GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אורנה ברביבאי: בשורה טובה.
אלוף אייל זמיר: - - מול מי שנדבק או נשלח לבידוד כתוצאה משירותו הצבאי שאנחנו לצורך העניין הגורמים לכך, אנחנו ממשיכים להיות אחראים עליו, הוא לא ישוחרר, ימשיך כמובן להיות באחריות צה"ל ויקבל את כל הטיפול הנדרש מאיתנו.
צבי האוזר: מפאת קוצר הזמן - - -
אלוף אייל זמיר: אנחנו רוצים להציג לכם בקצרה, ממש בשתיים-שלוש דקות, גם את ההיערכות הלוגיסטית שלנו כי זה חלק מרכזי ביכולת של צה"ל למלא את משימותיו.
צבי האוזר: כי אני רוצה להשאיר עוד זמן גם לשאלות כלליות ויש לנו גם אורחת כאן, אמא של חיילת ממחנה 80.
צבי האוזר: לטקו, עד מתי הדיון?
שמואל לטקו: עד רבע ל-11.
צבי האוזר: אז ממש אבקש שלוש דקות ויכול להיות שאנחנו נתעכב ונמשוך את הדיון עוד כמה דקות.
אל"מ אודי שגיא: התאמות עשינו בסוגיית המזון והפרדות של חדרי האוכל.
אל"מ אודי שגיא: צריך לומר שגם בגל הראשון וגם בגל השני לא חווינו אירועים של הדבקה משמעותיים שנבעו מתוך שהות בחדרי אוכל.
אל"מ אודי שגיא: הסוגיה השנייה היא המענה בהיסעים, גם שם צריך לומר שמכל החקירות שבוצעו לא התגלו הדבקות מהותיות במהלך ההיסעים של החיילים.
אל"מ אודי שגיא: (שקף: התאמת המענה במודל ההזנה ביחידות).
אל"מ אודי שגיא: מבחינת המזון, עשינו התאמה של חדרי האוכל לתפוסה של עד 100 איש, ובכל מטבחי הענק, האישור לתפוסה מעל 100 איש שבוצעה באישור ראש אט"ל, עם הפרדות בתוך חדר האוכל, תכף נראה את זה.
אל"מ אודי שגיא: (שקף: הקצאת אוהלים לבנים כתוספת לחדרי אוכל וביצוע הפרדה).
אל"מ אודי שגיא: במקומות שנדרש הקמנו אוהלים לבנים כמרחבי הזנה נוספים והתאמנו את שיטת ההזנה.
אל"מ אודי שגיא: אלו הקצאות האוהלים וההפרדות, אפשר להתרשם כאן ממש בדגימה.
אל"מ אודי שגיא: (שקף: שאט"ל).
אל"מ אודי שגיא: ההנחיות של יציאה הביתה נעשו עד 30 איש באוטובוס, בהקפדה של כללי היגיינה.
אל"מ אודי שגיא: אפשר גם לראות בתמונה איך זה נראה למטה, בדיפרנציאליות לפי היחידות.
אל"מ אודי שגיא: (שקף: עקרונות המענה – מתואמים עם משרד התחבורה).
אל"מ אודי שגיא: אפשר לראות פה סד"כ עורפי שנע בתחבורה ציבורית, בתיאום עם משרד התחבורה בתגבור על פי הצורך.
אל"מ אודי שגיא: צריך להגיד שבתקופות השונות, התחבורה הציבורית עלתה וירדה, בהתאם לכך הקצינו הסעות נוספות לסד"כ העורפי.
אל"מ אודי שגיא: בזרועות ובמפקדות נעשתה יציאה בקפסולות – חיל הים, חיל האוויר בעיקר, עם תגבור של ראשון עד חמישי.
אל"מ אודי שגיא: ביחידות הלוחמות אנחנו אוספים את החיילים ומפזרים אותם לנקודות עיקריות במרכזי ערים.
אל"מ אודי שגיא: אנחנו לא מורידים אותם בתחנות מרכזיות ואנחנו מניעים אותם 30 איש באוטובוס, זאת כדי למנוע את החיכוך שלהם במרחבים הומי אדם.
אל"מ אודי שגיא: (שקף: הפעלת מערכת הזמנת מושב).
אל"מ אודי שגיא: התחלנו להפעיל ביחידות הערבה ובקרית ההדרכה מערכת של הזמנת מושב שבה אנחנו מזינים את הנתונים של החיילים ובאופן ממוחשב מבצעים אופטימיזציה של ההסעה.
אל"מ אודי שגיא: החייל מגיע לאוטובוס שמגיע למרחב המגורים שלו.
אל"מ אודי שגיא: זו שיטה שאנחנו כרגע רצים איתה במרחב הדרומי ואנחנו רוצים להחיל אותה על כלל צה"ל.
אל"מ אודי שגיא: (שקף: תוצאות ותגובות (סקר משתמשים עד הבית גל ראשון, בהיעדר תחב"ץ).
אל"מ אודי שגיא: בגל הראשון הייתה לנו תקופה שלא הייתה תחבורה ציבורית בכלל ואז הפעלנו מערך היסעים שלקח עד 300 מטרים מהבית.
אל"מ אודי שגיא: זה נעשה באמצעות אותה אפליקציה.
אל"מ אודי שגיא: אני לא מרחיב על זה אבל התוצאות היו מצוינות בעניין הזה.
אל"מ אודי שגיא: (שקף: סיכום).
