GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צבי האוזר: אתם חושבים שקופות החולים יעמדו ביעד של ארבעה מיליון חיסונים?
ניסן דוידי: ואם לא, נעזור להם.
צבי האוזר: לא, אבל - - -
ניסן דוידי: כפי שעשינו את המבצע ביום חמישי-שישי-שבת עם סגלי ההוראה.
איציק בר: יש פה תכנון משותף עכשיו עם משרד הבריאות, שמשרד הבריאות יגיד מה היקף הסיוע שהוא נדרש ואנחנו ניערך לזה.
צבי האוזר: כי להערכתי זה אחד הכשלים של התכנון הלאומי.
צבי האוזר: יש 4.2 מיליון חיסונים, מגיעים באיחור, ולא - - -
איציק בר: לפני שבוע אמורים להיות התוצרים הראשונים של קבוצת התכנון בין הפיקוד.
איציק בר: זה לא קשור למפקדת 'אלון', זה קשור לפיקוד.
צבי האוזר: כן, אבל זה עוד דבר שיכול לשנות לך את כל הגלגל הזה.
איציק בר: נכון, אבל זה מקומות אחרים.
צבי האוזר: כן, אבל חייבים, אף אחד לא רואה את התמונה כולה.
ניסן דוידי: בואו נתקדם.
ניסן דוידי: תראו את כמות החוקרים.
ניסן דוידי: התחלנו ב-700, אני מזכיר, זה מגיע לאזור אפילו קרוב ל-3,000.
ניסן דוידי: היעד שלנו הוא 2,800, אבל תראו את הסוגים של החוקרים, שזה גם המהפכה שעשינו.
ניסן דוידי: הבנו שיש מקומות שאנחנו חדשים בהם, לדוגמה ערבית.
ניסן דוידי: אז הלכנו לבנות שירות לאומי, 200, אנחנו מתחילים להכשיר אותן.
ניסן דוידי: הבנו שיש לנו בעיה בבני ישיבות, אנשים בעולם החרדי, אז אתם רואים פה חרדים וחרדיות, אתם רואים פה בני ישיבות, 80, 50 ועוד 30.
ניסן דוידי: התחלנו להכשיר לפי מקומות שבהם אנחנו חלשים כדי שרמת השיח והאינטימיות שמיוצרת בחקירה, זה מישהו שמבין את השפה.
צבי האוזר: זה דיברנו עם אכ"א גם לפני חודש וחצי-חודשיים.
צבי האוזר: אני חושב שזה יכול להיות גם סדק משמעותי באוכלוסיות שהן אינן משרתות, לקחת את הקורונה מעבר לייעוד שלכם, קטיעת שרשראות הדבקה, ולייצר מודל של אנשים שבמסגרת צבאית מלאה או בשירות לאומי לא משרתים היום, לעודד שירות ולנרמל שיתופיות.
משה יעלון: חרדים וחרדיות זה גם ב - - -
ניסן דוידי: הם היו כאן אצלנו, בשבוע שעבר, לפני שבועיים, עם רשימות, עם אנשים, בצורה מסודרת.
ניסן דוידי: מה עוד מנהלים פה?
ניסן דוידי: אתם רואים את החיילים.
ניסן דוידי: נגיע ל-660 חיילים, בשורה חמישית-שישית.
ניסן דוידי: זהו, זה תוכנית.
ניסן דוידי: להכשיר כל כך הרבה אנשים זה מבצע גדול ביותר, אנחנו מכשירים עשרות עמדות וירטואליות בכל הארץ, תוך כדי זה אנחנו גם צריכים לחקור ותוך כדי זה צריך להתניע מערכות מידע.
ניסן דוידי: בקיצור הנושא הזה הוא בניין כוח משמעותי ביותר.
ניסן דוידי: זה בהיררכיה התהליך המבצעי להקצאת חקירות.
ניסן דוידי: איך סידרנו את זה בכל הארץ.
ניסן דוידי: גם פה אפשר לראות את הארגון של הסוגיה הזו ברמה לאומית ביחד עם משרד הבריאות.
ניסן דוידי: הלאה.
ניסן דוידי: על מערכות מידע דיברנו.
ניסן דוידי: תראו כאן, השקף הזה משבת, תסתכלו איך אנחנו מציגים כל בוקר, זה היום בבוקר, מה קרה אתמול במדינה.
ניסן דוידי: 660 חקירות עשינו אתמול, תראו את ממוצע המגעים, 2.8.
ניסן דוידי: זה מה שאנחנו מציגים כל בוקר, מנתחים את הנתונים, מה עשינו אתמול, מי חקר, כמה חקר, כמה מגיעים הוא הביא מתוך החקירות וכיוצא בזה.
צבי האוזר: וזה חקירה של ארבע שעות?
ניסן דוידי: לא, כנראה היא הסתיימה בהרבה פחות זמן, 40 דקות, 50 דקות.
צבי האוזר: אתה מבין שהשב"כ מביא יותר מהחקירה עכשיו כי אנשים לא משתפים פעולה.
ניר ישועה: מילה.
ניר ישועה: תסתכל על האמצע, בבקשה, רצית לדעת על שיתוף הפעולה.
ניר ישועה: שאלת שאלה על שיתוף הפעולה, אתה רואה את המספר 13,593, אלה האנשים שבסוף נדגמו מתוך אלה שהיו אמורים להידגם.
