנו היום מסדירים תקנות פורמליות.
צבי האוזר: העובדה שזה התעכב לא שיבשה את פעולת הקרן.
עידו בן יצחק: למיטב ידיעתי לא.
עידו בן יצחק: אני יודע שלא התקבלו תרומות בהיקפים שציפו להם כנחקק החוק, אבל כן התקבלו וכן נעשה בהם שימוש.
צבי האוזר: מי ממשרד הביטחון אמור להציג את הדברים?
צבי האוזר: גם אני הרהרתי בזה.
צבי האוזר: יש תקציב מינימלי של 27 מיליון שקלים שהמדינה מעמידה.
צבי האוזר: התקציב נכון למחירי 2011.
צבי האוזר: הדברים השתנו מאז, סדרי עדיפויות השתנו מאז, אני רוצה לדעת כמה תקציב בפועל היה, האם יש תרומות, ומה הייתה הנחת העבודה, שיהיו 25 מיליון שקלים תרומה ותקציב זהה של הממשלה?
מיכל וונש: עצם זה שמתכננים להישען על תרומות אפילו - - -
צבי האוזר: אבל זה היה הדיון שלפני תשע שנים.
צבי האוזר: אני לא הייתי כאן.
מיכל וונש: השאלה עודנה רלוונטית.
צבי האוזר: אנחנו צריכים לשאול את נציג הרשות.
אור בצלאל: שלום לכולם, מדבר עורך הדין אור בצלאל ממשרד הביטחון.
צבי האוזר: אור, אתה מציג את הדברים.
אור בצלאל: אם הבנתי נכון, אתם שואלים לגבי היקף התרומות שחשבו שיגיע מחו"ל בזמן חקיקת החוק ומה התבצע בפועל.
צבי האוזר: אנחנו רוצים לשמוע סקירה קצרה.
צבי האוזר: אנחנו מבינים שיש תקציב מעוגן בחוק של 27 מיליון שקלים.
צבי האוזר: הנחת העבודה ב-2011 הייתה שהמימון יבוא גם מתרומות, או, אם אני מבין נכון, שעיקר המימון היה צריך להגיע מתרומות.
צבי האוזר: אני מבין שהתקנות שאנחנו מעבירים היום לא עכבו את פעילות הרשות ולא מנעו גיוס תרומות.
צבי האוזר: היינו רוצים להבין מהו התקציב השנתי, כמה מגיע מתרומות והאם התקנות שלפנינו מעלות או מורידות או שמא רק מגהצות פורמלית פעילות שקיימת כבר.
ואתייחס לנקודות: במקביל, ניסינו לקבל תרומות מאותם גורמים, הם הסכימו לתרום למדינות באירופה ובארצות הברית, חברה שמפנה מוקשים בכל העולם – חברת Halo Trust – שהיא בעצם מפנה ממדינות שונות.
ואתייחס לנקודות: המוקשים נמצאים בדרך כלל במדינות עולם שלישי.
ואתייחס לנקודות: החברה מפנה מוקשים בכל העולם.
ואתייחס לנקודות: הם הסכימו לתרום את עלות הפינוי - - - אותה חברה, פה בישראל, בדגש על שטחי יהודה ושומרון.
ואתייחס לנקודות: - - - שלא מתקציב המדינה, אנחנו שמחים - - - הקרן התכנסה ואישרה את הבקשה לתרומה של החברה.
ואתייחס לנקודות: החוק מאפשר תרומה בכסף או בתרומה של המפעיל / החברה המפקחת.
ואתייחס לנקודות: אותה חברה התחילה לעבוד בשנת 2014 ומאז היא עובדת בשטחי יהודה ושומרון.
ואתייחס לנקודות: אלו האזורים שעומדים בראש סדר העדיפויות הלאומי לפינוי מוקשים, מכיוון שהמוקשים שם הם בקרבת מגורי אדם.
ואתייחס לנקודות: החברה מפנה שם את אותם המוקשים בקצב סביר ובאיכות מאוד גבוהה על פני כל השנים הללו עד היום.
צבי האוזר: מה גובה התרומה?
אור בצלאל: גובה התרומה משתנה משנה לשנה, זה משהו בסביבות מיליון דולר בשנה, צריך להבין למה זה לא מדויק: לא מדובר רק בכסף, החברה מגיעה עם האמצעים שלה שגם הם שווים כסף.
אור בצלאל: לכן הסכום הוא לא מדויק.
צבי האוזר: איפה ביהודה ושומרון?
אור בצלאל: יש עשרות אתרים, אנחנו יכולים לפרט מקצת מהם.