אל"מ אודי שגיא: לסיכום: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה משרד הביטחון, משרד התחבורה, כדי לתאם כן/לא נכנסים לתחנות רכבת; כן/לא בתחנות מרכזיות, ובהתאם לתחבורה הציבורית ופעילותה במהלך הגלים; מענה המזון מותאם לאופי היחידה ולהיקפי הסועדים; מבחינת שרשראות ההדבקה, אנחנו מצמצמים ככל הניתן חשיפה למרחבים בעלי פוטנציאל הדבקה גבוה.
אל"מ אודי שגיא: עד כאן.
אל"מ אודי שגיא: תודה.
אלוף אייל זמיר: אנחנו נציג לכם בחצי דקה עוד מאמץ אחד ואחרי כן נעבור לשאלות.
צבי האוזר: אנחנו נחרוג מהזמן, נגנוב עוד כמה דקות.
צבי האוזר: אתה רוצה להשלים את המאמץ האחרון?
אלוף אייל זמיר: אני רוצה להציג כי זה גם עלה בשאלות שלכם.
אלוף אייל זמיר: (שקף: תחקירי סגן הרמטכ"ל שבוצעו).
אלוף אייל זמיר: אנחנו כמובן מבצעים תחקירים שוטפים בכל הרמות, רמת מפקדי יחידות, מפקדי פיקודים ומפקדי זרועות על אירועים חריגים שקורים אצלהם.
אלוף אייל זמיר: חלק מהתחקירים שאנחנו מסמנים אותם, אירועים מורכבים של התפרצויות ביחידות, הן מגיעות עד אליי – אתם יכולים לראות פה חלק מהתחקירים שהגיעו אליי, תחקירים שמבצעים אותם עם מפקדי היחידות ומפקדי ומפקדי היחידות, שזה מאמץ גם לזהות כשלים מערכתיים אצלנו, להפיק לקחים.
אלוף אייל זמיר: (שקף: תובנות מאירועי תחלואה).
אלוף אייל זמיר: בסך הכול, הדברים האלה קורים, יש פה לא מעט תובנות שלמדנו אותן.
אלוף אייל זמיר: אני פשוט לא עובר על הכול כרגע בגלל קוצר הזמן אבל בסך הכול אתם יכולים לראות פה חלק מהתובנות והלמידה.
אלוף אייל זמיר: כמובן, יש פה גם מאמץ של אכיפה, אנחנו מפעילים את מבקר צה"ל לעשות ביקורות.
אלוף אייל זמיר: מאות יחידות שכבר ביצענו אצלן ביקורות, וכמובן מאמץ אכיפה באמצעות המשטרה הצבאית.
אלוף אייל זמיר: אני אעצור פה.
אלוף אייל זמיר: יש לנו עוד סקירה רחבה על הסיוע למרחב האזרחי אבל אני חושב שאתם מכירים את הכול.
אלוף אייל זמיר: עוד טיפה זמן לשאלות לפני שאנחנו מסיימים.
צבי האוזר: ברשותכם, אני רק מבקש גם התייחסות.
צבי האוזר: אנחנו זימנו לכאן אמא של חיילת ממחנה 80, דפנה הראל, בבקשה.
דפנה הראל: אני אמא של חיילת במחנה 80, היא כבר לא שם.
דפנה הראל: היא התגייסה ב-8 בספטמבר, ב-8 באוקטובר היא כבר הייתה חולת קורונה, ואני רוצה להגיד שכמעט שום דבר ממה שהוצג כאן במצגת מאוד מאוד יפה ומרשימה, לא קרה במחנה 80, וגם למיטב ידיעתי בהרבה בסיסים אחרים.
דפנה הראל: לא הייתה קטיעה של שרשרת ההדבקה, הייתה יצירה של שרשרת הדבקה, מאוד מאוד מהירה אגב.
דפנה הראל: לא היה בידוד - אתם מדברים פה כל כך הרבה על בידוד, אבל אין בצה"ל בידוד.
דפנה הראל: יש לכם מושג שאתם המצאתם שקוראים לו בידוד מסגרתי, שבבידוד הזה בעצם מכניסים המון חיילים ביחד, הם ישנים באותו חדר, הם מתקלחים באותן מקלחות, הם חולקים את אותו מתחם אוכל.
דפנה הראל: ולא היו בדיקות.
דפנה הראל: לא היו בדיקות לחיילים א-סימפטומטיים וגם לא היו בדיקות לחיילים שהיו להם סימפטומים, לא בזמן ולא לכל החיילים.
דפנה הראל: למשל, חיילות שהתלוננו על כאב בטן, אמרו להן שזה לא סימפטום קלסי של קורונה, לא בדקו אותן.
דפנה הראל: הייתה חיילת שכמעט שבוע בכלל לא נבדקה.
דפנה הראל: אפילו כשהזמינו לבסיס את הדיגום שאתם כל כך מתגאים בו, לא בדקו אותה עם שאר החיילות שנבדקו כי טענו שהיא לא רלוונטית, ורק כעבור שבוע החיילת הזאת אובחנה כחיובית לקורונה.
דפנה הראל: זו דוגמה לעניין הבדיקות.
דפנה הראל: היה שם מחדל אחרי מחדל.
דפנה הראל: למשל, חיילות שהיו בריאות לחלוטין, ישנו בחדר, וגילו שמכניסים להן לחדר חיילות אחרות שהיו במגע עם חולות מאומתות.