ניר ישועה: זאת אומרת בסוף 33% שאמורים להידגם, כבר הגיעו לחקירה, שלחו אותם לדיגום, 33% נדגמו.
ניר ישועה: אנשים פשוט לא מגיעים.
צבי האוזר: אחרי שבהתאם לתוצאות החקירה החלטתם לשלוח אנשים לדיגום, זאת אומרת הם עצמם, אתה אומר לו: אדוני, אתה צריך ללכת, הוא אומר: אני לא הולך.
ניר ישועה: או שהוא אומר אני לא הולך, או שהוא אומר נדגמתי בבית.
צבי האוזר: או שהוא אומר: אחותי מתחתנת מחר, אני אדגם ביום רביעי.
ניר ישועה: הוא לא חייב להגיד כלום.
ניר ישועה: או שהוא קובע תור ולא מגיע.
ניר ישועה: או שהוא אמר:
ניר ישועה: דגמו אותי כבר בקופת החולים, אבל גם זה מוטל באמינות כזו או אחרת.
צבי האוזר: זו הקטיעה, זו ליבת הקטיעה.
ניסן דוידי: הקטיעה זה ממוצע המגעים, כמה בסוף סגרנו מעגל, שהפנינו ו - - -
צבי האוזר: זאת אומרת שמתוך 2.8 מגעים רק אחד נדגם.
צבי האוזר: למרות שאתה לא שולח את כל ה-2.8.
צבי האוזר: אתה שולח בערך שניים?
ניסן דוידי: לא, היום שולחים את כולם.
צבי האוזר: זאת אומרת הבן אדם, יש לו בממוצע, כנראה, לא יודע, באזור השמונה מגעים או עשרה מגעים ואנחנו שולחים אחד.
צבי האוזר: זה הסיפור במשפט אחד.
ניר ישועה: אני מזכיר שעל בידוד יש חוק, על דיגום אין.
ניר ישועה: על בידוד יש, על דיגום אין.
צבי האוזר: פה קבור הכלב.
ניר ישועה: כלומר כבר הבאת מגעים, התגברת על האירוע של המגעים, כבר הבאת אותם, אחרי כל מה שאתה עושה אתה אומר: רוץ מהר לדגימה, 33% רצים, היתר – אז קשה.
ניר ישועה: בסוף אתם תראו פה מפעל, יש פה פסי ייצור ויש פה קפסיטי גבוה ותהליכים, אבל בסוף איך אתה קוטע?
אבי דיכטר: מבחינתי, אגב, המפגש הזה הרוויח את עצמו רק במשפט שאמרת קודם, משפט מכונן, בנושא שלא משתפים פעולה עם החוקרים, זה משפט מכונן.
איציק בר: אבל זה משפט ישן.
אבי דיכטר: אני לא אומר, גם משפטים ישנים יכולים להיות מכוננים, אבל לעצם העניין, הרי בסופו של דבר אנחנו מבינים את המשמעות, בסוף אני שואל אותך איך אתם מסבירים לאזרח בקצה, בהדגמות, כשאתה אומר אחד משישה, או אחד משלושה הלך להיבדק, כל האחרים צפצפו, האם לקחת את שני השליש שלא הלכו להיבדק, מתוכם לקחתם את אלה שהדביקו ולא עלינו מתוכם הקשים ולא עלינו המונשמים ולא עלינו המתים, אבל בסוף איך אתה מדגים בצורה הכי – אתה יכול להגיד להם, להסביר להם אתה יכול בשיטה של עובדות קשות.
אבי דיכטר: אני אומר לך, כשאתה מסביר שרשרת שהתפתחה בגלל שמישהו לא הלך להיבדק והיא נגמרת לא עלינו במוות, אני אומר לך זה לא להגיד, זה להסביר.
גדעון סער: אנחנו נשמח אם אפשר לקרוא תוך כדי למערך האוכלוסייה שתבוא עם הקמפיין ההסברתי ותסביר מה עושים, מה עולה השבוע.
איציק בר: אפשר קמפיין שלם שתומך את קטיעת שרשרת ההדבקה, זה בדיוק מה שכיוונת עכשיו.
איציק בר: עד עכשיו לא אפשרו לנו לצאת, אנחנו יוצאים לזה.
איציק בר: אפשר בהזדמנות אחרת להציג לכם את כל קמפיין ההסברה שהוא הסברה של קטיעת שרשרת ההדבקה, רתימה, מודעות, בדיוק מה שאמרת.
צבי האוזר: יש לי עוד הצעה.
צבי האוזר: ה-2.8 שכן הצלחת לאתר, שאגב אני לא יודע אם מתוך שמונה או עשרה, איפה האמת, ה-2.8 נכנסים לבידוד.
צבי האוזר: גם אם הם לא נבדקים הם מחויבי בידוד והם מחויבי בידוד תחת סנקציה פלילית.
צבי האוזר: עכשיו, אני חושב שאם אתם בונים מודל לאומי של יציאה מוקדמת מבידוד ואומרים לו: אדוני, עכשיו אתה הולך להיבדק, הבדיקה הראשונה, תוך 24 שעות, אתה חייב, עם זה אתה קונה לך את הזכות לבדיקה שנייה שאני מקצר לך את הבידוד לעשרה ימים או לשמונה ימים, ביום השמיני.
צבי האוזר: לא עשית בדיקה ב-24 שעות לא תקצר את הבידוד, אני מכניס אותך ל-14 יום.
