GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
צבי האוזר: אני רוצה לדעת, כמו שעשו שאלה של ניהול סיכונים לאחור – האם אתם שוקלים, או הייתי מציע לעשות גם ניהול סיכונים קדימה, והשאלות הן יחסית פשוטות: האם אתם יכולים לתת לנו נתון באחוזים מה מספר החולים שמתגלים ביום ה-13 ו-14.
יאיר גולן: מה שהעלית עכשיו זו דוגמה קלאסית לאיך צריך לעבוד חמ"ל אמיתי שמנהל את האירוע הזה.
יאיר גולן: זה סוג השאלות שצריך לתת עליהן מענה, להסתכל על האירוע בראייה כוללת, לא רק מתוך ראייה בריאותית, הרי יש פה שפע של היבטים אחרים – ולהגיע למסקנות ולדעת לנמק אותן.
יאיר גולן: הוועדה צריכה באמת ללמוד על הקריטריונים, על האופן שבו מופעל שיקול הדעת, לנתח האם שיקול הדעת נפל באופן סביר או לא סביר, אבל עצם זה שאי אפשר לדבר פה - - -
צבי האוזר: אני רוצה לדעת האם הופעל שיקול דעת.
יאיר גולן: מופעל כל הזמן.
צבי האוזר: לא, האם על השאלה הזו הופעל שיקול דעת – בוא נשמע.
יאיר גולן: אני מדגיש כמה חסר מנגנון ניהול אחוד, מסודר לאירוע, שדרך אגב, גם הוא היה יכול לשבת בפיקוד העורף.
אבי דיכטר: אבל תשאל את עצמך – אני לא יודע כמה אנשים יש להם ממשרד הבריאות, אנשי מקצוע שהם כנראה יותר מיומנים, יותר מאומנים, יושבים על ה-200 הראשונים.
אבי דיכטר: הרי מספר - - -
צבי האוזר: אני מבקש שהיא תענה קודם לשאלה שלי.
שרי פנג שגב: אחד – כן, החלופות נבחנות כל הזמן.
שרי פנג שגב: אנחנו ממש מסתכלים על הכלי הזה ביראת קודש, אל מול כלל האספקטים שלו, בין אם זה הכלכליים, בין אם - - -
צבי האוזר: אני אגיד לך למה אנחנו שואלים.
צבי האוזר: אנחנו נתנו את ההיתר להשתמש בכלי.
צבי האוזר: הכלי עושה עבודה מצוינת, הוא מאתר את החולים –כמו שאמרתי, רק 50% מאותרים אנחנו צריכים להוסיף על זה, ומצד שני הוא מכניס הרבה מאוד אנשים לבידוד, הרבה מאוד אנשים שבאו במגעים.
צבי האוזר: זה בסדר, שימו בצד את הטעויות, את ההצדקה להכניס אנשים לבידוד – גם כאן
צבי האוזר: צריך לבוא ולהגיד שמכניסים אנשים לבידוד בהיקפים כאלה גדולים, האם אפשר לקצר את הבידוד ביום או ביומיים?
צבי האוזר: במצטבר זה מספרים גדולים.
צבי האוזר: כשיש מספר קטן של מבודדים זה לא כל כך נורא.
צבי האוזר: זה נורא לאדם עצמו אבל זו לא פגיעה משקית.
שרי פנג שגב: אז אותה ועדה שבחנה את היכולת לקצר את החקירה אחורה בחנה גם שאלות על משך הבידוד וקיבלה החלטה מקצועית להשאיר את משך הבידוד על 14 יום.
שרי פנג שגב: אני לא מעורה בפרטים שישבו לפתחה, זו שאלה שלא עסקתי בה.
שרי פנג שגב: ביקשתי שתוגש לוועדה תשובה קונקרטית לאנשים ביום ה-13, ה-14 ו-15.
שרי פנג שגב: אין לי אותה כרגע.
צבי האוזר: תוכלי להציג את זה בדיון הבא?
שרי פנג שגב: נוכל להציג את זה.
צבי האוזר: כי אני מבין שהוועדה שדנה בזה היא ועדה רפואית.
שרי פנג שגב: אני לא יודעת מי ישב בוועדה הזו.