דפנה הראל: אתם טוענים שאתם פועלים לפי הנחיות משרד הבריאות.
דפנה הראל: כל מה שנעשה בצבא היה בניגוד להנחיות משרד הבריאות.
דפנה הראל: אם במשרד הבריאות אומרים למישהו שבא במגע עם חולה מאומת להיות בבידוד, זה אומר להיות לבד.
דפנה הראל: אתם מכניסים ומערבבים את החיילים האלה ביחד, בחדר אחד, אז זה ממש לא בהתאמה למשרד הבריאות.
דפנה הראל: אם במשרד הבריאות אומרים שמי שבא במגע עם חולה צריך להיבדק, לא בודקים אותו, יוצרים מעגל של הדבקה.
דפנה הראל: אנחנו כהורים הבנו את זה מייד.
דפנה הראל: אנחנו לא חיכינו שבועיים, ולמי לא פנינו?
דפנה הראל: פנינו ממפקדת בסיס מחנה 80 ועד לשכת הרמטכ"ל, כולל פנייה שאני עשיתי באופן אישי גם למסנג'ר של חבר הכנסת האוזר.
דפנה הראל: פנינו לכל העולם כדי שייפסק המחדל הזה, וצעקנו אתם יוצרים מדגרת קורונה, איש לא הקשיב לנו.
דפנה הראל: הגענו פעמיים למחנה 80 לבסיס כדי לדבר עם מפקדת הבסיס באופן אישי.
דפנה הראל: מה שהמפקדת הזאת עשתה היה להזמין לנו ניידת משטרה שתיתן לנו קנסות על הפרת הסגר.
דפנה הראל: בנוסף, צה"ל תדרך כל מיני כתבים כדי להעביר לנו מסרים שחיילים צריכים לעשות מה שאומרים להם ושצה"ל זאת לא קייטנה ושמדובר בחיילות מפונקות, וכל מיני מסרים כאלה.
דפנה הראל: בזמן שאנחנו נלחמנו, בכל יום שעבר נדבקו עוד חיילות, ובפלוגת געש במחנה 80 הגענו למצב תוך תשעה ימים של 82 חיילות מאומתות מתוך 160.
דפנה הראל: במחלקה של הבת שלי, 34 חיילות מתוך 40 היו חולות.
דפנה הראל: בזמן שהן פיתחו סימפטומים, מפקדת הבסיס – שהייתה כמובן נתונה להרבה מאוד הודעות ווטסאפ מההורים – שלחה הודעות להורים שהיא מבקשת שהחיילות לא ימציאו תסמינים כי היא פחדה שהחיילות משקרות.
דפנה הראל: החיילות לא שיקרו.
דפנה הראל: 34 מתוך 40 חיילות חולות.
דפנה הראל: אני שלחתי חיילת בריאה וקיבלתי חיילת חולה.
דפנה הראל: ומה שאנחנו קיבלנו זה אובדן אמון בכם.
דפנה הראל: מה שעניין אתכם זה לא הבריאות של הבנות שלנו, בכלל.
דפנה הראל: עניין אתכם להשתיק אותנו.
דפנה הראל: לא עניין אתכם שחיילת אחרי חיילת נהיית שם חולה, זה בכלל לא היה מעניין.
דפנה הראל: עניין אתכם איזה תדמית תהיה לכם.
דפנה הראל: אנחנו דרשנו בידוד ביתי, אנחנו לא המצאנו את הדבר הזה, בצה"ל היו באותו רגע 6,000-5,000 חיילים בבידוד ביתי, אבל אתם התעקשתם שיש עוצר יציאות, ואתם אפילו שידרתם לחיילות מסרים מזעזעים.
דפנה הראל: בא לשם תא"ל רונן כהן, ראש אגף לוגיסטיקה נדמה לי, אמר להם: מבחינתי אתן כבר כולכן חולות אז אני לא מוציא אתכן הביתה כדי שלא תדביקו אחרים.
דפנה הראל: איזה מין גישה זאת?
דפנה הראל: החיילות האלה היו בריאות בשלב הזה.
דפנה הראל: אני רוצה לציין, אז גם לא היו בדיקות וגם לא היה בידוד, ועכשיו גם אין מעקב.
דפנה הראל: החיילות האלה השתחררו מכפר המחלימים.
דפנה הראל: ואני לתומי, לקראת הישיבה הזאת בדקתי איתן: מה אתכן עכשיו, מישהו שאל אתכן איך אתן מרגישות?
דפנה הראל: אני אקריא לכם רק שלושה-ארבעה מתוך הווטסאפים שקיבלתי.
דפנה הראל: חיילת אחת כותבת: אני סובלת מחולשה, עייפות וכאבי שרירים, אף אחד לא התקשר לעקוב אחריי; חיילת נוספת: יש לי כאבי ראש שמלווים אותי עד היום, עייפות ותשישות, לא התקשרו אליי; אחרת: אצלי חוש הריח ירד, אני סובלת מעייפות, חולשה וכאבי שרירים; עוד אחת: היחידה לא מעודכנת במצב שלי; אחת אחרת: אין לי חוש ריח, זה מאוד מקשה עליי.
דפנה הראל: אף אחד לא בודק.
דפנה הראל: החיילות האלה נשלחו, שובצו בכל היחידות שלהן, אף אחד לא שואל אותן מה שלומן.
דפנה הראל: חיילת שבאה עכשיו, אחרי שהיא לכאורה כבר החלימה, פנתה לקבל גימלים, היא לא קיבלה גימלים בכלל.
