GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ניסן דוידי: כשאתה בא ואומר להם: תקשיבו, אנחנו באופרציה, או: יש לנו שעוני לחימה, בואו תגידו: יום שלישי קבוצת תכנון שבועית, יום חמישי שוב תוכניות, ככה אנחנו מבינים.
ניסן דוידי: לאט לאט גמזו כבר מתחיל לדבר באג"מ ובשעון לחימה, ואז אמרנו לו בשבוע שעבר: זהו, הכרענו.
ניסן דוידי: הוא כבר מתחיל לדבר בשפה הזו ולנו זה חשוב ביותר.
ניסן דוידי: בסך הכול אני רוצה לומר שזה די מתקדם.
ניסן דוידי: מה אנחנו אוחזים?
ניסן דוידי: החל ב-1 בספטמבר התחלנו לנהל את כל הדבר הזה.
ניסן דוידי: כשאומרים, מה אתם עושים פה?
ניסן דוידי: אז אנחנו כל יום מוציאים פקודה למדינה, בשפה שלנו, שאומרת מה קורה מחר, את מי דוגמים וכמה דוגמים, איזה דגימות הולכות לאיזה מעבדות ומי מפענח איזה דגימה.
ניסן דוידי: ויש פה אתגר גדול מאוד, מי שמבין קצת בשרשראות אספקה ובתפעול, כי יש פה גם אינטרסים, יש פה קופות, יש פה הרבה מאוד שחקנים.
ניסן דוידי: את מי חוקרים ומה ההישגים שאנחנו רוצים להביא מכל חקירה ומי חוקר את מי, וכמובן בסוף איזה מלונות ומי צריך ללכת לאיזה מלון ותחת איזה קריטריונים.
ניסן דוידי: מי שחולה ולא יכול לעשות בידוד בבית ומי שצריך בידוד והוא לא יכול לעשות בידוד בבית, הבית קטן, אין מספיק מקום, אין מספיק משאבים.
ניסן דוידי: את כל המערך הזה אנחנו מנהלים.
ניסן דוידי: תסתכלו בשורות התחתונות, כשהתחלנו לעבוד זה היה בתחילת אוגוסט, זה בסוגריים, והמספרים מצד ימין של הסוגריים אלה המספרים היום שאנחנו אוחזים בהם.
ניסן דוידי: כשהתחלנו לעבוד המדינה עשתה 27,000, 28,000, 30,000 דגימות ביום, היום אנחנו, עזבו את השבועיים האחרונים, שהם קצת בעייתיים, אבל בספטמבר ובתחילת אוקטובר אנחנו כבר הגענו ל-70,000 ביום, כלומר הכפלנו את היכולת של המדינה בכמות בדיקות.
ניסן דוידי: תיכף תראו לאן נגיע בעוד שלושה שבועות, נגיע ל-100,000 בכל יום.
ניסן דוידי: מוכח, מעבדות שנפתחות עכשיו, גם של הקופות שמגדילות את העוצמה שלהן וגם מעבדות חדשות.
ניסן דוידי: דגימות, עשינו בהתאם ליכולת של המעבדות, אנחנו גם נגדל ל-100.
ניסן דוידי: נכנסו היום עוד כמה שחקנים מעבר למד"א, חברות חדשות עם מכרזים שפורסמו ויש זוכים במכרזים, פמי, טרם ושיבא, אנחנו בשלבים של בניית היכולת שלהם והם יעלו לאוויר בעוד מספר שבועות.
ניסן דוידי: חוקרים אפידמיולוגים.
ניסן דוידי: כשהגענו לכאן היו 700, 200 אחיות של משרד הבריאות ועוד 500 סטודנטים וסלקטורים שמשרד הבריאות שכר אותם, הכשיר אותם והם התחילו לחקור.
ניסן דוידי: היום אנחנו בדרך ל-2,800 חוקרים.
ניסן דוידי: היום אנחנו ב-2,200 ליום, בשבועיים הקרובים אנחנו נכשיר עוד 600, אנחנו נרבע את היכולת של המדינה בחודשיים וחצי של עבודה, זה הישג חסר תקדים.
צבי האוזר: כמה מתוכם ברשויות?
ניסן דוידי: 1,000 יהיו ברשויות.
ניסן דוידי: 1,000 ברשויות, 700 חיילי צה"ל, תיכף תראו, גדוד 'אלה', 600 חיילים בסדיר, הכשרנו עוד 300, 100 אנשי מילואים והיתר סלקטורים וסטודנטים, זה 1,000, ועוד 200 אחיות של משרד הבריאות.
ניסן דוידי: זה המספר, תיכף תראו גם את ההכשרה.
ניסן דוידי: כל חוקר כזה התחלנו בשבועיים הכשרה, לאט לאט למדנו ממשרד הבריאות והורדנו את הדבר הזה לשבוע, חלק זה שיעורים פרונטליים, חלק זה און ג'וב טריינינג, עם חניכה וליווי.
ניסן דוידי: בסך הכול יש פה יכולת משמעותית ביותר, תיכף תראו גם את המדדים.
ניסן דוידי: מה זה חוקר, מה הוא עושה ביום.
צבי האוזר: מה זה יחידת 'אלה'?
ניסן דוידי: סגן הרמטכ"ל והרמטכ"ל החליטו לפני חודש להקים גדוד חוקרים של צה"ל לטובתי, 600 חיילים בסדיר ועוד 100 תקני מילואים, 700, עם מג"ד, סמג"ד, מ"פים, מ"מים, הכול.