שרי פנג שגב: אני העברתי את השאלה כמו שהיא לבריאות הציבור על מנת - - -
צבי האוזר: אז אנחנו נדע לדעת, סטטיסטית - - -
אבי דיכטר: אז - - - עוסקים אצלכם ב - -
שרי פנג שגב: האנשים שעוסקים אצלנו בחקירות אנושיות לא עוסקים רק באותם 200, הם עוסקים בכמה שהם מגיעים אליו באותו יום.
שרי פנג שגב: זה מגיע בממוצע לשלוש חקירות ביום לחוקר, שזה מן הסתם יותר מ-200.
שרי פנג שגב: היום יש לנו סדר גודל של 300 אחיות ו-150 סטודנטים שעוסקים בחקירות אפידמיולוגיות אנושיות.
שרי פנג שגב: לצוות הזה כל הזמן מגויסים עוד אנשים, עוד סטודנטים, עוד סלקטורים ושאר הדברים שכבר דוברו בוועדות ההשמה - - -
צבי האוזר: 300 אחיות ו-150 סטודנטים.
צבי האוזר: האם בכוונת
צבי האוזר: כם להגדיל את זה?
שרי פנג שגב: יש כוונה להגיע לסדר גודל של 500 בטווח המידי.
שרי פנג שגב: מן הסתם הדברים האלה דורשים - - -
צבי האוזר: זאת אומרת, להגדיל את זה בעוד 50?
שרי פנג שגב: כן, להבנתי.
צבי האוזר: זאת אומרת, אתם נערכים להגדלה מ-450 ל-500.
צבי האוזר: מבחינת
צבי האוזר: כם זה מענה סביר לחקירות אפידמיולוגיות.
שרי פנג שגב: אני מניחה שכן.
צבי האוזר: כמה זמן לוקח להכשיר לחקירה אפידמיולוגית?
שרי פנג שגב: אין לי את התשובות לשאלות - - -
צבי האוזר: האם את יכולה להביא לנו לדיון הבא: על בסיס מה אתם מניחים שתפוסת השיא היא 500 בחקירות האפידמיולוגיות כאשר המגפה מתפרצת?
צבי האוזר: האם לחורף ההערכה שלכם היא ש-500 יספיק?
צבי האוזר: וכמה זמן לוקח להכשיר חוקר אפידמיולוגי?
שרי פנג שגב: אני אעביר את השאלות.
שרי פנג שגב: לגבי החפיפה בין הכלי לאותן חקירות אנושיות – אז יש פה שתי סוגיות, והסוגיות האלה הן מאוד עדינות.
שרי פנג שגב: אחת, ההבנה שאדם שנחקר במסגרת חקירה אנושית לא תמיד זוכר את כל האנשים שהיו אתו במגע.
שרי פנג שגב: אני אגיד שכבר בימים האחרונים ראינו אנשים שפונים להשגה ואחרי יום-יומיים מסירים את ההשגה שלהם.
שרי פנג שגב: הסיבה לזה – אחד, כשהם קיבלו את ההודעה הם בכלל לא ידעו שמישהו מהסביבה שלהם חולה – לצורך העניין, הוא אפילו עוד לא הספיק לספר לאנשים שפגשו אותו.
שרי פנג שגב: ושתיים, כי אולי הם לא זכרו שהם פגשו אותו, אבל אז, כשהם פתאום ידעו מי הוא החולה, כשהוא גילה וסיפר, אז אחרי יום-יומיים הם ידעו שהם כן שהו במחיצתו.
שרי פנג שגב: אלה דברים שגם צריכים - --
אבי דיכטר: ה-200 ביום, המכסה הזו שהחוק קבע לכם, אלה לא 200 לפי רמת מורכבות או בעייתיות, אלא ה-200 הראשונים במספר.
שרי פנג שגב: לא.
שרי פנג שגב: החוק קבע שעד 200 אנחנו לא מעבירים, ומ-200 אנחנו מעבירים, בניכוי 200.
שרי פנג שגב: ב-200 האלה נכנסות אוכלוסיות שאנחנו מבינים שהיכולת להגיע לחקירה איכותית יותר באמצעות החוקרים האנושיים היא גבוהה יותר.
שרי פנג שגב: אז כן מפעילים כאן שיקול דעת במי הם אותם 200.