דפנה הראל: אתם, בכלל אכפת לכם איך החיילים מרגישים, גם אחרי שהם לכאורה החלימו?
דפנה הראל: אני רוצה להגיד שהייתה פה שורה של מחדלים, ואתם ריסקתם את האמון שלנו כהורים.
דפנה הראל: ואני רוצה גם שתדעו שאנחנו כהורים יודעים הרבה יותר טוב מכם למעלה שם במטכ"ל מה קורה, כי אנחנו מקבלים דיווחי אמת.
דפנה הראל: אתם מקבלים דיווחים מכובסים.
דפנה הראל: אתם שלחתם את דובר צה"ל להכשיר, לקרוא לאור הלר לצלם את מחנה 80 לכתבה.
דפנה הראל: אתם יודעים איזה הצגה הכינו לכם לפני שהצלמים הגיעו?
דפנה הראל: מה עשו שם בבסיס לפני שהוא בא?
דפנה הראל: אנחנו יודעים את האמת.
דפנה הראל: תקשיבו לנו, אל תזלזלו בנו.
צבי האוזר: אתם רוצים איזושהי תגובה מהצד השני של הזום?
צבי האוזר: מישהו רוצה להגיב על הדברים שנשמעו כאן?
אל"מ נעם פינק: נעם, סגן קרפ"ר.
אל"מ נעם פינק: ברשותכם, אני אשיב בקצרה.
אל"מ נעם פינק: קודם כול, האירוע, התפרצות התחלואה במחנה 80 היא אחת מההתפרצויות המשמעותיות שחווינו, שניתחנו אותה לעומק ושלמדנו ממנה.
אל"מ נעם פינק: לא סתם היא הופיעה בשקופית של תחקירי הדגל במקום המרכזי למעלה.
אל"מ נעם פינק: צריך להגיד שככלל, אנחנו כל הזמן בקורונה מנסים לאזן בין בריאות החיילים ומשימות צה"ל, והעובדה שיש פה מאמץ לאומי גם, לצמצם את התחלואה במדינת ישראל, לנסות למנוע הדבקה במרחבים האזרחיים, ובאיזון הזה בין המרחבים הצבאיים למרחבים האזרחיים אנחנו כל הזמן מתנהלים.
אל"מ נעם פינק: ההתפרצות במחנה 80, צריך להגיד שבוצעו שם מאות בדיקות קורונה, כחלק מההתנהלות.
אל"מ נעם פינק: ההתפרצות הזאת, היא תפסה אותנו בפיק הגבוה של המעבדה, זה חלק מהרציונל לעלות ל-2,000 כי בדיקות הקורונה לא בוצעו מספיק מהר, התייחסתי לזה.
אל"מ נעם פינק: בקצבי עבודה, אם זה היה קורה היום, זה כנראה היה מתנהל אחרת וכחלק מזה גם אנחנו הולכים ומקדימים את היכולות.
אל"מ נעם פינק: אנחנו הבנו רגע את המשמעויות הלוגיסטיות הנלוות לאירוע כזה בהיבט של לינה משותפת בחדרים וכן הלאה וכן הלאה, ואת האיזון הזה בין בידוד ביחידה לבידוד בבית, שצריך להגיד שהיום אנחנו יותר ליברלים – זה כמובן באישור מפקדים – אבל אנחנו יותר ליברלים לבידוד בבית היכן שהתנאים מאפשרים.
אלוף אייל זמיר: אני מקווה שדפנה שומעת אותי, צביקה.
דפנה הראל: שומעת.
אלוף אייל זמיר: דפנה, קודם כול, תודה רבה לך על הדברים שלך, וכל מה שאמרת אני לוקח לתשומת ליבי ולתשומת ליבנו.
אלוף אייל זמיר: אני שמעתי גם את הכעס בדברים שלך, צר לי, אני בהחלט מבין אותך כאמא מודאגת.
אלוף אייל זמיר: כן לקחנו את האירוע הזה של מחנה 80 ולא סתם זה הגיע עד אליי לתחקיר, ואנחנו הפקנו לא מעט לקחים מהאירוע הזה בכל התחומים שאת דיברת עליהם.
אלוף אייל זמיר: אני בהחלט מקווה שאם תהיה פעם הבאה אז אנחנו נתפקד גם אצלנו בצורה יותר טובה בהקשר של הפקת הלקחים.
אלוף אייל זמיר: אני כן חייב לציין פה כי דיברת על המפקדים.
אלוף אייל זמיר: המפקדים של מחנה 80 היו אצלי, ולמרות כל מה שאמרת, אני רוצה להביע הרבה הערכה למפקדים האלה.
אלוף אייל זמיר: המפקדות שנמצאות שם, יש להן אתגר גדול מאוד, אתגר פיקודי, אתגר מנהיגותי, אתגר של התמודדות עם הכשרה מאוד קצרה, עם היקפי חיילים גדולים מאוד.
אלוף אייל זמיר: מי שמכיר מה שקורה במערך הזה בבט"ר דותן, קולטים שם עשרות אלפי חיילים בשנה.
אלוף אייל זמיר: אני אומר לכם שהרבה יותר קל להיות מג"ד בגבעתי או בבא"ח נח"ל מאשר להיות מפקד בבט"ר דותן ולהתעסק עם כל האתגרים שיש שם.
אלוף אייל זמיר: יש שם עשרות פלוגות, וכל שלושה שבועות יש שם גיוס חדש, ככה שיש לנו שם אתגר בהחלט גדול מאוד.