צבי האוזר: זה העונש והזיכוי.
ניסן דוידי: לזה אנחנו צריכים את משרד הבריאות.
צבי האוזר: אבל אתה צריך שתי בדיקות, אתה צריך לעשות את הבדיקה ב-24 שעות, הראשונה, שהיא הכי חשובה, ואם הוא עשה בדיקה הוא זכאי לבדיקה ביום השמיני שאם הוא שלילי הוא יוצא.
ניסן דוידי: כן, אבל לא בטוח ב-24, הייתי הולך על היום השלישי.
צבי האוזר: לא משנה, היום השלישי.
צבי האוזר: אז הוא חייב תוך 72, הוא חייב להכניס אותו ב-72, ואז אם הוא עשה הוא קנה כרטיס שחרור.
צבי האוזר: לא עשה?
צבי האוזר: הוא בבידוד.
ניסן דוידי: אבל זה בדיוק המדיניות שצריכה להגיע מלמעלה ממשרד הבריאות.
צבי האוזר: אבל משרד הבריאות לא מקבל החלטות.
צבי האוזר: חברים, אנחנו איתו מפברואר, זה אירוע שאם הצבא לא יגדיל ראש, אני אומר לכם את זה כאן, אני יודע שזו לא סמכותכם, אתם חייבים לדחוף לעשות - - -
ניסן דוידי: אני חושב שאנחנו - - - הגדלת ראש
אבי דיכטר: תקשיב להערה של ניר, שהוא אמר את זה לא למיקרופון.
צבי האוזר: לא שמעתי.
ניר בראון: אני קראתי את המסמך לגבי קיצור הבידוד, אני לגמרי תומך, לא שאתה צריך את התמיכה שלי.
צבי האוזר: לא, אני צריך את התמיכה שלך כי אנשים לא מבינים את החשיבות ואת ההיגיון.
ניר בראון: אז אם אתה צריך אני פה.
ניר בראון: אני עוסק בסיפור של הבידוד וההחלמה כבר שבעה חודשים, אני אתן לך דוגמה לתקופה פחות טובה מהתקופה שאנחנו נמצאים בה עכשיו, אני מדבר על בין ה-1 במאי ל-1 ביולי.
צבי האוזר: ניר, אתה ממרכז הבידוד והאכיפה?
ניר בראון: כן.
ניר בראון: בין ה-1 במאי ל-1 ביולי נחתו במדינת ישראל 34,000 איש, 4,500 איש היו אצלי במלונות בבידוד.
ניר בראון: כמה מתוך ה-4,500 האנשים האלה התגלו כחולים שנכנסו לבידוד, ששבו ממדינות אדומות?
ניר בראון: ואני לא מדבר על התקופה שאנחנו נמצאים בה היום וגם לא המצב שנמצאים בעולם היום, שהוא הרבה יותר טוב ממה שהיה בין 1 במאי ל-1 ביולי.
ניר בראון: ובכל זאת אני אשאל אותך את השאלה, כמה נראה לך שבאמת התגלו אצלי במלוניות הבידוד כחולים?
ניר בראון: 4,500 איש שהו בחודשיים האלה.
צבי האוזר: 2%.
ניר בראון: 2% זה מספר טוב, זה אומר שזה כמה עשרות, שניים, אריאל - - -
קריאה: הוא ישן עם השמות שלהם בלילה.
ניר בראון: עכשיו, למה אני זוכר את השמות שלהם?
ניר בראון: אני אגיד לך שיש עוד שניים נוספים שהם מ-1 ביולי ועד היום, עוד שניים נוספים, שדרך אגב ידענו עליהם כשהם הגיעו כבר שהם חולים.
ניר בראון: מה אני רוצה להגיד?
ניר בראון: בדיקה עולה 250 מקצה לקצה, זמן השהייה בתוך מלון הוא הרבה יותר מ-250 שקלים ליום, הזמן הזה, הכסף שאנחנו מבזבזים הוא פסיכי, אנחנו לא באמת אפקטיביים.
ניר בראון: 14 יום זה מיותר לחלוטין, אפשר אחרי עשרה ימים, אחרי שמונה ימים, לעשות בדיקה ולהוציא את האנשים האלה החוצה.
ניר בראון: וגם אם פישלנו ב-1%, אז כמה שלחנו חולים למדינת ישראל כשיש גידול של - - - חולים?
ניר בראון: כמה שלחנו?
ניר בראון: בואו נעשה את הדברים הרבה יותר יעילים.
ניר בראון: אני לא רוצה לדבר על המספרים של מלונות ההחלמה, אם מישהו - - - של מה שאני אומר, אבל אני אומר שהמספרים שאנחנו - - - המשאבים האלה בצורה אחרת לחלוטין.
ניר בראון: דיברנו מקודם על הסברה, אני אומר את זה בצורה ברורה, יש אנשים שצריך להניע אותם לאחריות אישית ומשמעת, זה מעט מאוד אנשים, יש אנשים שיש להם מודעות, אתה מעיר להם את המודעות, הם מבינים והם מניעים את עצמם.
ניר בראון: יש אנשים שצריך להניע אותם על ידי הרתעה ויש כאלה על ידי הפחדה.
ניר בראון: אני מזכיר לכולם את תקופת הפיגועים, כל יום היית פותח את העיתון, רואה את התמונות של האנשים שנפטרו, איפה זה נעלם?