שרי פנג שגב: הכל נעשה - - -
צבי האוזר: קודם כל – סימן ששמנו את ה-200, אולי זו אינדיקציה טובה, כי מופעל שיקול דעת, ואומרים – יש מקרים שבהם חקירה אפידמיולוגית נותנת תוצאות מיטביות יותר, עדיפות יותר, או נותנת מענה יותר טוב מאשר מקרים אחרים.
צבי האוזר: אני רק שואל את עצמי: באירוע לאומי שכזה, האם 500 חוקרים אפידמיולוגים בשיא, האם זה מספיק?
צבי האוזר: בואי נחשוב על מצב שגם חוקרים אפידמיולוגים נכנסים לבידוד.
צבי האוזר: בואי ניכנס לחורף, שחוקרים אפידמיולוגים חלילה עלולים לחלות בשפעת.
צבי האוזר: לי נראה המספר הזה קטן מדי.
צבי האוזר: האם מערכת של אלף חוקרים משפרת את הדברים?
צבי האוזר: האם מערכת של 1,500 חוקרים משפרת את הדברים?
צבי האוזר: עד כמה חקירה אפידמיולוגית באמת צריכה להיות בידיים של משרד הבריאות?
צבי האוזר: מה היא ההכשרה של חקירה אפידמיולוגית במשרד הבריאות?
צבי האוזר: האם מכניסים פה, נגיד, בשלב חירום של פיקוד העורף – חיילים של פיקוד העורף, או אנשים - - - כמה זמן הכשרה?
צבי האוזר: מה צריך?
צבי האוזר: כלומר, זה מזוהה או עלול להיות מזוהה כפקק, כאיזשהו חסם.
צבי האוזר: אני חוזר ואומר – נראה לי לכותרת של הדיון הזה:
צבי האוזר: אנחנו לא מגלים 50% מהחולים שהגיעו במגעים כאלה ואחרים, מהנשאים.
שרי פנג שגב: אבל ככל שאנחנו מצליחים לבודד אותם כמגעים הם כבר מהווים פחות סכנה לציבור, גם אם הם חולים.
צבי האוזר: אני מסכים אתך, אבל אנחנו גם רואים שעל ידי חקירה אפידמיולוגית וכלי השב"כ – כלי השב"כ אנחנו יודעים מה הפונקציונאליות שלו.
צבי האוזר: אי אפשר להגביר אותו.
צבי האוזר: הוא נותן מה הוא נותן.
צבי האוזר: על זה אנחנו רוצים להוסיף שכבה נוספת של המערך האזרחי, אותו יישומון, שייתן עוד.
צבי האוזר: החקירה האפידמיולוגית היא הבסיס לדברים.
צבי האוזר: גם כשיש לנו את שתי השכבות – 50% מהחולים אנחנו לא מאתרים אותם.
צבי האוזר: אולי כשנוסיף את המערך האזרחי נאתר יותר.
צבי האוזר: אבל אולי אם נתגבר את החקירה האפידמיולוגית – גם זה יעזור, אולי יעזור בצורה משמעותית לצמצם את מספר החולים שאינם מאותרים.
יאיר גולן: זה בהחלט נכון, רק העלייה ל-500 זו עלייה דרמטית, כי התחלנו, נדמה לי, עם 29 אחיות שהקוצו לכל המערך הזה של החקירה האפידמיולוגית.
שרי פנג שגב: אנחנו כבר לא שם.
שרי פנג שגב: זה המספר של התקנים בשגרה לאחיות בריאות הציבור, וכמובן - - -
צבי האוזר: כן, זה מה שנקרא שחפת – כשיש שחפת יש אחיות ציבור, כשיש חצבת מתנהלים עם 27.
צבי האוזר: זה המנגנון של בריאות הציבור שהוא לא לפיקים, הוא למהלך עסקים רגיל של משרד הבריאות.
צבי האוזר: מדובר במגפות שרמת הנוכחות שלהן בחברה הישראלית נמוכה – היא עולה, יורדת, לעתים בחצבת ה-27 גם נאנקות תחת עומסים, אבל זה לא בנוי לקורונה.
צבי האוזר: גם ה-500 זה מספר קטן אל מול מה שקיים.
צבי האוזר: עדיף לי לטעות כלפי מעלה מאשר כלפי מטה.