אלוף אייל זמיר: האתגר הזה פגש אותנו, את התפרצות התחלואה, גם במדינה ואנחנו גם כמובן לא יכולנו לעצור את הגיוסים כי אנחנו צריכים להמשיך להזין את היחידות שלנו בסד"כ הזה של חיילים תומכי לחימה.
אלוף אייל זמיר: כפי שאמרתי, המפקדים שם מתמודדים עם אתגר לא פשוט.
אלוף אייל זמיר: כמו שאת דיברת על התקשורת, אני חושב שהם ספגו גם התקפות בתקשורת, לא מוצדקות.
אלוף אייל זמיר: הן עושות שם עבודה חשובה מאוד ומקצועית מאוד, ואני אומר את זה פה – היו פערים, יש לנו לקחים.
אלוף אייל זמיר: אני נותן למפקדים שם גיבוי מלא על האתגר הגדול.
דפנה הראל: חבל שלא עשית תחקיר עם ההורים.
דפנה הראל: גם ההורים היו צריכים להשתתף בתחקיר כזה, אולי היית מקבל מידע שאתה לא יודע.
אלוף אייל זמיר: אנחנו מחזקים את בט"ר דותן ואת כל הבט"רים שלנו באמצעים, ביכולות, בתשתיות.
אלוף אייל זמיר: הפלוגות שם הן פלוגות ענק, המחלקות שם הן מחלקות ענק, הרבה יותר קשה לבצע שם הכול אבל אנחנו מתמקדים שם היום ועל בסיס האירוע הזה, שלצערי הרב הבת שלך וחיילות נוספות היו שותפות לו, אנחנו בתהליך של הפקת לקחים.
אלוף אייל זמיר: אני בהחלט לא מכיר ולא יודע ואני אבדוק את זה שוב פעם, על מסרים תקשורתיים שיצאו מצד צה"ל כנגד הורים.
אלוף אייל זמיר: להיפך.
אלוף אייל זמיר: אני רוצה להביע הרבה הערכה לך ולכל ההורים במדינת ישראל שמגייסים את הילדים שלהם לצבא, והרבה הערכה לשירות הצבאי שהבת שלך תעשה.
אלוף אייל זמיר: אנחנו גם נבדוק את הנושא של הטיפול אחרי, והמעקב אחרי החיילים אחרי.
אלוף אייל זמיר: זה בהחלט טוב שאת מביאה גם את זה לתשומת ליבנו וניתן לזה דגש.
אלוף אייל זמיר: אני מאחל גם למשפחה שלכם וגם לבת שלכם המשך שירות מועיל.
דפנה הראל: תודה.
צבי האוזר: אני רוצה ברשות
צבי האוזר: כם כיוון שאנחנו ממש לפני סיום, לחזור לנקודה עקרונית, שכאן הוועדה מלווה במשך מספר חודשים את המערכת האזרחית עם פריצת דרך שהתרחשה בשבוע האחרון, וזה קיצור ימי הבידוד לאלה שבאו במגע עם חולים מאומתים.
צבי האוזר: אנחנו מייד אחרי הישיבה הזאת מקיימים ישיבה עם המערכת האזרחית מתוך רצון לקבל תאריך מדויק לשינוי המדיניות שאומרת קיצור ימי בידוד.
צבי האוזר: היום אנחנו מדברים על איזשהו פיילוט – עוד נשמע על 12 ימים – אבל על פי כל האבחנות והעדויות והתצהירים שניתנו לוועדה הזאת על ידי גורמי משרד הבריאות, יש אפשרות לקצר את ימי הבידוד לעשרה ימים במקום ל-14 יום, בהינתן ביצוע בדיקה ביום התשיעי או העשירי, וכמובן חשיבות לבצע בדיקה ביום השלישי.
צבי האוזר: אתם מדברים על מספר מבודדים יחסית קטן, נדמה לי דיברתם על 3,000 בשבוע, אלה המספרים.
צבי האוזר: אם זה המספר, אני עושה חשבונאות סטטיסטית מאוד גסה, זה בערך שירות מלא של 100 חיילים בשבוע.
צבי האוזר: האם בכוונתכם, וזאת שאלה לסגן קרפ"ר, לקצר את ימי הבידוד לאותם חיילים?
צבי האוזר: אין לי ספק שיש לכם צורך מבצעי.
צבי האוזר: אפשר היום לקצר, אין טעם להשאיר אותם 14 יום, ואם יש לכם יכולת לבצע את הבדיקות, אתם יכולים לעשות אפילו תעדוף בתוך הצבא, על ידי ביצוע שתי בדיקות אתם מקצרים לעשרה ימים.
צבי האוזר: בממוצע – אני לא יודע מה ממוצע הבידוד בצה"ל, אנחנו מכירים את הממוצע באזרחות, זה סדר גודל של שמונה ימים למי שבא במגע, בממוצע.
צבי האוזר: קיצור של ארבעה ימים מקצר את הבידוד בחצי.
צבי האוזר: זאת אומרת, הוא מאפשר לכם לחזור לכשירות מבצעית, לכשירות פעולה, תלוי כל אחד, בצורה הרבה יותר מהירה לקצר או לחתוך בחצי את הפגיעה ואת הנזקים שיש לצה"ל בגין אותם בידודים.
צבי האוזר: באזרחות אנחנו מדברים לפי מספרי ספטמבר על 700 מיליון שקלים בחודש תוצר שחוסכים אם מקצרים ביומיים.