צבי האוזר: זאת אומרת יכול להיות שיש מישהו שמתגייס היום לגדוד 'אלה'?
ניסן דוידי: כן.
ניסן דוידי: לקחו את זה גם חבר'ה מחיל חינוך.
איציק בר: זה לא יחידה שאתה מתגייס אליה, לקחנו בעצם את מערך קח"ר, את כל הגדנ"ע, כרגע אין גדנ"עות, וקורסים שסיימו לא התפזרו ליחידות ולקחנו אותם.
איציק בר: לדוגמה קורס שוטרים, יש להם תעסוקה של ארבעה חודשים ביחידה הזאת, אבל בנינו פה פו"ש חזק של יחידת חוקרים עם כוח אדם סדיר.
איציק בר: חלק מכוח האדם מתחלף כמו שמחליפים בתעסוקה.
צבי האוזר: אבל אין אנשים שמתגייסים?
איציק בר: אין אנשים, חייל לא יקבל צו ליחידת 'אלה'.
צבי האוזר: גם אם אני חרדי?
צבי האוזר: חשבתם על זה?
ניסן דוידי: תיכף, תיכף תראו את החרדים.
ניסן דוידי: יש לנו חרדים, יש לנו גם שירות לאומי, מהעולם הערבי, תיכף נראה.
ניסן דוידי: זיהינו את מוקדי הבעיות שלנו, איפה אנחנו לא טובים בחקירות ושמנו לשם תקנים ותיכף תראו את התהליך, יסקור אותו מערך החקירות.
ניסן דוידי: אז אלה היכולות שאנחנו כרגע אוחזים בהם ומה קרה איתם בחודשיים וחצי האחרונים.
ניסן דוידי: אני חושב שזה הישג לא רע.
ניסן דוידי: אתם רואים גם את השורה של צה"ל בתוך היכולת הלאומית הזו, אלה תקנים ואנשים שקיבלנו מתוך הצבא ואנחנו לאט לאט מכשירים אותם, חלקם כבר עובדים חודשיים וחצי.
ניסן דוידי: לאן אנחנו הולכים?
ניסן דוידי: תסתכלו בצד שמאל על המספרים.
ניסן דוידי: בשבוע ראשון-שני של נובמבר נהיה, כפי שאמרתי, עם 2,800 חוקרים, נראה 100,000 יכולת מעבדות, 100,000 יכולת בדיקות, ואם תשאלו אותי איפה הבעיה הכי גדולה בחודשים שאני כאן, זה מערכות מידע.
ניסן דוידי: היכולת של משרד הבריאות לנהל אופרציה כזו גדולה עם מערכות מידע מתקדמות הייתה כמעט לא קיימת, קרי חוקר היה חוקר על דף ועיפרון ואחרי זה היה מקליד את תוצרי החקירה לתוך מסך.
ניסן דוידי: הבאנו לכאן, צה"ל נתן לנו את כל אגף התקשוב ו-8200 והרצנו כאן על כל ארבע-חמש מערכות עיקריות ליבה, כולם עלו לאוויר ביום חמישי האחרון ועכשיו אנחנו בשבועיים, בשפה שלנו בליץ הכשרתי והטמעתי בכל הרשויות המקומיות, בכל המחוזות והנפות של משרד הבריאות, אתם תראו תיכף את ההליך.
ניסן דוידי: היו פה אבני דרך כאלה ואחרות לטובת בניית המערכות, אבל מיום חמישי יש לנו שתי מערכות מרכזיות.
ניסן דוידי: כל החוקרים, לא חשוב מי אתה, סלקטור, חייל, ברשות המקומית, אתה עובד במערכת חקירות אחת, סטנדרטית, שמאושרת, מערכת webit שעושה את כל תהליך החקירה ואת כל המגעים שאתה מוציא מהחקירה של חולה מאומת באותה מערכת.
ניסן דוידי: אתה יכול להחליט בסוף על פי הדברים של משרד הבריאות, אם המגע הזה צריך להיכנס לבידוד אתה לוחץ עליו והוא מקבל אס.
ניסן דוידי: אמ.
ניסן דוידי: אס ישירות והאס.
ניסן דוידי: אס הזה רץ כבר למשטרה.
ניסן דוידי: אלה דברים שלא היו.
ניסן דוידי: הדבר השני, המערכת קובעת לך בתהליך שלה אם המגע הזה צריך דגימה.
ניסן דוידי: אתה לוחץ על זה וזה רץ כבר לחברות הדגימה ומזמנים לו תור.
איציק בר: אתה מקבל פשוט ברקוד הפניה לבדיקה.
איציק בר: כל התהליך של החקירה, אתה גם חוקר, גם מכניס לבידוד וגם מוציא הפניה.
משה יעלון: בתנאי שיש לו נייד, אם אין לו נייד?
איציק בר: הודעת אס.
איציק בר: אמ.
איציק בר: אס אני גם – כן, כמובן שיש לו טלפון.
משה יעלון: אם אין לו נייד?
איציק בר: גם לזה יש לנו פתרונות, לדוגמה המפקדה עושה עבודה עם זק"א בהקשר של מתנדבים, מלהודיע הודעות ביום שבת: קיבלת תשובה שאתה מאומת, דרך לאתר אנשים.