ניר בראון: צריך להפחיד את האנשים ולגרום להם להבין שהם צריכים לקחת את האחריות ולעשות את הדברים.
ניר בראון: ואני אומר לעשות בשילוב, לשים את הכסף שלנו במקומות הרבה יותר נכונים, לעשות את הבדיקות, להכפיל את הבדיקות, לעשות בדיקות של רבע שעה בהרבה פחות כסף, נעשה את הדברים האלה ואני אומר שלחלוטין הסיפור של הבידוד לשבים בחו"ל לגמרי לגמרי מיותר.
ניר בראון: הוא מיותר לחלוטין, אני מעדיף להשקיע את זה במלונות למבודדים מהקהילה, אלה שבאמת אני יודע שהם היו במגעים.
ניר בראון: מה שאמר לי מפקד החטיבה: קח את האנשים האלה, שים אותם בבידוד, זה הרבה יותר אפקטיבי.
ניר בראון: הבן אדם התקשר לקופת חולים ואמר: שלום, אני צריך לעשות בדיקת קורונה, בשלב הזה הוא צריך להיכנס לבידוד.
ניר בראון: לא בשלב של המאומתים שמנהלים שיח.
ניר בראון: זה כבר לא רלוונטי, הוא כבר עשה את הטעות שלו, הוא כבר ארבעה ימים הדביק.
ניר בראון: בשנייה שהוא אמר: שלום, יש לי בדיקת קורונה, עכשיו תיכנס לבידוד.
ניר בראון: אתה יכול?
ניר בראון: תישאר בבית, אתה לא יכול?
ניר בראון: לך למלון.
ניר בראון: סע, תניע את האוטו, תגיע למלון, ניר יקלוט אותך.
ניר בראון: יעלה לך הרבה פחות ואז תוכל לשחרר - - -
צבי האוזר: אז, ניר, אני רק אומר פה, בדיון הפנים ארגוני שלך כאן, השקף של הגלגלים, החורף, תעלו מ-100 ל-130, זה אירוע שישנה את כל התמונה.
ניר בראון: גם בזה יש לי מה לומר.
ניר בראון: אני חושב שזה לא רק עניין של להעלות ל-130.
ניר בראון: אני חושב - - -
צבי האוזר: לא, אבל בשביל לשחרר, כל מי שנכנס שיהיה לו את הבדיקות של לצאת.
איציק בר: רציתי להראות לכם פה שקף של איכון השב"כ.
איציק בר: שלא יישמע שלא דחפנו ולא סגרנו עשרות מלונות בידוד.
איציק בר: אנחנו היינו ב-12 מלונות בידוד עם התעקשות מול משרד הבריאות, אנחנו היום מחזיקים שני מלונות.
איציק בר: זה מצב של אנשים מהקהילה שהם חסרי יכולת לעשות בידוד ביתי, שזה חריג שבחריג, והמודל של חוזרים מחו"ל, שגם אותו, כמו ששמעת מהנתונים, זה דבר שאפשר גם אותו לקצר או לבטל כפי שהוצג פה.
גדעון סער: כמה אנשים נמצאים היום במלונות?
איציק בר: 6,500.
ניר בראון: 6,500, אבל אני מדבר על כמה שיש לנו במלונות הבידוד זה בסך הכול 600 אנשים.
ניר בראון: מהמדינות שנוחתים מהן מחו"ל נוספים לא מעט אנשים.
ניר בראון: כמובן שמי ממדינה ירוקה הולך הביתה, ומי שממדינה אדומה מגיע פחות מ-1% אלינו למלונות.
ניר בראון: ובכל זאת נגיד 600 אנשים שהוא מכיל אותם 14 יום.
ניר בראון: כמה כסף אנחנו שמים על זה.
ניר בראון: עד עכשיו היו אצלנו במלונות הבידוד 11,000, 12,000 איש.
איציק בר: שנבין עלויות, מלון עולה 2.5 מיליון שקל לשכור אותו, אתה משלם בסביבות 250, 270 שקלים ליום, תכפיל את זה, זה סדרי הגודל.
גדעון סער: אני לא נבהל מהעלות כי המלונות האלה לא פועלים וזה - - -
איציק בר: לא, עזוב רגע את הפן הכלכלי שזה משרת רגע דברים אחרים.
איציק בר: אפשר לעשות בזה משהו אחר.
איציק בר: אני רק אומר, תראה, האופרציה הזאת של המפקדה המשימתית, היא כל היום מתעמתת עם מדדים ועם נתונים, זה לא תחושת בטן.
איציק בר: ראית את השקף שהצגנו פה, איפה אנחנו עומדים היום בהקשר של ממוצע מגעים יומי וכמה בסוף הלכו ונדגמו.
איציק בר: זאת אומרת האופרציה הזאת בודקת את עצמה כל הזמן, עם ביקורת פנימית עצמית לא קטנה כדי כל הזמן להשתפר.
איציק בר: גם עולם הבידוד הוא עולם שאנחנו כל הזמן מנסים לטייב אותו.
איציק בר: חלקו זה מדיניות שנכפית עלינו - - -
ניסן דוידי: שלא נקבעת פה, נכפית עלינו, שאנחנו נלחמים בה.
איציק בר: שאנחנו נגד זה.