צבי האוזר: אני לא יודע כמה צה"ל חוסך, איך מודדים את זה כי זה לא תוצר אבל אין לי ספק שתפוקה צה"לית נחסכת אם יקוצר הבידוד.
צבי האוזר: האם בכוונתכם, אחרי שיש הייתי אומר את ברכת הדרך של משרד הבריאות, לקצר לעשרה ימים בכפוף לקיום שתי בדיקות, להחיל את זה בצה"ל?
אל"מ נעם פינק: אז אני אגיד רק שאנחנו בשיח מתמשך עם משרד הבריאות והנקודה היא נקודה חשובה שגם צה"ל יכול להשתלב בה וליהנות ממנה, ללא ספק.
אל"מ נעם פינק: ככלל, אנחנו מתכוונים לקצר את זה יחד עם משרד הבריאות בהתאם לפרוטוקול שמשרד הבריאות יתיר.
אל"מ נעם פינק: אנחנו משולבים אגב בדיונים אצלו ומשפיעים, ובהתאם לזה יקוצר גם הבידוד בצה"ל לפי אותו פרוטוקול.
אל"מ נעם פינק: כבר עשינו ניתוח של יכולות הבדיקה ואנחנו יכולים לעמוד בזה, כמו שאמרת.
צבי האוזר: נעם, אבל למה החיבור בטבור למשרד הבריאות?
צבי האוזר: יש פה שאלה אפידמיולוגית שהיא הוכרעה ואני מפנה את תשומת ליבו של סגן הרמטכ"ל.
צבי האוזר: בהינתן בדיקה או שתי בדיקות אם רוצים להחמיר - כי הבדיקה הראשונה, אמרנו, יש לה צורך לקטיעת שרשראות ההדבקה, היא לא קשורה לשאלת השחרור – אבל בהינתן בדיקה שלילית ביום התשיעי, עשירי, אפשר לשחרר אנשים ביום העשירי.
צבי האוזר: עד עכשיו, משרד הבריאות קודם כול סירב להתמודד עם השאלה.
צבי האוזר: כשהתמודד עם השאלה, הצלחנו לחלץ את התשובה הזאת, וזאת תשובה מוסמכת, מוגדרת.
צבי האוזר: עכשיו יש שאלה, מספר הבדיקות.
צבי האוזר: מספר הבדיקות שעומדות לרשות צה"ל הוא בבנק סגור ונפרד ממספר הבדיקות הארצי.
צבי האוזר: אתם יכולים מחר בבוקר לקצר את ימי הבידוד, לא קשור למשרד הבריאות וליכולת שלו.
צבי האוזר: משרד הבריאות מושך את זה בפיילוט, מסתכל על היכולת של אלון.
צבי האוזר: יש לך היום יכולת לבצע, אם אני מבין, אלף בדיקות יומיות.
צבי האוזר: אתה מבצע סדר גודל של 300, אתה לא בא לידי מיצוי, אתה מגדיל.
צבי האוזר: מדוע לא ממחר יקוצר הבידוד בצה"ל לעשרה ימים?
אלוף אייל זמיר: אני אתן לך תשובה שאני מקווה שהיא תהיה מספיק ברורה.
אלוף אייל זמיר: דנו בזה רבות.
אלוף אייל זמיר: אנחנו - החלטה עקרונית של צה"ל, זאת העמדה הרשמית של צה"ל - פועלים בהתאם להנחיות משרד הבריאות, ואך ורק על פיהן.
אלוף אייל זמיר: אנחנו לא חורגים מההנחיות שלו, אין פה מדיניות עצמאית של צה"ל.
אלוף אייל זמיר: זאת ההחלטה שלנו.
אלוף אייל זמיר: מדובר פה בחיכוך רחב של חיילי צה"ל, מפקדי צה"ל עם המרחב האזרחי, ולכן כל הפעילות שלנו היא על פי ההנחיות, הפרוטוקולים ובתיאום משרד הבריאות.
אלוף אייל זמיר: אנחנו שותפים בכל הדיונים שם, כפי שאמר פה נעם, אנחנו מנסים להשפיע על קבלת ההחלטות.
אלוף אייל זמיר: שמחתי מאוד לשמוע אתמול את שר הבריאות מדבר על קיצור ימי הבידוד ל-12 יום, בעיניי זאת בשורה.
אלוף אייל זמיר: אנחנו נישאר ונתאים את עצמנו כל הזמן להנחיות של משרד הבריאות.
אלוף אייל זמיר: אין לנו שום סמכות ושום פריבילגיה לפעול אחרת, בטח לא כשאנחנו נמצאים בחיכוך קבוע ושוטף עם המרחב האזרחי.
צבי האוזר: חברים, אני נאלץ לסכם.
צבי האוזר: אין ספק שאפשר להרחיב בנושא הזה.
צבי האוזר: קודם כול, אני רוצה להודות לך, סגן הרמטכ"ל, ולכל שאר הצוות איתך, על הסקירה הרחבה, והייתי אומר שהשכילה אותנו והבהירה נדמה לי לנו וגם לציבור על ההיערכות של צה"ל כארגון עם צרכים ייעודיים וייחודיים שלו, אבל כארגון לומד וארגון עצמאי.