איציק בר: יש כל מיני כלים שאנחנו מפתחים, אבל ככלל, גם אם עכשיו אתה נדרש לבצע חקירה, אומרים לך תיגש להפניה, אז אתה גם יכול לגשת ללא שום סימוכין בתנאי שהפנינו אותך, אנחנו יודעים לחבר את זה במערכות.
צבי האוזר: אבל מבחינת סדר הדברים זה גל שני, זאת אומרת בהינתן חולה מאומת, קודם עבודת משרד הבריאות על פי איתור השב"כ להודעה שלכם בחקירה.
איציק בר: כן, בסוף מה היה האתגר?
איציק בר: האתגר היה - - -
צבי האוזר: לא, אני מבין, אני רק שואל כדי להבין.
צבי האוזר: אתה מדבר על הליך שהוא נפרד להליך איכוני שב"כ והוא בא אחריו מבחינת זמנים.
ניסן דוידי: כן, הוא הליך דרך חקירה של חולה מאומת.
צבי האוזר: מה הפער בין הודעת שב"כ לזה?
ניסן דוידי: תיכף אני אראה מספרים, יש פער, להערכתנו גדול ביותר, שהוא בר צמצום, זה עניין של החלטה.
צבי האוזר: לא, מבחינת זמן.
ניסן דוידי: יום, לא יותר.
ניסן דוידי: תיכף תראו את ה-SLA ואת המדדים ששמנו לעצמנו, איך אנחנו מודדים את עצמנו.
ניסן דוידי: המערכת השנייה הגדולה היא מערכת ניהול חקירות לאומית.
ניסן דוידי: נכנסים כל לילה מהמעבדות לאתר משרד הבריאות נגיד 1,000 אנשים שהם חולים, קיבלו תשובה שהם חולים, איך ניהלו את המשאב הזה במשרד הבריאות?
ניסן דוידי: לא הייתה מערכת שלוקחת את כל החיוביים האלה ומפרקת אותם בצורה של מודל מול כל החוקרים.
ניסן דוידי: אני חוקר, נגיד אני סלקטור, אני בבית, אני רוצה היום במערכת שאימצנו ביום חמישי, אני קם בבוקר, פותח את המחשב שלי, מחכים לי תעודות זהות לחקירה.
ניסן דוידי: זה לא היה.
ניסן דוידי: עד יום חמישי זה היה הולך בטבלאות אקסל בין משרד הבריאות למחוזות של משרד הבריאות ושם היה מישהו מגיע בבוקר וגוזר מסידורי 1 עד סידורי זה וזה, מעביר את זה לנפות והנפות היו מעבירות את זה לאנשים, באזור תשע, עשר, עשר וחצי בבוקר חוקר מן המניין היה מקבל תעודת זהות ומתחיל לחקור.
ניסן דוידי: הכנסנו מערכת ניהול כוללת עם יכולת הסטות לקחת חקירות ממקום למקום, מנפה לנפה, על פי קריטריונים.
ניסן דוידי: אני רוצה לדעת עכשיו מה קורה רק במגזר החרדי בחקירות, אני רוצה לדעת מה קורה רק בצפון המדינה בחקירות, אני רוצה לדעת מה קורה בבדואים בחקירות.
ניסן דוידי: אין כזה כלי.
ניסן דוידי: פיתחנו אותו, הכנסנו אותו ביום חמישי, שבועיים של הטמעה, ב-1 בנובמבר שתי המערכות האלה כבר יהיו בהטמעה בקרב כלל הכוחות שלנו.
ניסן דוידי: ותיכף תראו, בהינתן שזה קורה, לאיזה יעדים ומדדים של זמן שמנו לעצמנו כאת
ניסן דוידי: גר כאן כי התחלנו עם זמנים ממש לא ריאליים לקטיעת שרשראות.
אבי דיכטר: אתם גם עושים הזנה לאחור של הדברים, או שרק מהיום והלאה?
ניסן דוידי: היום והלאה.
אבי דיכטר: זאת אומרת כל ההיסטוריה של מפברואר ועד היום - - -
ניסן דוידי: היא במערכות PI של משרד הבריאות, כל המידע שם.
ניסן דוידי: אנחנו נכניס את הכלי הזה, נוכל גם לעשות, אני מניח, שחזורים והכול, אבל החלטה ניהולית, וזה אולי יענה לך, של הצבא ביציאה לדרך שאת כל המערכות האלה אנחנו מפתחים בסביבת המחשוב של משרד הבריאות, שום דבר לא יקרה אצל צה"ל, למה?
ניסן דוידי: שביום שאנחנו נתפרק ונעזוב כל היופי הזה זה יהיה של משרד הבריאות והם ימשיכו לקחת את זה לכל מה שהם רוצים.
אבי דיכטר: אבל אין שום כוונה או שום החלטה להזין לאחור גם אם בעוד חודש נסיים את זה, כי זה המון מידע מאוד רלוונטי לכל ניתוח שאתה רק מעלה בדעתך.
ניסן דוידי: להערכתי בכלים שיש לנו, ואנחנו אוחזים אותם עם 8200, אנחנו נוכל לעשות כל דבר שאנחנו רוצים לאחור, אבל נבדוק את זה.
איציק בר: קיבלתי את ההערה, היא הערה מאוד נכונה, אנחנו רק נתייצב טיפה ובאמת צריך להגיע לעשות שחזור אחורה של הטמעת החקירות לתוך המערכות.