צבי האוזר: עדיף לייצר אבטלה סמויה לחוקרים אפידמיולוגים ולאחר חודשיים-שלושה להחליט שמשחררים אותם מאשר כל הזמן להיות בחסר.
צבי האוזר: מה שאני אומר, ואני חוזר: אנחנו נמצאים בסיטואציה של לפני חורף.
צבי האוזר: אנחנו נמצאים בסיטואציה די מידית.
צבי האוזר: עוד שבועיים זה חג הקורבן.
צבי האוזר: חג הקורבן זה ארבעה ימים.
צבי האוזר: אני לא יודע אם אתם נערכים לחג הקורבן מבחינת חוקרים אפידמיולוגים בשפה הערבית.
צבי האוזר: האם את יודעת לתת לנו נתון כמה מתוך ה-500 הם דוברי ערבית?
שרי פנג שגב: אני שוב אומר – אני באופן אישי לא מתעסקת במנגנון החקירות, אני מתעסקת במנגנון הערר.
צבי האוזר: יש מישהו ממשרד הבריאות שיכול לענות על זה?
צבי האוזר: חבר הכנסת גולן, אתה היית בפיקוד העורף.
צבי האוזר: אני חושב שהאירוע של הקורונה זה אחד האירועים שמייצרים איזושהי מחשבה נוספת באשר להצטרפות של אזרחים ערבים לשירות לאומי, אולי אפילו לפיקוד העורף, לגיוס לצה"ל.
צבי האוזר: תראה את אותם רופאים נפלאים שעומדים בקו החזית בקורונה בלי הבדל של דת, והקורונה היא הזדמנות אדירה, אדירה לצה"ל ולציבור הערבי הישראלי לעשות הערכה מחדש מבחינת הצטרפות לשירות לאומי, הצטרפות לפיקוד העורף – אנחנו רואים תפקידים משמעותיים שהם מצילי חיים, הם לא מפרידים בין יהודים לערבים, ויכולים לשרת בהם כתף לצד כתף יהודים לצד ערבים, כולם במטרה אחודה להציל חיי אדם.
יאיר גולן: זה בהחלט נכון, והקמנו כבר לפני יותר מעשור שתי פלוגות חילוץ והצלחה מתוך האוכלוסייה הערבית שמתפקדות יוצא מן הכלל ומתאמנות מדי שנה.
צבי האוזר: מעולה, וגם הסיפור של הקורונה הוא הזדמנות אדירה, אדירה של אנשים להצטרף לשירות הלאומי או לפיקוד העורף.
צבי האוזר: עוד מספר שאלות לגבי הדוח.
צבי האוזר: אתם כתבתם בסעיף 5(ב) שהוחלט שלא להפעיל בשלב זה את הליך משלוח מסרוני התזכורת ושיחות יוצאות למגעים שלא דיווחו על בידוד באתר משרד הבריאות בשל העומס הרב ועד התייצבות המערכת.
צבי האוזר: האם השבוע זה כבר התייצב ואתם שולחים את מסרוני התזכורת?
קובי וייס: נכון לכרגע אנחנו עדיין לא שולחים את התזכורת.
צבי האוזר: מתי אתם נערכים לשלוח את מסרוני התזכורת?
שרי פנג שגב: אני מאמינה שכשאנחנו נרגיש שיש לפונים לאן לפנות – אנחנו נפנה.
צבי האוזר: יש לכם איזשהו תאריך יעד בנושא?
קובי וייס: הכוונה להתחיל בימים הקרובים.
צבי האוזר: אז נשמח לשמוע גם על זה בדוח הבא.
אורנה ברביבאי: אני יכולה לשאול שאלה?
אורנה ברביבאי: קודם כל – שוב, תודה על הדיון.
אורנה ברביבאי: אם משרד הבריאות ייצאו מהדיון הזה בלי הנחיות קונקרטיות אנחנו נדבר בדיון הבא גם על דברים שהם בערך.
אורנה ברביבאי: להבנתי צריך להגדיר להם נתון שבועי שהם מדווחים – יכולים להעביר גם לוועדת הקורונה וגם לנו את אותו נתון, אבל נתון שבועי ולא מצטבר.
אורנה ברביבאי: זה יאפשר דיון.