צבי האוזר: כמו שאמרתי, אני חושב שלצד אותה היערכות חירום שעיקרה ומטרתה למגר את המגפה ולהתמודד עם תוצאותיה, נדמה לי שהצבא גם צריך להסתכל על המשבר הזה כמשבר בונה ולהאיץ תהליכים שמתגלים אגב המחלה כתהליכים יעילים, כתהליכים שמיטיבים את התפקוד או מטייבים אותו.
צבי האוזר: נושא שלא נגענו בו לצערי והייתי כן ככה במילות הסיכום מבקש מכם לתת את דעתכם, הזכרנו את זה בדיונים אחרים שהיו כאן, אבל המשבר הזה גם מייצר פוטנציאל עצום ומשמעותי להעמיק את מאמצי הגיוס לאוכלוסיות שהן היום אוכלוסיות לא משרתות.
צבי האוזר: מכיוון שהקורונה איננה מדלגת על אף אוכלוסייה בישראל, אנחנו רואים את ההתמודדות עם הקורונה בחברה החרדית, אנחנו רואים את ההתמודדות עם הקורונה בחברה הערבית, שתי אוכלוסיות עם התמודדויות מאוד מאוד מאתגרות.
צבי האוזר: אני חושב שההתנסות הלאומית הזאת מאפשרת לצה"ל או נותנת לצה"ל הזדמנות אמיתית להרחיב את היקפי הגיוס וההירתמות של האוכלוסיות האלה, בשים לב שוב למשימות משתנות ויכול להיות שילובם של אותם אנשים מאותן אוכלוסיות במאמצי הקורונה.
צבי האוזר: אני חושב שכל אוכלוסיית המשתמטים, שגם היא מטרידה אותנו וראינו את זה בדיונים פה של ועדת משנה של כוח אדם, גם היום אל מול מה שמתרחש בשוק הפרטי – קשיים בשוק העבודה וכו' – גם על זה צריך לתת את הדעת, צה"ל צריך להסתכל על זה כהזדמנות באוכלוסיות האלה.
צבי האוזר: הזדמנות נוספת, ששוב לא הרחבנו זה לגבי האפשרות או גידול הפוטנציאל להשאיר כוח אדם איכותי בצה"ל, שצה"ל נלחם עליו.
צבי האוזר: לצה"ל יש היום יכולת להציע ודאות תעסוקתית – מי שכמובן הוא רלוונטי – ואל מול מה שמתרחש בשוק הפרטי לאור זעזוע ואני מניח שהשלכות הקורונה על השוק האזרחי לא יתפוגגו בתהליכים קצרים, ולכן גם הצבא צריך לעשות על זה חשיבה עקרונית אסטרטגית, על כל הנושא של המשך שירות, השארה במערכת הצבאית, אולי גם מודל ביניים ייעודי ייחודי לקורונה של הארכה זמנית של דחיית שחרור לחיילים חיוניים, חשובים.
צבי האוזר: יכולה להיות שם היענות של הפרט בהיקפים יותר גדולים, צריך לתת את הדעת לזה.
צבי האוזר: דבר נוסף שלא הספקנו לגעת בו זה כל התנהלות המערכת בהקשרם של צווי הגיוס לאנשי המילואים שמגויסים, לטובת מאמצי הקורונה.
צבי האוזר: יש לנו תכתובת גם עם משרד הביטחון, והצבא צריך לתת את דעתו לנושא הזה.
צבי האוזר: הערה אחרונה, כפי שאמרתי, לעניין קיצור ימי הבידוד.
צבי האוזר: יש פיילוט, צריך להסתכל עקב בצד אגודל אולי להגיע להבנה גם עם משרד הבריאות למודל דיפרנציאלי, ואותן יחידות חיוניות, כוח לוחם, דברים קריטיים שמשפיעים על כשירות, אפשר לקצר פה את הבידוד בארבעה ימים וצריך להעז.
צבי האוזר: צריך להעז כי מבחינה רפואית זה אפשרי, כפוף לבדיקה.
צבי האוזר: אני מבין את השלכות הרוחב, אני מבין את האמירה שלכם של החיכוך.
צבי האוזר: אני קורא לכם לנהל דיון קונסטרוקטיבי עם משרד הבריאות, שאני אומר פה, לצערי גורר רגליים בנושא הזה ואנחנו רואים את זה גם במשוואות הבין-לאומיות וגם בדיון שמתקיים כאן.
צבי האוזר: כמובן שאתם לא הכתובת לנושא אבל אני מפנה גם את זה לתשומת לבכם.
צבי האוזר: תודה רבה שוב, ואנחנו נמשיך לעקוב.
אורנה ברביבאי: תודה לראש אכ"א שהגיע לוועדה.
אורנה ברביבאי: הדיון הזה לא עומד בני עצמו.
אורנה ברביבאי: הוא שייך לתפיסה הרבה יותר רחבה.
אורנה ברביבאי: הדיון הקודם שהיה כאן על אורך השירות ומי הולך ללחימה ומה אחוז הנשר הנפשי של מועמדים לשירות ביטחון שבוחרים לא להתגייס והתרבות שהולכת ותופס אחיזה לקבל פטור על רק נפשי, מציבה סימן שאלה לגבי מודל צבא העם, לגבי מי מתגייס, לגבי שוויון.
אורנה ברביבאי: ובסופו של דבר, לגבי אלה שהתגייסו, כיצד המערכת מתגמלת אותם.
אורנה ברביבאי: כשאני מדברת על מערכת, זה לא רק צבא.
אורנה ברביבאי: זה בעיקר לא צבא.