ניסן דוידי: והדבר השלישי שאנחנו מפתחים, והוא יעלה לאוויר רק בסוף החודש, הוא לא עלה, זה טופס קדם חקירה, קרי מיד כשאתה מקבל – יש פער בין רגע שאתה חיובי לרגע שחוקר מתקשר אליך, זה פער של כמה שעות טובות.
ניסן דוידי: אנחנו רוצים מיד שאתה תקבל את ההודעה שאתה חיובי יגיע אליך עוד קובץ ואומרים לך: שלום, בשעות הקרובות יתקשר אליך חוקר אפידמיולוגי, כדי לקצר ולרענן, שתשב כמו שצריך על הנתונים, הנה עיקרי הטופס, שכבר תתחיל למלא אותו.
ניסן דוידי: פתח את היומן שלך, עם מי נפגשת, מה קרה איתך בימים האחרונים, איפה היית, תתחיל לרענן את הזיכרון, תתחיל לרשום את האנשים.
צבי האוזר: רגע, זו הנקודה הכי קריטית.
צבי האוזר: היום נגיד יש אימות מקופת חולים, הרי התוצאה היא מהמעבדה, מהמעבדה זה מגיע לאן, לקופת חולים?
ניסן דוידי: מי שמודיע לפרט זו קופת החולים.
צבי האוזר: זאת אומרת המעבדה, לא משנה, פיזרתם לפי מעבדות, הוא יודע שאותה תעודת זהות מבוטחת בקופת חולים מכבי, מכבי שולח לי את ההודעה: יצאת מאומת.
ניסן דוידי: נכון.
צבי האוזר: הוא כבר שולח לי הוראות בידוד?
ניסן דוידי: כן, אבל הוא לא מכין אותך לחקירה.
ניסן דוידי: אנחנו רוצים שעכשיו תקבל עוד טופס.
צבי האוזר: אתם מגיעים מקבלת ההודעה ועד הבן אדם שמתקשר אליי כחוקר, כמה זמן עובר?
ניסן דוידי: כמה שעות טובות.
צבי האוזר: שעות, ימים?
ניסן דוידי: בין שעות ליום.
ניסן דוידי: אנחנו רוצים לקצר את זה לארבע שעות.
צבי האוזר: זאת אומרת נכון להיום אנחנו לא עוברים את ה-24 שעות.
ניסן דוידי: אולי לפעמים כן, אבל אנחנו באזור הזה, תיכף נראה לך נתונים שאנחנו עושים.
צבי האוזר: כי זה הזמן הקריטי.
צבי האוזר: עכשיו, ברגע שנמצאתי מאומת קופת החולים מעבירה לי ומשרד הבריאות מעביר למאוכני שב"כ על פי מודל הריסון של השב"כ, שאנחנו יודעים מה המשמעויות שלו, זה עובר בין גילוי מאומת להודעת משרד הבריאות, כמה זמן עובר?
ניסן דוידי: עוד פעם השאלה.
צבי האוזר: בין שהתגליתי כמאומת לבין הודעת איכון של אלה שבאו איתי במגע באמצעות השב"כ?
ניסן דוידי: אני לא יודע, אני לא מכיר את זה.
ניסן דוידי: אני לא חשוף לכלי של השב"כ ולתהליך שלו, אפילו לא בסנטימטר.
איציק בר: תראה, הסיפור של הכלי של השב"כ, הוא בסוף שולח הודעות על פי מה שנקרא רכישת מינויים שהיו מסביב.
איציק בר: הוא שולח הודעה.
צבי האוזר: כן, אנחנו מכירים את מודל ההפעלה.
צבי האוזר: הוא מודל הפעלה מרוסן, אבל זה שתי מערכות נפרדות?
איציק בר: אמת.
ניסן דוידי: מערכות נפרדות.
איציק בר: חלק מהעניין של הטיוב של המערכות זה לחבר.
צבי האוזר: ואתם בתחקיר שלכם יש רובריקה שאומרת:
צבי האוזר: קיבלת הודעת שב"כ, כן או לא?
ניסן דוידי: כי אסור לעשות את זה.
אבי דיכטר: אבל, צביקה, אין מצב כזה, שב"כ לא מוציא הודעה, רק משרד הבריאות.
צבי האוזר: זה הודעת בריאות הבריאות, בסדר, אבל תראו - - -
אבי דיכטר: וכשניסן אומר שהמערכות מפותחות במשרד הבריאות, אז משרד הבריאות - - -
צבי האוזר: דיכטר, זה ברור לי, אני לא אומר, אבל משרד הבריאות שולח באמצעות ההסתייעות בכלי שב"כ, הוא צריך להיות די מניעתי, אני גם לא יודע עד איזה שעה הם עובדים, מאיזה שעה בבוקר וזה, הוא שולח לך הודעת איכון על פי מודל הריסון כפי שנקבע, אנחנו יודעים שיש שם חורים.
צבי האוזר: בין הווידוא שאדם מאומת, קודם כל מקבלים מספר אנשים הודעה ממשרד הבריאות על שהם צריכים להיכנס לבידוד כי הם באו במגע, הם עכשיו כן מנהלים משא ומתן, לא מנהלים משא ומתן, באיזה שהוא שלב מגיע החוקר האפידמיולוגי.
צבי האוזר: אין אחד שהוא מאומת ואין לו חקירה אפידמיולוגית, נכון?
צבי האוזר: אין דבר כזה?
איציק בר: אין.
צבי האוזר: שתיים, החוקר האפידמיולוגי, נכון לעכשיו, וזו שאלה שככה קצת ראיתי תזוזה, יש שאלה אם הוא מגיע תוך שעה, שעתיים, 24 שעות או 48 שעות.