אורנה ברביבאי: אתה ניסית בתחילת הדיון לייצר איזשהו בסיס נתונים אחיד, אז בוא נפטור את עצמנו מזה.
אורנה ברביבאי: שהם ייצרו - - -
צבי האוזר: לא, יש דיווח שסוכם את כל המספרים מתחילת הפעילות ובתקופת הדיווח.
אורנה ברביבאי: אז שהנתון הזה יהיה שקוף ופתוח.
אורנה ברביבאי: שתיים, שיוגדרו קריטריונים ברורים למתן שירות.
אורנה ברביבאי: אתה עכשיו אומר 500,000 חסר-עודף.
אורנה ברביבאי: שהם יגדירו, יביאו להתייחסותנו את הקריטריון תוך כמה זמן עונים לאדם, כמה זמן הוא ממתין לתשובה בחזרה, שיהיו עוגנים לזמינות ולמתן שירות שאפשר יהיה למולם להגיד אם זה מספיק או לא מספיק – שוב, גם בחלוקה לשפות אחרות ולמגזר.
אורנה ברביבאי: שיהיו קריטריונים לא רק לכניסה לבידוד אלא גם ליציאה מבידוד.
אורנה ברביבאי: שאנשים יבינו כשהם פונים האם הם בכלל עומדים ברף של הקריטריון הנדרש.
צבי האוזר: לא הבנתי את ההערה האחרונה.
צבי האוזר: את יכולה לחזור עליה?
אורנה ברביבאי: אני אומרת שתהיה התייחסות גם לקריטריונים שהם יציאה מהבידוד ולא רק כניסה לבידוד, וככה האזרח יעשה את החשבון בעצמו כאשר הוא פונה – האם הוא עומד בקריטריונים, כן או לא.
אורנה ברביבאי: בואו נעשה את האזרחים שותפים ונושאים באחריות ולא רק תלויים במידע שהם צריכים - - -
צבי האוזר: זאת אומרת – היציאה, את אומרת שתהיה וולונטרית?
אורנה ברביבאי: לא בהכרח.
אורנה ברביבאי: יכול להיות שנגיע לזה, אבל לפחות שיגדירו מה מוציא אדם לבידוד ואז אדם יידע, כשהוא מערער.
אורנה ברביבאי: חבל לפנות בערעור כשהסיכוי שלו קטן.
אורנה ברביבאי: אבל אם הוא יודע מה העקרונות – אנחנו אנשים מבוגרים, יודעים לנתח את הסיכוי שלנו כן או לא לצאת, ובהתאם – הפנייה.
אורנה ברביבאי: והדבר האחרון, שהוא הפרומו לדיון הבא שלנו על החלופה האזרחית זה במקביל לדיון הזה, שאנחנו מדברים על מי נכנס לבידוד, איך הוא משוחרר, מה הקריטריונים, מה הזמינות – זה לדבר על החלופה האזרחית ביתר שאת כי כאשר אתה מחבר בין חלופת שב"כ להיעדר מענה תומך של מתן שירות לאזרח, מול האזרח, מול הפרט – זה קשה מנשוא, שלא לדבר על ההשלכה על הכלכלה.
אורנה ברביבאי: לכן צריך לצד זה לדבר על החלופה האזרחית שאליה אנחנו צריכים לשאוף.
צבי האוזר: בהמשך למה ששואלת חברת הכנסת ברביבאי – מה מבחינת
צבי האוזר: כם נקודת הייחוס לזמן ההמתנה במוקד הקו הראשון והקו השני?
איילת גרינבאום הריסון: היעדים שלנו, הרגילים, של מוקד קול הבריאות – ש-80% מהשיחות ייענו תוך שתי דקות.
איילת גרינבאום הריסון: בגלל שאנחנו מדברים על עשרות אלפי שיחות אנחנו נצטרך להיערך מבחינת המשאבים וגם לקבל אישור.
איילת גרינבאום הריסון: אני מאוד אשמח ש-80% מהשיחות ייענו תוך שתי דקות.
צבי האוזר: וכמה זמן זה שיחה?
איילת גרינבאום הריסון: שש וחצי דקות, זה זמן ממוצע של שיחה כרגע.
צבי האוזר: ואתם רוצים להיענות ל-80% מהשיחות תוך שתי דקות.