איציק בר: כי לדוגמה אתה אומר, מספיק שיש חולה אחד במשפחה תפנו - - -
ניסן דוידי: כל המשפחה במלון 14 יום.
איציק בר: לזה אנחנו התנגדנו.
ניסן דוידי: למה התנגדנו, או למה ירדה כזאת הנחיה?
גדעון סער: אני רוצה לשאול שאלה, אני מבין שאתם לא מתלהבים גדולים מכל נושא המלוניות, יש המלצות של ארגון הבריאות העולמי מתחילת המשבר, מפברואר או ממרץ, והתפיסה שלהם הייתה שבידוד ביתי לא עובד, בידוד ביתי הוא להשאיר את החולה בקהילה וזה הדבקה, וההמלצה היא מחוץ לקהילה.
גדעון סער: בהתחלה היו גם אצטדיונים וכל מיני דברים כאלה.
גדעון סער: מה שאתם מציגים זו תפיסה שונה ופה - - -
ניסן דוידי: יש פה תהליך של למידה שניר יסביר אותו כי הוא פה ממרץ.
ניסן דוידי: זה תהליך מרתק, דרך אגב.
משה יעלון: עוד שאלה, ניר.
משה יעלון: היום - - -
ניר בראון: אני אגיד שאנחנו לא מתערבים יותר מדי, זה גם לא נראה לי נכון, אנחנו עושים מה שנכון לקטיעת השרשרת.
ניר בראון: צריך להסתכל על הכול ברמה המאוזנת ובכלים הנכונים.
ניר בראון: אם הגענו למצב שיש 90% מהשוהים במלונות הם מהמגזר חרדי והגענו לכך שהיו לנו 10,000 שוהים במלונות ההחלמה שמתוכם יש 60% חולים ו-40% מבודדים, דהיינו בריאים לחלוטין, הכנסנו 40% בריאים לתוך המלונות.
גדעון סער: זה לא צריך לערב, זה ברור.
ניר בראון: רגע, שנייה, נספר לכם לאן אנחנו הולכים.
ניר בראון: עכשיו ה-40% האלה, אחרי שהם סיימו את התקופה הם אמורים ללכת חזרה הביתה ולעשות שהות של 14 יום בידוד כי הם הרי היו במגע עם מאומת.
ניר בראון: הם לא מקיימים את הדבר הזה, לא רק שהם לא מקיימים את הדבר הזה הם גם בהכרח כנראה חולים, כנראה 50% מהם חולים - - -
גדעון סער: אני שאלתי על החולים.
ניר בראון: רגע, אז אני אתקדם איתך בעניין הזה.
ניר בראון: ובכל זאת החבורה הזאת יוצאת החוצה חזרה וממשיכה להדביק, אפילו לא כשהיא מודעת.
ניר בראון: כך שהמלון לא רק שהוא לא קטע את השרשרת, במידה מסוימת הוא אפילו תרם.
ניר בראון: מעבר לעובדה שסיכנו את האנשים ואתה לא יודע מה מחלות הרקע שלהם וכן הלאה וכן הלאה.
ניר בראון: עכשיו, לזה לחצנו לא מעט זמן.
ניר בראון: את המכתב הזה או את האישור הזה קיבלנו ביום חמישי בערב אחרי מאמצים רבים, על ההפרדה ושנכנסים אך ורק חולים.
ניר בראון: עכשיו, אם תיקח למשל בן אדם - - - אז אין בעיה.
ניר בראון: עכשיו, אם יש לך משפחה של שמונה נפשות שכולם חולים, על פניו אתה אומר למה להעביר אותם מהבית למלון?
ניר בראון: אבל אם אני - - - אין מה להעביר, אבל אם אתה קורא ל - - - אני מעביר את השמונה אנשים האלה, אין להם משמעת עצמית להישאר בבית ואני מעביר אותם משם כי אני שומר עליהם שהם לא ייצאו מהמלון, זה משהו אחר.
ניר בראון: רק תגידו לי מה אני עושה.
ניר בראון: אם יש להם בעיה לשהות, אז בוא נביא להם את המזון, 5%, אני אעביר את שקית המזון שלהם.
ניר בראון: אם אתה אומר שבסוף מדובר ברווחה כי הם גרים ב-40 מטר ואין להם שום יכולת להתקיים כי הילדים מתחילים להשתולל שם, אני מבין מה אתה אומר, אבל בחלק מהמקרים זה לא המצב, ולכן העניין של מלון צריך להיות כלול בסל שלם.
ניר בראון: אני אמרתי את זה לפני כמה חודשים.
ניר בראון: יש פתרונות בידוד פרטניים, בית, שקית מזון, אזורים.
ניר בראון: יש קבוצתי.
ניר בראון: כשאני דיברתי על הישיבות, למה צריך לקחת את כל בחורי הישיבה ולשים אותם במלונות?
ניר בראון: תשאיר אותם בתוך הישיבות, זה גם ככה פנימיות, גם ככה המדינה מימנה להם - - -
איציק בר: כן, אבל, ניר, תציין גם דברים שעשינו.
איציק בר: מודל הישיבות - - -
ניסן דוידי: מודל הישיבות - - - 15 ישיבות סגורות.
ניר בראון: נכון, למעלה מ-6,000 בחורים השארנו בתוך הישיבות.
ניר בראון: אלה דברים שהם פתרונות שלמים, אתה לא יכול להגיד שיש רק מלון, יש גם מלון.