איציק בר: זה באזור ה-24 שעות.
צבי האוזר: חלק מזה זה גם לנו, כמנהלים את אירוע השב"כ, זה נתון סופר מעניין, מה הפער.
צבי האוזר: הדבר השלישי שאני לא כל כך מבין אותו, שזה עניין של נוהל, כי זה לא בעיה, לא חוקית ולא אחרת, אני רוצה לדעת אחרי החקירה האפידמיולוגית, בא החולה המאומת, אומר: באתי במגע עם עשרה אנשים.
צבי האוזר: אני רוצה להבין, מעשרה האנשים האלה כמה קיבלו גם הודעה ממשרד הבריאות לאיכון שב"כ.
צבי האוזר: יש לנו שלוש קבוצות, כאלה שקיבלו גם וגם, כאלה שלא קיבלו מהשב"כ, אבל היו בחקירה אפידמיולוגית וכאלה שהחקירה האפידמיולוגית לא תפסה.
צבי האוזר: מה אותנו הכי מעניין?
צבי האוזר: שלמרות היכולת המאוד מתקדמת כאן, וההנחה שיקצרו את הזמן, האם איכוני שב"כ מייצרים מגעים נטו, לא מדבר על שגויים, אלא מגעים אמיתיים שהחקירה האפידמיולוגית לא עלתה עליהם?
איציק בר: זה הפיילוט, ניסן.
ניסן דוידי: תיכף אני אציג לכם פיילוט שעשינו עם השב"כ אתמול.
צבי האוזר: וזה מה שמעניין אותנו, אפרופו גם ויסות כלי השב"כ.
אבי דיכטר: צביקה, תראה, לטובת הדיון, כי אני לא יודע בדיוק עד כמה מפקדת 'אלון' מכירה את מה שאנחנו מכירים מהדיונים אצלנו.
צבי האוזר: לא, אבל היא לא אוספת מידע, מה שמעניין אותי שאין לה בחקירה קיבלת או לא קיבלת.
אבי דיכטר: רגע, צביקה.
אבי דיכטר: שב"כ מקבל 1,000 חולים מאומתים, מתוך זה הוא בעצם בודק בערך 600 ומשהו, זה הכול.
אבי דיכטר: הוא לא בודק 400, מסיבות שלו, הוא לא מצליח לבדוק.
אבי דיכטר: כשאתה כאזרח מקבל הודעה ממשרד הבריאות אין לך יכולת לדעת האם זה בעקבות איכון שב"כ או בעקבות חקירה אפידמיולוגית.
צבי האוזר: לא, לא, מדובר בהודעה אחרת.
איציק בר: יש את היכולת.
אבי דיכטר: מבחינת האזרח, לא מבחינת משרד הבריאות.
צבי האוזר: מבחינת האזרח ההודעה היא אחרת.
איציק בר: כן, ההודעה היא אחרת.
צבי האוזר: דיכטר, אתה מקבל הודעת איכון שב"כ אתה יכול לערער, שני שליש מערערים.
צבי האוזר: בחקירה אתה לא יכול לערער.
איציק בר: נכון, כוכבית 5400, אתה מתקשר ואתה עושה ערעור על - - -
ניסן דוידי: ובין 30% ל-40% מאיכוני שב"כ ערעורים מתקבלים.
צבי האוזר: משהו אחר לגמרי.
צבי האוזר: אתה באת במגע עם חולה מאומת, החולה קיבל אוקיי בשעה שמונה או תשע בבוקר, המעבדה נתנה, אתה כנראה תקבל ב-11 הודעה ממשרד הבריאות מבוססת על איכון שב"כ.
צבי האוזר: אחרי זה אתה תקבל הודעה, אני לא יודע אם הודעה או יתקשר אליך חוקר אפידמיולוגי?
ניסן דוידי: יתקשר.
צבי האוזר: יתקשר אליך חוקר אפידמיולוגי ויגיד לך בחקירה האפידמיולוגית: הבנו שהיית במגע עם מאן דהו, אני לא יודע עם מי אתה, אתה אומר אם מי או לא, מה הווידוא לאיש בא במגע.
צבי האוזר: שני תהליכים נפרדים, אגב לא מסונכרנים, ואחד הדברים הכי בסיסיים, לפחות, אני מכיר את כל הסוגיות, אבל הסוגיה הבסיסית, רק בשבילנו, בשביל סטטיסטיקה והבנה, כמה אנשים שחוקר אפידמיולוגי מתקשר אליהם אומרים לו: כן, קיבלתי הודעת משרד הבריאות מבוססת איכון שב"כ.
צבי האוזר: מאוד מעניין לראות גם מה פערי הזמן.
ניסן דוידי: אם אני לא טועה יש לנו את זה, ניר, בהצגות שלך, שזה גם וגם, בין שב"כ לבין חקירות אפידמיולוגיות, זה נע בין 10% ל-12%, 15%, לא יותר מזה.
ניסן דוידי: אבל תיכף נַראה את הכלי הזה.
ניסן דוידי: הדבר הבא, לקבוע יעדים לפעילות שלנו.
ניסן דוידי: כשאנחנו נהיה בנובמבר עם כל המערכות המתוחכמות האלה, עוד פעם, מתוחכמות זה קצת מתקדם, בסיסיות, אין פה AI ואין פה ביג דאטה, זה אולי בהמשך, מול איזה יעדים אנחנו רוצים לעבוד.