צבי האוזר: מתי להערכתך אתם מגיעים לעמוד ביעד?
איילת גרינבאום הריסון: אנחנו נעביר דרישות תקציביות.
איילת גרינבאום הריסון: בשביל לעמוד ביעדים האלה נצטרך שלפחות 300 אנשים יענו על שיחות במקביל.
איילת גרינבאום הריסון: זה אומר להכפיל את כוח האדם הקיים שלנו.
איילת גרינבאום הריסון: אנחנו כרגע מגייסים באזור ה-30 נציגים ביום.
איילת גרינבאום הריסון: אני מאמינה שאם נמשיך בקצב הגיוס הנוכחי בתוך שבוע כבר נוכל לעמוד ביעד.
צבי האוזר: זאת אומרת - יש לכם היום כ-150 איש במשמרת, אתם רוצים להגיע ל-300, ואתם מניחים שבטווח של שבוע תגיעו.
צבי האוזר: אני מבקש להוסיף בדוח השבועי את זמן ההמתנה הממוצע כדי שנוכל לעקוב בצורה מסודרת מדי שבוע האם זה עולה, האם זה יורד, האם זה מתייצב על זמן מסוים.
איילת גרינבאום הריסון: בסדר גמור.
צבי האוזר: אז זו בקשתי.
צבי האוזר: יש לי שאלה – כמה זמן לוקח להכשיר מוקדן, בקו ראשון?
איילת גרינבאום הריסון: אנחנו מכשירים אותם במשך יום שלם, שמבחינתי זה מעט.
איילת גרינבאום הריסון: בדרך כלל אני מכשירה בלפחות ארבעה ימים, בגלל שההכשרה היא מאוד מהירה אנחנו בצוות מורחב פה של משרד הבריאות.
איילת גרינבאום הריסון: בכל משמרת יש פה באזור השש עובדות שרק עונות על שאלות.
איילת גרינבאום הריסון: בנוסף יש לנו גם קבוצות שונות להתייעצות, אנחנו נעזרים במפקדים.
איילת גרינבאום הריסון: אבל כרגע אנחנו עומדים על יום אחד מאוד אינטנסיבי, ותמיכה שוטפת בכל רגע נתון.
צבי האוזר: כמה זמן לוקח להכשיר חוקר אפידמיולוגי?
שרי פנג שגב: מספר ימים.
צבי האוזר: זאת אומרת, המערכות האלה יודעות להתרחב ולהתכווץ במתכונת של אקורדיון כשלמוקדנים זה יום אחד של הכשרה וחוקרים אפידמיולוגים זה מספר ימים, והגיוס הוא בהתאם ליכולת הגיוס.
צבי האוזר: היום אתם מגייסים 30 מוקדנים ביום.
צבי האוזר: יש אפשרות לגייס – את אומרת שתוך שבוע אתם מסיימים את זה.
איילת גרינבאום הריסון: בפיקוד העורף ביום אחד הכשרנו 220 אנשים שיהיו במענה.
איילת גרינבאום הריסון: זה אפשרי.
איילת גרינבאום הריסון: אנחנו יודעים לגייס בהיקפים גדולים בבת אחת, ואנחנו עושים את זה.
צבי האוזר: אנחנו נמשיך לעקוב, נמשיך את הדיון השבוע לקראת ההסדרה של החוק הקבוע – אמנם כהוראת שעה אך לא כהסדר זמני שעשינו.
צבי האוזר: אני מבקש גם מנציגי משרד הבריאות להיערך, כמו שאמרתי, להוספה של שכבה שלישית של אותו יישומון – דיברנו על זה במספר דיונים קודמים, מגן 2.
צבי האוזר: אני לא מדבר על חלופה לאמצעי השב"כ, אני מדבר על שכבה תוספתית, על מערך הגנה רב או מערך איתור רב מערכתי, ואנחנו נשמח לשמוע גם תשובות לשאלות שהצגנו כאן ושלא היה בידכם לשמוע.
צבי האוזר: אני מבקש ממנהל הוועדה לסכם את השאלות שהוצגו, אולי להעביר אותן בכתב למשרד לקראת הדיון בימים הבאים.
צבי האוזר: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.