אור בצלאל: אם אתה רוצה שאתייחס - - - אני אתחיל מחדש בקשר לנהלים - - -
צבי האוזר: רגע, לא שומעים אותך.
צבי האוזר: לגבי יהודה ושומרון, זה מוקשים בשטחי C, בשטחי A,B, בכל השטח?
יאיר גולן: יש שד"מים ירדנים ישנים בעומק השטח ויש לאורך בקעת הירדן שד"מים שלנו.
צבי האוזר: הבנתי שיש פעילות של חברה בהיקף של מיליון דולר בכל שנה, התקציב הממשלתי עומד על 27 מיליון שקלים.
אור בצלאל: נכון, בכל שנה.
אור בצלאל: בנוגע למה ששאלתם על הנושא של התקנות ואיך זה השפיע: זה לא השפיע כי במועד הראשון שהקרן התכנסה היא אישרה נהלים לפעילות שלה, התקנות הללו מגלמות את אותם הנהלים.
אור בצלאל: פה אנחנו רק באים לאשר אותם בצורה פורמלית.
צבי האוזר: מה שמסקרן אותי זה שב-2011, הנחת העבודה הייתה שתהיינה תרומות.
צבי האוזר: נקבע מימון מינימלי כמצ'ינג של ממשלה שעומד על 27 מיליון שמאז לא השתנה.
צבי האוזר: האם ההנחה היא שיהיו שבעה מיליון תרומות וקיבלנו מיליון שקלים, הנחת העבודה הסבירה שצריך לפנות מוקשים בשנה בערך של 100 מיליון שקלים.
צבי האוזר: 75 מיליון אמור היה להגיע מתרומות ו-25 מיליון מהממשלה?
צבי האוזר: מה היחס בין תרומות לתקציב ולמה בכלל צריך תרומות לפינוי מוקשים כאשר מדובר בזוטות.
צבי האוזר: 3–4 שקלים בשנה מתוך תקציב הביטחון, על זה הייתה חקיקה וקרן?
צבי האוזר: אני לא יודע כמה עלות התקורה של האופרציה שקבעה את התרומות, אני מניח שהיא לא גדולה.
צבי האוזר: הסבר לנו.
אור בצלאל: אנחנו בעצם שואלים מה הועילו חכמים בתקנתם.
אור בצלאל: בדיונים שנכחתי בהם בכנסת דיברו על כמה עשרות מיליוני יורו שציפו שיגיעו לפינוי מוקשים.
אור בצלאל: אם אנחנו מדברים על הערכה כללית אז חשבו שיגיעו בסך הכול לכ-100 מיליון שקלים עבור פעילות פינוי, מה שלצערנו לא קרה.
צבי האוזר: אתה אומר במובלע שההערכה של משרד הביטחון היא שפינוי מוקשים הוא משימה לאומית שצריך להידרש אליה תקציבית.
צבי האוזר: ההערכה היא שמדינת ישראל ב-2011 ואילך צריכה להקדיש סדר גודל של 100 מיליון שקלים לצורך מיצוי המשימה.
צבי האוזר: בפועל אנחנו משקיעים 30%.
יאיר גולן: הנחת ה-100 מיליון היא הנחת חסר.
צבי האוזר: הוא אומר שב-2011 האנשים שהיו במקומנו בוועדה אמרו שיש עשרות מיליוני יורו תרומות, אמרו שניתן מינימום של תקציב ממשלתי.
צבי האוזר: הניחו שיהיה פה - - - של 100 מיליון שקלים לערך.
אור בצלאל: זה נמוך מאוד - - -
צבי האוזר: ממה שהיה צריך.
יאיר גולן: עסקתי בזה המון כאלוף פיקוד צפון.
יאיר גולן: צריך להבין באיזה מצב אנחנו נמצאים.
יאיר גולן: רק ברמת הגולן יש 52,000 דונם של שדות מוקשים שהם לא לאורך הגבול.
יאיר גולן: שדות מוקשים סורים ישנים ושדות מוקשים של צה"ל.
יאיר גולן: מדובר בשטח אדיר, יותר גדול מהעיר הכי גדולה במדינת ישראל, זה רק ברמת הגולן.
יאיר גולן: יש עוד שד"מים אדירים לאורך בקעת הירדן, נחל ערבה – שנותרו עוד מעט.
יאיר גולן: יש בעומק איו"ש, בעיקר שד"מים ירדנים ישנים, ויש עוד שד"מים במקומות שונים בארץ, כולל שד"מים שאנחנו הנחנו סביב מתקני מים, בעיקר בצפון, בשנים שעוד לא הייתה גדר מערכת ורצו להגן על המים מפני הרעלה.