ניסן דוידי: זה תוצר של מסמך ששמנו למשרד הבריאות בסוף אוגוסט אחרי כמה שבועות של פעילות שאומר את הדבר הבא, אנחנו רוצים לקצר את לוחות הזמנים מרגע שאני חולה מאומת עד רגע שכל המגעים שלי נדגמו ויש להם תוצאות 30 שעות.
ניסן דוידי: זה מספר שהתחלנו לעבוד איתו, היינו באזור שלושה ימים, ארבעה ימים, אנחנו רוצים לרדת, תיכף תראו ביצועים.
ניסן דוידי: אנחנו באזור בין 30 ל-40 שעות, תלוי באיזה יום.
ניסן דוידי: בשביל הדבר הזה פירקנו את הרכיב הזה של 30 שעות לתתי רכיבים וכל דבר כזה פירקנו את כל התהליך, הרכבנו אותו מחדש, הכנסנו למערכות מידע והתחלנו למדוד אותו.
ניסן דוידי: מה זה אומר התהליך, לשאלתך?
ניסן דוידי: מרגע שזה נכנס למערכות דרך המעבדות בלילה אני רוצה שתוך שעתיים יתקשרו לבן אדם.
ניסן דוידי: עכשיו, נכנסו המערכות ביום חמישי, אנחנו בהרצה, זה מה שאני רוצה שיקרה מה-1 בנובמבר, כלומר תוך שעתיים, אם זה לא בלילה, בשעות העבודה שלנו, תוך שעתיים חוקר מתקשר אליך והוא יעשה לך ארבע שעות של חקירה.
ניסן דוידי: שואלים למה צריך ארבע שעות של חקירה, כי אני חוקר אותך כחולה מאומת, אני מוציא ממך בארבע השעות האלה את כל המגעים, אני מתקשר לכל מגע, אני עושה לו חקירה מקוצרת ואני מחליט בסוף אם אני מכניס אותו לבידוד או שולח אותו לדגימה.
ניסן דוידי: קבענו יעד של עשרה מגעים לחקירה, תיכף נדבר על מה קורה במדינה בחצי השנה האחרונה, בדגש על השבועות האחרונים.
ניסן דוידי: אנחנו לא באזור החיוג הזה בכלל, כן?
ניסן דוידי: תוצר של הרבה מאוד דברים להערכתנו שקורים.
קריאה: נדבר עליהם.
ניסן דוידי: זה חקירה.
ניסן דוידי: כל מה שאמרתי זה חקירה אחת ולכן אמרנו לחוקרים שלנו - - -
צבי האוזר: אני רוצה לעצור אותך, לחבריי, תראו, אם אנחנו נגיע למצב הזה שהפער בין חולה מאומת לחקירה יהיה שעתיים, שזה גם איך אתה תופס אותו וזה, סיפור לא פשוט, יעד מאוד יפה, אז באמת כל השאלה של אפקטיביות איכוני שב"כ נבחנת רק על החלק השני, כמה מגעים אמיתיים השב"כ מאכן שהחקירה האנושית לא מגיעה, שזו שאלה מרתקת שמעניינת אותנו ספציפית.
ניסן דוידי: לא יכולתי לתאר את זה – בול.
ניסן דוידי: בפניכם גם מונחים דוחות שאני לא רואה אותם.
צבי האוזר: כי גם היום אני לא בטוח שהודעת משרד הבריאות בהמשך לאיכון שב"כ מגיעה יותר מהר משעתיים.
צבי האוזר: לדעתי זה לוקח קצת יותר זמן, צריך גם לראות, גם השב"כ השתפר, או המערכות האלה השתפרו, אני לא יודע, אבל שעתיים זה נשמע מאותה משפחה ואז השאלה כמה איכון שב"כ מוסיף על החקירה האנושית, כששוב, המטרה שלנו זה לקטוע שרשראות הדבקה.
צבי האוזר: כל המוסיף זה טוב, בהינתן שוב, אחרי זה נוסחה מורכבת של כמה שגויים.
ניסן דוידי: השאלה כמה הוא מוסיף, כמה שגויים יש והאם זה נכון או לא נכון.
אבי דיכטר: למה השעתיים האלה?
אבי דיכטר: זה נשמע כמו איזה גזרת גורל.
אבי דיכטר: הרי בשעתיים אתה יכול לגרום נזק, אם אתה חולה מאומת.
צבי האוזר: לא, אבל היום זה שלושה ימים.
ניסן דוידי: היום זה יום, יומיים, שלושה.
אבי דיכטר: זה נכון שהתחלנו 'בראשית ברא' בשבת, אבל עזבו את זה, אנחנו מסתכלים קדימה.
אבי דיכטר: אתה שואל את עצמך, אם אני עכשיו יודע שהחולה מאומת, למה צריכות לחלוף שעתיים?
אבי דיכטר: הרי איכנתי אותו, אם זה באיכוני שב"כ, אני יודע את מספר הנייד שלו, אם לא, אני יודע איך להתקשר אליו הביתה, למה צריך שעתיים?
אבי דיכטר: מה הסיבה לשעתיים האלה?
ניסן דוידי: זה התהליך שאומר את הדבר הבא, אנחנו צריכים למדוד כי המערכות שלנו האיכותיות נכנסות ביום חמישי, המספר שלו צריך לעבור מהמעבדה ל-DI של משרד הבריאות, שלב ראשון, מ-DI משרד הבריאות זה צריך להגיע אליי, למערכות שלי, שאני מתחיל לחלק את זה, אמרתי, במערכת חקירות, ובסוף החוקר צריך לראות שתעודת הזהות הזו הגיעה אליו והוא מרים אליו טלפון.