ניר בראון: יש מלון, יש בבית, יש פנימייה, יש מוסד כזה ואחר ויש גם ישיבה.
ניסן דוידי: את הכלי הזה פיתחנו באופן משמעותי, זה לא רק ה - - -
איציק בר: נכון להיום, ניר, הפתרונות של החברה - - -
ניסן דוידי: בסדר, בואו נתקדם.
ניר בראון: השקף הזה זה כל מה שנאמר פה פחות או יותר.
ניר בראון: אנחנו מסתכלים על תמונת חייבי הבידוד כרגע במדינת ישראל.
ניר בראון: תמונת חייבי הבידוד במדינת ישראל זה מה שאנחנו רואים בעמודה בצד שמאל, זה ה-116 ועוד 90 - - -
קריאה: זה היה 300,000, זה ירד ל-200.
ניר בראון: זה יורד.
ניר בראון: אבל תסתכל על המספרים - - - כשמדברים על מאומתים, 55,000 כרגע, או 33 נכון לבוקר, וכל האחרים שאנחנו רואים אותם, גם אלה שבאים מחקירות וגם אלה שמקבלים איכון של השב"כ.
ניר בראון: מה דיברנו קודם על משתפי פעולה או לא? רואים את המספרים.
ניר בראון: רואים שמתוך ה-100,000 אנשים או 95,000 אנשים שקיבלו הודעה בעקבות חקירות 50,000 שיתפו פעולה ומילאו את הטופס המקוון והצהירו על עצמם כנכנסים לבידוד ו-45,000 לא שיתפו פעולה.
ניר בראון: לעומת זאת רואים מה קורה עם השב"כ, וזה, אגב, היום הכי טוב שלנו, עד עכשיו זה היה כמעט 100,000, היום קיבלו 55,000 הודעות איכון שב"כ.
ניר בראון: 5,000 מילאו טופס ואמרו: אנחנו מבינים את האירוע וניכנס לבידוד, ו-50,000 לא מוכנים לשתף פעולה.
ניר בראון: באחוזים זה הרי מספר שיא.
ניר בראון: זה אומר שהם אומרים: קיבלתי את ההודעה משב"כ וזהו, זה כנראה לא אמין, אני אהמר, אני יודע שאפשר להמר וכן הלאה וכן הלאה.
ניסן דוידי: זה נתון שאנחנו חותכים אותו דרך המערכות פעמיים בשבוע, בימי ראשון ורביעי, הוא לא בשבילכם, אנחנו מציגים אותו לכל המדינה, איפה שאני מציג, כל יום בבוקר, בשעה תשע בבוקר.
ניסן דוידי: אין מישהו שלא מכיר את השקף הזה.
ניסן דוידי: לכן כשאומרים הכלי של השב"כ, כמה אנשים זה הביא בסוף וכמה חולים, שמעתי מספרים של 30% מאומתים, 40% מאומתים.
ניסן דוידי: חבר'ה, אלה הנתונים.
גדעון סער: מה הנתונים?
ניסן דוידי: תסתכלו.
צבי האוזר: הוא אומר שמתוך 55 – זה נתון שבועי?
צבי האוזר: לא, יומי, סליחה.
ניסן דוידי: 55,000 אנשים קיבלו איכון שב"כ 5,000 אמרו: מעולה, אני נכנס לבידוד.
צבי האוזר: לא, אבל יש פה איזה שהיא סטייה, יש פה שלוש קבוצות שקבוצה שלישית אתם לא מסנכרנים אותה וזה בין ה-50 ל-55.
צבי האוזר: יש 5,400 שקיבלו איכון שב"כ ונכנסו לבידוד, מילאו את הטופס ונתנו הוראה שהם בבידוד.
צבי האוזר: מתוך ה-50,000, יש לנו את המספרים, X מהם מערערים, שני שליש מהמערערים משוחררים, בערך 30,000, ויש אנשים שלא מילאו את הטופס, אבל הם נכנסים לבידוד, הם רק לא עושים את הפעולה הטכנולוגית ואני לא יודע איפה הם.
צבי האוזר: אני יודע לאתר אותם בסוף השרשרת ועל ידי המאומתים.
ניר בראון: איך אתה יודע שאותם אנשים צדיקים, אתה יודע שזה מאיכוני שב"כ ולא מהחקירות ולא מאלה שכתבתי בדיווח עצמאי?
ניר בראון: איך אתה יכול להוכיח באיזה עניין זה?
צבי האוזר: לא, השאלה אם אני יכול לאחר מכן, מבודד שנמצא מאומת, במעגל שני, אני כן מקבל ממשרד הבריאות, אני מקווה שזה דיווחי אמת ואני מקווה שהם מבינים מה שהם מוסרים לנו, אבל מה שהם מוסרים לי, הם מוסרים לי את אותם אלה שבמעגל שני, קרי מבודדים שהתגלו מאומתים, כמה הם אוכנו על ידי שב"כ, רק שב"כ, כמה מהם על ידי חקירה אפידמיולוגית וכמה גם וגם.
צבי האוזר: זאת אומרת אלה שמאומתים, אלה שהתגלו כחולים אחרי שהם נכנסו לבידוד על ידי שב"כ, חלקם הם כאלה שלא מופיעים לך ב-5,400, הם חלק מה-50,000.
ניר בראון: זה אני יכול להראות לך, זה שקף שאנחנו הצגנו אותו בהתחלה כשיצאנו לדרך.