אורנה ברביבאי: כי בצבא הם עושים את השירות המקסימלי מבחינתם בנכונות לחרף את נפשם ולהתגייס ולעשות שירות קרבי מסכן חיים, וכאשר הם משתחררים, במונחים של יחסי צבא-חברה, יש פה פער באופן שהחברה מוקירה ומתגמלת את מי שמשתחרר אחרי שירות מסכן חיים, שירות מאוד משמעותי.
אורנה ברביבאי: במובן הזה, הדיון הזה מוצג על-ידי הצבא ועל-ידי מערכת הביטחון, אבל הוא מדבר על החברה בכלל.
אורנה ברביבאי: אני מניחה שחלק מההמלצות שלכם יכוונו או יציגו את המשמעות של מה זה להיות חייל משוחרר בואכה 2021 – חייל או חיילת משוחררת – ומה עוד צריך לעשות כדי שערך השירות ואתוס הלחימה והנכונות להקרבה, לצד המגמות שראינו והוצגו על-ידי רח"ט תכנון כוח אדם, לצד המגמות הברורות מאוד, איך אנחנו יוצרים שינוי מגמה בתוך הצבא והחוצה מול החברה בישראל כדי להעלות על נס את ערך השירות הצבאי בממשק של יחסי צבא-חברה.
אורנה ברביבאי: אם היינו עושים את זה מסודר, היה פה דיון על צבא העם בכללותו, על מי מתגייס, מי לא מתגייס, מה המשמעות של האבחנה בין מי שעושה שירות למבין מי שלא, מה הדיפרנציאליות בין סוגי השירות השונים.
אורנה ברביבאי: אנחנו שומעים ששר הביטחון עסוק בלגבש מודל מערכתי של מי שמתגייס ומי שלא מתגייס ומה היו האלטרנטיבות.
אורנה ברביבאי: לצערי – אני לא אומרת לך את זה כאחראי על משרד הביטחון, אני אומרת לך את זה כדי שתדע, כי בסוף ההקשר הוא כולל – לא הצלחנו לקבל תשובה לנושא אורך הישורת ממשרד הביטחון.
אורנה ברביבאי: האמירה של החשש והדאגה מפגיעה ביכולת צה"ל לעמוד במשימותיו הוצגה על-ידי צה"ל בצורה ברורה מאוד במובן הזה של הרצון לחזור ל-32 חודשי שירות.
אורנה ברביבאי: אני קושרת את זה כי בסוף הכול קשור בכול.
אורנה ברביבאי: כשבסוף יש אחוז גדול מאוד של לא מתגייסים והחלק שנושא – אני לא רוצה להגיד נטל כי בעיניי עדיין הזכות לשרת היא זוכות יותר מאשר נטל, אבל הוא מחויב בשירות ואנחנו רואים אוכלוסייה גדולה שלא מתגייסת, יש משמעות בקרב אלה שמתגייסים איך אנחנו כחברה מתייחסים אליהם.
אורנה ברביבאי: לכן אני מסתכלת על המכלול.
אורנה ברביבאי: הבעתי השגה גדולה מאוד בפני שר הביטחון.
אורנה ברביבאי: קראתי מכאן לזה שאני חושבת שזה פשוט לא ייתכן שלא תאמר אמירה.
אורנה ברביבאי: הוא רוצה להגיד שאני לא מקבלת את עמדת הצבא?
אורנה ברביבאי: שר הביטחון יגיד מה שהוא רוצה, הוא מכיר בצרכים הביטחוניים יותר מכולנו, אבל לא יכול להיות שזה יישאר באוויר ולקשור את זה באיזה מודל שיש בכוונתו להביא.
אורנה ברביבאי: אמרתי שאני חוששת מאוד ששיקולים פוליטיים משפיעים על עיכוב בתהליך קבלת ההחלטות.
אורנה ברביבאי: זה לא עניין לצבא.
אורנה ברביבאי: אנחנו כחברים בוועדת החוץ והביטחון נמשיך להרים את הדגל הזה משום שאנחנו חושבים שצריך לתת מענה לצרכים של הצבא כפי שהוצגו על-ידכם.
אורנה ברביבאי: נתחיל, בבקשה, איתך ראש אגף כוח אדם, האלוף מוטי אלמוז.
אורנה ברביבאי: אני מכריזה לפרוטוקול שהדיון פתוח.
מוטי אלמוז: כל מה שנציג קורה היום בצבא.
מוטי אלמוז: כולנו מכירים את כל מה שצה"ל עושה במה שאנחנו קוראים לו "שער הכניסה", כל הפעולות לעידוד הגיוס, כל הרצון שלנו לשלוח אנשים למסלולים הקרביים, למסלולים הטכנולוגים.
מוטי אלמוז: המשימה העיקרית והגדולה לא כאן, היא יותר במישור החקיקה.
מוטי אלמוז: הגיעה העת שבעשור השמיני של מדינת ישראל, החלק של שער היציאה יעוגן בחוק לאורך שנים: אדם שהחליט בגיל 16.5 לשרת ביחידה קרבית, שהמדינה תזכור לו את זה כל חייו.
מוטי אלמוז: אני לא עוסק בחוקים.
מוטי אלמוז: גם אין לנו איזושהי הצעה כתובה במילים של חקיקה.
מוטי אלמוז: יש לנו המון רעיונות שאפשר בזמן קצר מאוד להעביר אותם לפסים פרקטיים אחרי שכל הגופים יאשרו אותם.