ניסן דוידי: עכשיו יש גם עומסים.
ניסן דוידי: אם אני ב-2,000 חוקרים ויש לי 8,000 אנשים ביום, אז אני לא אגיע אליו תוך שעתיים, אני אתחיל להרים לו טלפון אחרי X שעות.
ניסן דוידי: לכן אמרנו, זה יעד מאוד מאוד שאפתני, בואו נתחיל למדוד אותו.
צבי האוזר: אבל, דיכטר, גם בהליך שהוא באוטומציה כמעט מלאה, של השב"כ היום, כשיש תעודת זהות של מאומת, היא עוברת ממשרד הבריאות לשב"כ, נכנסת לכלי, מביאה את התוצר, חוזרת למשרד הבריאות ומשרד הבריאות מוציא הודעה, זה לדעתי היום אפילו יותר משעתיים.
צבי האוזר: אני אומר את זה בזהירות.
אבי דיכטר: אנחנו לא נגיד את הסופרלטיבים בתחילת הדיון, נגיד אותם בסוף, באמת מה שקורה פה זה תהליכים דרמטיים, אבל אתה רגע מסתכל, תראה, כמעט כל הפורום פה זה אנשי צבא, סדיר או מילואים, אתה אומר, אני מסתכל על טילים, מעמיד כיפת ברזל, בהקבלה, הטיל זה הנגיף, הרי אף אחד לא היה מקבל שכיפת ברזל היה משוגר אחרי הפגיעה, זה בזבזנו טיל.
אבי דיכטר: אתה אומר ככה: ההודעה למאומת צריכה להיות מה יותר מהר ומה יותר - - -
צבי האוזר: לא, הגורם המאומת מקבל מיידית מהמעבדה, מקופת החולים.
אבי דיכטר: מה יותר צמוד למועד שאני יודע את זה.
אבי דיכטר: זאת אומרת 'אלון' יודעים בעשר - - -
ניסן דוידי: לא, המאומת יודע לפני 'אלון'.
ניסן דוידי: הבעיה היא לא המאומת, הבעיה היא האנשים שהיו במגע לפני שלושה ימים עם המאומת שאותם צריך לעצור.
אבי דיכטר: זה היה.
אבי דיכטר: ניסן, אני מנסה ל - - -
ניסן דוידי: לא, בסדר גמור, אני איתך לגמרי.
איציק בר: אולי לא הסברנו מספיק טוב, חבר הכנסת, השעתיים שהוא מדבר, השעתיים שמרגע שהרמתי אליך טלפון, שאני אוסף את עשרה האנשים שאני צריך להתחיל לתחקר אותם זה השעתיים.
ניסן דוידי: לא, איציק.
אבי דיכטר: לא הבנתי ככה מניסן.
ניסן דוידי: חולה מאומת מרגע שהוא מאומת תוך שעתיים אני מתקשר אליו.
ניסן דוידי: המגעים הם בתוך ארבע השעות של החקירה.
אבי דיכטר: זו בדיוק הנקודה.
צבי האוזר: אבל, ניסן, במקביל אליך הוא מקבל הודעה ממשרד הבריאות שהוא מאומת.
צבי האוזר: הוא יודע שהוא מאומת.
ניסן דוידי: כן, לעתים קורה לנו שאנחנו מתקשרים כחוקר - - -
צבי האוזר: והוא לא קיבל?
תא"ל ניסן דוידי: לא, רגע, ואז השאלה הראשונה היא: תגיד, האם התקשרו אליך מהקופה שלך לגבי הבדיקה שלך?
תא"ל ניסן דוידי: אנחנו נזהרים כי היו לנו כמה שאמרו לנו לא ואז כאילו תפסנו אותו לפני.
תא"ל ניסן דוידי: זה לא קורה הרבה, אבל זה קורה, אבל אין דיון.
תא"ל ניסן דוידי: חבר הכנסת, זה צריך להיות כמה שיותר מהר.
איציק בר: ברגע שהדבר הזה יהיה באוטומציה מלאה, כמו שאתה אומר, זה כאילו עכשיו, בגלל שגם יש כאן רגישות, בן אדם שמתקשרים אליו להודיע לו שהוא מאומת זה שיח אנושי, זה לא שליחת הודעה, זה לוקח זמן.
איציק בר: זה ראשית תצהירים, מרגע שהוא קיבל את ההודעה אנחנו מקבלים את השמות, מפה מתחיל האירוע.
איציק בר: דרך אגב, אם אנחנו נעמוד רגע בשתיים פלוס ארבע, שהמחיר של הארבע של לחקור עשרה מאומתים, זה קטיעת שרשרת ההדבקה.
צבי האוזר: זה דרמטי, זה הסיפור.
תא"ל איציק בר: זה האירוע, כי נכון להיום יש לך בעצם אנשים שהיו במגע עם מאומת שלא הגיעו אליהם בכלל.
תא"ל איציק בר: יכול להיות שהם בכלל א-סימפטומטיים והם אלה שיוצרים לך את ההדבקות.
אבי דיכטר: אני מסתכל תמיד על הייעוד שלכם, השקף שהצגת בהתחלה, ניסן, יש שם משפט מפתח.