ניר בראון: אבל אלה שהתגלו כמאומתים, אתה לא יודע להגיד אם זה בעקבות ההודעה שמשאירים מאיכון השב"כ, זה בדיוק ההבדל.
ניר בראון: זה שבדיעבד אני חולה ואני גם קיבלתי איכון שב"כ זה לא אומר שבעקבות איכון השב"כ הלכתי לעשות בדיקה והתגליתי כחולה, זה לא אמר שזה עזר.
ניר בראון: את הנתון הזה אנחנו רואים, דרך אגב, רואים אותו יפה, גם כמה באמת התגלו מאיכוני השב"כ וכמה מהחקירות ואתה רואה שמהחקירות יש יותר שיתוף פעולה, ולו רק בגלל הדבר הפשוט, ניהלתי איתך אינטראקציה אנושית, דיברתי איתך, הסברתי לך את הדברים.
ניסן דוידי: רואים את זה בנתונים, ופחות או יותר הממוצעים בין מגעים מחקירות ומגעים מאיכוני שב"כ, הם תמיד כאלה, זה בין 40 ל-60 אצלנו לבין 10 עד 90% בשב"כ.
ניסן דוידי: בטבלאות הללו.
ניסן דוידי: זה פוגש אותי כבר מאמצע אוגוסט, אותם מספרים.
ניסן דוידי: בצד שמאל הוא בין 200 ל-300,000, היום הם ב-350,000, אבל פחות או יותר זה נע באותם מרחבים.
ניסן דוידי: גל רוצה להגיד משהו.
ניסן דוידי: גל, כמה מילים.
גל ביסטריצר: גל, מפקד מרכז הדיגום.
גל ביסטריצר: בלי שקפים, ממש במשפט אחד.
גל ביסטריצר: דיברנו כאן על מנגנון אכיפה ודיברנו שב"כ ודיברנו כל כך הרבה דברים, אני מבקש להבהיר בפני הוועדה המכובדת עוד רעיון אחד, הוא דובר, זה לא שהוא לא דובר, לא הבאתי את התורה מהר סיני, אי אפשר לאכוף על אנשים ללכת להידגם, ראינו את זה דרך המספרים.
גל ביסטריצר: יש שקף שני, אולי רק שקף אחד, ברשותך תחזרי לשקף של תרשים הזרימה של מקודם.
גל ביסטריצר: אני אראה לכם אותו רק בשביל ההבנה, 72% מהאנשים שקיבלו אס.
גל ביסטריצר: אמ.
גל ביסטריצר: אס בטלפון שלהם ללכת להידגם לא הולכים להידגם.
גל ביסטריצר: כל מה שאני רוצה לומר בשיח הזה, בואו נחשוב גם על מנגנון תמרוץ לאזרחים לשתף פעולה, לא רק אכיפה ולא רק שב"כ ולא רק שוט ולא רק מקל, יכול להיות שיש גם גזר בסיפור הזה.
גל ביסטריצר: זה סיכום שעשינו לחקירות בשבוע שעבר, אני לא אעבור על כל תרשים הזרימה, 18,500 איש קיבלו אס.
גל ביסטריצר: אס באופן אישי לטלפון שלהם, מתוכם 13,380, או שהם מצהירים שהם לא מוכנים להידגם, או שהם פשוט לא נוקטים פעולה.
גל ביסטריצר: אנחנו יודעים שהם קיבלו את האס.
גל ביסטריצר: אמ.אס, כי יש כמו בווטסאפ שני ווי כחול, קיבלו, הסתכלו, החליטו לא לעשות שום דבר.
גל ביסטריצר: כל מה שאני חושב ש - - -
צבי האוזר: כי אם ידגמו אותם והם במקרה יימצאו מאומתים הם - - -
גל ביסטריצר: בדיוק, לכן אני חושב שפה נוכל גם באמצעות - - -
צבי האוזר: בקיצור, אם אתה עושה את הבדיקה הזאת מקצרים לך בידוד.
גל ביסטריצר: 500 שקל הנחה בארנונה, לא משנה מה, כאילו יש רעיונות, אבל בואו נדבר גם על הגזרים, לא רק על המקלות.
ניסן דוידי: אני רוצה לעבור לנושא האכיפה.
ניסן דוידי: הנושא האחרון.
ניסן דוידי: בסוף יש אנשים ובסוף אנשים נרשמו באתרים, לא חשוב אם זה מאיכוני שב"כ ולא חשוב אם זה חקירה, ועכשיו נכנס התפקיד של המשטרה, שאם רציתי להעביר פה כמה מסרים אז זה המסר השני שלי.
ניסן דוידי: אנחנו בתחושה, לא תחושה, יש פה נתונים, אני לא פה נגד אף אחד, מה בסוף או מה המנגנון הלאומי שיש לנו במדינה שמי שצריך להיות בבית, בין אם הוא חולה ובין אם הוא מבודד, אני יודע לגעת בו.
ניסן דוידי: אז הנתונים של המשטרה מראים, תלוי באיזה יום, שהם נוגעים ביום בין 0.5% ל-2%.
ניסן דוידי: אתם תראו את זה בכל השקפים שלהם, אני לא אוחז בשקפים שלהם, אנחנו רואים את זה בכל הערכת מצב פה, הם מגיעים לאזור ה-2,000, 1,500 חבר'ה ביום.