איילת גרינבאום: יש לנו נסחים קבועים, שאני מניחה שאתם מכירים, אז אני לא אתעכב על זה, אבל חשוב לי להגיד שכל שיחה שלנו מתחילה בבדיקה האם המסרון הוא באמת מסרון שנשלח על ידי משרד הבריאות.
איילת גרינבאום: אם הוא לא נשלח אנחנו לצורך העניין מסיימים פה את השיחה.
איילת גרינבאום: אם האזרח קיבל טלפון מלשכת הבריאות הוא יצטרך להיכנס לבידוד, או אם המסרון נשלח מגורם אחר הוא לא יצטרך להיכנס לבידוד, אבל אם הוא כן צריך להיכנס לבידוד כי זה מסרון שלנו והוא מבקש לערער אז זה התהליך שלנו.
איילת גרינבאום: לנו יש קריטריונים מאוד מאוד ברורים ואני אציג לכם אותם.
איילת גרינבאום: יש שלוש אפשרויות, האפשרות הראשונה זה שהאזרח עומד בקריטריון שלנו ואנחנו נשחרר אותו במגע הראשון מבידוד, אנחנו לא מעבירים אותו לקו נוסף, 60% אנחנו מבחינתנו נסגור אצלנו ונשחרר אותם.
איילת גרינבאום: האפשרות השנייה שנעביר לבדיקה מעמיקה יותר, אל מול מערכות של שירות הביטחון, זה צוות שמוכן אצלנו במשרד, קול הבריאות, ומונה 20 אנשים.
איילת גרינבאום: אפשרות שלישית, מלכתחילה הוא לא היה צריך לקבל מסרון, הייתה איזה שהיא תקלה טכנית, הוא כבר היה חולה בקורונה והוא לא צריך להיכנס לבידוד, אז יש לנו עוד אחוזים כאלה.
איילת גרינבאום: מה הקריטריונים שלנו פה לביטול בידוד?
איילת גרינבאום: אז קודם כל ברגע שאזרח מצהיר, רבע מהשיחות שלנו האזרחים מצהירים, הכול מתועד, השיחות מוקלטות, ברגע שאזרח מצהיר שהוא היה בבית לבד עם המשפחה הגרעינית, שאף אחד לא הגיע אליו, נוכל לשחרר אותו.
איילת גרינבאום: שהוא היה ברכב לבד, שהוא ירד לזרוק זבל ומתאר שלא פגש אף אחד.
איילת גרינבאום: הרזולוציות הן באמת מפורטות כדי שלא נטעה, שלא מישהו אחד ישחרר ומישהו אחד לא ישחרר.
איילת גרינבאום: שליחים שמניחים חבילות מחוץ לבתים ולא נפגשו עם אף אחד, אדם שביצע פעילות ספורטיבית, רכיבה על אופניים, אזרח שהיה באותן שעות במשרד שלו לבד.
איילת גרינבאום: הכוונה היא גם לעסק עצמאי פה.
איילת גרינבאום: אזרח שהיה מחוץ לבית, לדוגמה טיול עם הכלב ומתחייב שלא פגש אף אחד.
איילת גרינבאום: אזרח ששהה בביתו או בבית אחר של מישהו מהמשפחה, אבל אך ורק משפחה.
איילת גרינבאום: הטלפון נשאר בבית והתקבל איכון על השעה הזאת.
איילת גרינבאום: מעבר בין בית לרכב באותה שעה, עם משפחה גרעינית.
איילת גרינבאום: בעל עסק עצמאי שמתחייב שהיה לבד במשרד.
איילת גרינבאום: אדם ששהה בחדר במלון לבד או עם משפחתו הגרעינית ואדם שתדלק בתחנת דלק.
איילת גרינבאום: אלה הדברים שהכרנו מבחינתנו שהם הקו הראשון ואפשר לשחרר את האזרחים באופן מיידי.
איילת גרינבאום: חשוב להגיד שזה לא מספיק, החיילים גם יספרו לכם.
איילת גרינבאום: לצורך העניין אם אדם היה ברכב עם החברים הקרובים שלו והוא יודע בוודאות שאף אחד מהם לא חולה קורונה אנחנו פה לא נוכל לשחרר אותו, או שנדחה אותו על הסף, או שנעביר אותו לקו שני, וזה גם יוצר מצוקה די משמעותית בקרב הנציגים שלנו כשלא מצליחים להבין מה הסיבה שלא.