אבי דיכטר: האחריות וסמכות ביצוע מלאים בקטיעה.
אבי דיכטר: עכשיו, כשאני אומר מלאים, הרי שעתיים זמן, ואני כבר אומר לך, אם בפעם הבאה שנהיה פה תגיד שעה זמן, אני אגיד את אותו דבר, תראה, בשעתיים, בוא נניח שרק 10% מהאנשים ממשיכים להדביק, איך אתה מקפיא מצב?
אבי דיכטר: אתה אומר לו: תשמע, אתה חולה מאומת או בבדיקה של חולה מאומת, אל תבוא במגע עד שתקבל תשובה סופית.
אבי דיכטר: רגע, זה שבעבר זה לקח ימים זו פשלה.
אבי דיכטר: אני שואל בסוף בסוף, כל כך הרבה השקעה יש כאן שבצדק, עכשיו במערכת אחרת התיאבון צריך להיות כזה שאתה יודע שפלוני מאומת פלוני צריך לדעת ב-פ' פלוס דקה.
אבי דיכטר: זה היעד.
צבי האוזר: דיכטר, אני רוצה לחדד ופה רק רציתי לשאול.
צבי האוזר: ברגע שפלוני מאומת האימות מתקיים במעבדה, המעבדה שולחת לקופת חולים, עכשיו קופת החולים שולחת אס.
צבי האוזר: אמ.אס.
צבי האוזר: קודם כל היא שולחת לך אס.
צבי האוזר: אמ.
צבי האוזר: אס, אחרי זה מישהו מתקשר מקופת חולים?
ניר ישועה: קופת החולים שולחת גם אס.
ניר ישועה: אמ.
ניר ישועה: אס וגם שיחה קולית, אוטומטית: לדעת מה תוצאות הבדיקה לחץ 1 ואומרים לך.
צבי האוזר: לא, אבל אם אני חיובי, אומרים לי: נמצאת חיובי, או אומרים: יש תוצאות, תלחץ?
ניסן דוידי: אס.
ניסן דוידי: אמ.אס.
צבי האוזר: אס.
צבי האוזר: אס, נמצאת חיובי.
צבי האוזר: קודם כל, דיכטר, החיובי מקבל הודעת אס.
צבי האוזר: אס עוד לפני ש'אלון' מקבל, או פחות או יותר באותו זמן.
צבי האוזר: אני גם אומר שוב, מהבנת התהליכים, שרוב החיוביים אלה אנשים שהם סימפטומטיים, לא כולם, יש א-סימפטומטיים, אבל אלה שהם סימפטומטיים הם גם מצמצמים מגעים לפני שהם קיבלו.
צבי האוזר: יש לך נזלת, יש לך חום וזה, 80% אחראים אומרים: רגע, אני מבטל, אני לא הולך לעבודה, בוא נראה, עשיתי בדיקה, אני אמתין.
צבי האוזר: אגב, אני לא יודע בין זה שעשיתי את הבדיקה לבין התוצאה, כמה זמן זה?
ניסן דוידי: אתה רואה, יש לך פה 24 שעות, מהפניה לדיגום עד דגימה ושינוע הדגימה 12 שעות ועוד 12 שעות פענוח במעבדה.
צבי האוזר: שם אפשר לקצר.
צבי האוזר: שם זה 24 שעות קריטיות.
ניסן דוידי: שם אנחנו מודדים את הקופות, תיכף תראו, כל יום יש מדידה של כל הקופות.
ניסן דוידי: יש קופות שהן לגמרי בתוך ה-SLA, יש קופות שעדיין לא.
ניסן דוידי: משקפים את זה למנכ"לים שלהם, לכל הנהלת משרד הבריאות ואנחנו עוקבים.
ניסן דוידי: החלק השני של 24 השעות, זה מדידה, אפשר להגיד כבר מתחילת ספטמבר.
ניסן דוידי: ובסוף אחרי 30 השעות האלה אנשים שאין להם יכולת לקיים בידוד, הוא צריך מלון, אז ניר יגיע אליו עם כל האופרציה שלו, ישלוף אותו וישים אותו גם במלון 18 שעות, שזה יפה, להגיע אליו הביתה, לקחת את המיטלטלין שלו, לקחת אותו למלון, אם הוא ערבי יש מלונות כאלה, אם הוא חרדי יש מלונות כאלה.
צבי האוזר: למה הפענוח זה 12 שעות?
ניסן דוידי: זה כרגע ה-SLA של המעבדות שנתנו להם משרד הבריאות.
ניסן דוידי: זה מאתגר, למרות שחלק מהתוצאות אנחנו מקבלים כבר הרבה לפני, לא, מנדל?
יעקב מנדלוביץ': כן, אני חושב שאנחנו עושים המון צעדים, התחלנו ב-48 שעות, בשלושה ימים, אנחנו עומדים היום על ממוצע של קצת פחות מ-24 שעות, הקופות מקבלות על זה תגמול.
יעקב מנדלוביץ': עלות הבדיקה היא 155 שקלים, אם עמדת בפחות מ-24 שעות תקבל את זה ממשרד הבריאות, ואם לא, אתה תשלם מכיסך.
יעקב מנדלוביץ': המנכ"לים מתעסקים בזה, אני חושב שזו תוצאה טובה, גם יחסית למדינות אחרות בעולם.
צבי האוזר: יש לי שאלה, אני מבין שיש טכנולוגיות של בדיקות יותר מהירות, אבל הן לא מדויקות.