ניסן דוידי: זה כלים של פעם.
ניסן דוידי: הם נוסעים הביתה לאנשים, צועקים לו שייצא מהמרפסת כדי לראות שהוא שם, או נכנסים אליו הביתה ודופקים לו בדלת.
ניסן דוידי: בהיקפים כאלה זה לא רציני.
ניסן דוידי: חייבים לעבור לטכנולוגיה.
ניסן דוידי: אנחנו והמשטרה, ראש מנהלת האכיפה של המשטרה, ראש אג"מ של המשטרה, הגענו עד אליהם והחלטנו להביא גם את השר לבטחון פנים השבוע.
ניסן דוידי: יש טכנולוגיות שמשתמשים בהם בעולם, עובדות, טכנולוגיות שאתה לא עוקב אחרי הפרט, אתה מנהל איתו שיחה וברגע שגמרת את השיחה כל ההיסטוריה מהטלפון נמחקת, אין עיקוב עליו, אין שום דבר.
ניסן דוידי: טכנולוגיה ישראלית, קוראים לה קרביין.
ניסן דוידי: אנחנו רצינו לעשות, אבל אסור לעשות את האכיפה.
ניסן דוידי: הרמטכ"ל ישב פה ואמר שאסור לנו להתעסק באכיפה.
ניסן דוידי: אני ניסיתי, הנה אני אומר כאן, מעל הראש של הרמטכ"ל לעשות ניסוי כדי להגיד למשטרה: הנה, זה עובד.
ניסן דוידי: הפצ"ר תפס אותי, הוציא לי מכתב, דירבאלאק, עצרתי.
ניסן דוידי: אבל יש את הטכנולוגיה, משתמשים בה.
ניסן דוידי: תראו איפה משתמשים בה, באיזה מדינות בעולם, באיזה חברות.
ניסן דוידי: מה אומרת הטכנולוגיה?
ניסן דוידי: יש ממשק עם האזרח, לא צריך להוריד אפליקציה, לא שום דבר, אני יושב בחמ"ל, מתקשר אליך, אתה עונה לשיחה, נפתחת המצלמה שלך ואני מנהל איתך שיחה.
ניסן דוידי: היא נפתחת עם מפה שאומרת איפה הצהרת כשנרשמת בטופס שאתה מקיים את הבידוד שלך.
ניסן דוידי: אני רואה בשנייה אם אתה נמצא במקום הזה או לא.
ניסן דוידי: דקה, שתי דקות של שיחה, אני גם שואל אותך בצ'ט או בשיחת וידאו אם יש לך בעיות, אם אתה צריך משהו ואני סוגר את השיחה וכל המידע מהטלפון נעלם.
ניסן דוידי: כולם אישרו את זה, מפא"ת אישרו את זה וגורמים משפטים אישרו את זה.
צבי האוזר: באיזה מדינות זה עובד ככה?
ניסן דוידי: זה עובד במקסיקו, בארצות הברית, פולין קנו את זה עכשיו, אני חושב שגם וייטנאם קנו את זה או דרום קוריאה קנו את זה עכשיו.
ניסן דוידי: אני המלצתי למשטרה שיעשו אולם, ייקחו אולם, שימו בו שוטרים, כל שוטר צריך מחשב ואוזנייה.
ניסן דוידי: עשינו את המודל הכלכלי, עוד לא הראיתי את זה לשר.
ניסן דוידי: היום המשטרה קיבלה 3,000 שוטרים בתקנים לאכיפה.
ניסן דוידי: הם עושים ממוצע של 4,500 חייבי בידוד וחולים נאכפים פיזית, אבל תסתכלו מצד שמאל, אם ניקח 200 שוטרים רק, 200, נשים אותם באולם כזה יפה, חמ"ל, שמונה שעות עבודה לכל אחד בשתי משמרות, הם יגיעו ל-16,000 אנשים ביום, עם טכנולוגיה ואם יש לי 60,000 חולים אני פעם בארבעה ימים נוגע בכל בן אדם, אני נוגע בו.
ניסן דוידי: אז אנחנו יכולים לעשות פה הרבה מאוד דברים ולנסות לקטוע, אבל אם בסוף יש אנשים שאני לא יודע איפה הם ואני לא מצליח להגיע אליהם והם ממשיכים להדביק לי ולהסתובב לי ואומרים: כן, תפסנו כמה במחסום ובדקנו והוא חולה, חבר'ה, זה לא רציני.
ניסן דוידי: לא רציני.
ניסן דוידי: יש היום טכנולוגיה והיא קיימת והם מוכנים לעשות פיילוט בחינם גם.
ניסן דוידי: אני פשוט לא יכול לעשות את הפיילוט הזה.
ניסן דוידי: אסור לי.
ניסן דוידי: אז אני אשמח מאוד, כי אתם ועדה סופר רצינית בממשלה הזאת, לנסות לעזור לנו גם בעניין הזה.
ניסן דוידי: ואין פה שר, והיו פה קרוב ל-20 שרים, שאני לא מציף לו את זה.
ניסן דוידי: חבר'ה, בואו ניקח את זה, זה פשוט, אנחנו מרימים את זה ביומיים.
איציק בר: עוד מישהו מהמפקדה רוצה להתייחס?
ניסן דוידי: כן, עוד מישהו?
ניסן דוידי: מנדל?
יעקב מנדלוביץ': ארבעה דברים.