איילת גרינבאום: פה אני מציגה לכם נתונים החל מהרגע שפיקוד העורף התחיל לעבוד איתנו, מה-9 ביולי, ואתם יכולים לראות שגם במשכי ההמתנה אנחנו משתפרים באופן משמעותי.
איילת גרינבאום: אם ביום חמישי זמן ההמתנה הממוצע עמד על 24 דקות, אז כבר ב-13 ביולי היינו עם תשע דקות, וב-14 עם עשר דקות ולאחר מכן עם 12 דקות.
איילת גרינבאום: אנחנו משתפרים גם באחוזי המענה וגם בזמני ההמתנה הממוצעים.
יאיר גולן: מה מפריע לגייס עוד גדוד שזמני ההמתנה יהיו דקה וחצי?
איילת גרינבאום: אז אנחנו גדלים, אנחנו גדלים גם במטה קול הבריאות.
יאיר גולן: לא, אבל זה די הרבה ימים, למה לא להכניס כבר לפני שבוע עוד גדוד ולהפעיל עוד קול סנטר כזה?
איילת גרינבאום: קודם כל האופרציה היא מאוד מאוד מורכבת, אתם תיכנסו ותראו את זה.
איילת גרינבאום: בסוף, להקים כזאת אופרציה ולהכשיר את כולם זה משהו שהוא מורכב.
יאיר גולן: האנשים שמקימים אופרציה - - - קול סנטר, אנחנו מכירים שכבר עבד, השאלה היא שאלה פשוטה - - - למה לא נפתח עוד קול סנטר בהיקף דומה ומגויס עוד גדוד של פיקוד העורף כדי לתת מענה בזמנים הרבה יותר קצרים?
יאיר גולן: 12 דקות זה זמן המתנה עצום.
איילת גרינבאום: אז קודם כל בהשוואה לשעה שהייתה, ואני יכולה להראות לכם את הנתונים המפורטים של כל ה - - - שלנו, אנחנו בשיפור משמעותי.
יאיר גולן: אני רוצה להגיד לך שאנחנו נורא גאים שהשתפרתם, באמת כל הכבוד.
צבי האוזר: אני מציע לתת לה לענות.
איילת גרינבאום: וגם אני חייבת להגיד שאני לא בטוחה שעוד גדוד של פיקוד העורף זה הפתרון, יש מספיק מובטלים שיכולים לבוא לעבוד אצלנו.
איילת גרינבאום: אנחנו מגייסים 150 נציגים בשבוע.
איילת גרינבאום: המטרה שלי – לי יותר כואב, רמות השירות האלה יותר מפריעות לי.
יאיר גולן: האם קבעתם לעצמכם יעד מה צריך להיות זמן המענה או זמן ההמתנה - - -
צבי האוזר: רגע, חבר הכנסת גולן, אני מציע, בוא נגמור את הסקירה, כל אחד ירשום את השאלות וייתן את השאלות, אחרי זה יהיה לנו זמן לשאלות.
איילת גרינבאום: אז היעד שלנו זה 90% מענה ועד שלוש דקות המתנה זמן ממוצע.
איילת גרינבאום: זה היעד.
איילת גרינבאום: אתם יכולים לראות פה את הנתונים של קול הבריאות ואת השיפור המשמעותי, אתם יכולים לראות כאן את היקפי השיחות המאוד גדולים.
יאיר גולן: מתי אתם צופים שתעמדו ביעד?
איילת גרינבאום: תוך שבוע.
איילת גרינבאום: תוך פחות משבוע.
צבי האוזר: חבר הכנסת גולן, אני מבקש קודם כל - - -
יאיר גולן: לא, זה שאלות.
יאיר גולן: יש פה סקירה, אתה רוצה סתם לקבל סקירה או שאתה רוצה מה שנקרא לעשות את עבודתך כפרלמנטר?
צבי האוזר: חבר הכנסת גולן, אני רוצה - - -
יאיר גולן: אתה מפריע לי לעשות את עבודתי כפרלמנטר.
צבי האוזר: חבר הכנסת גולן - - -
יאיר גולן: התפקיד שלי לשאול שאלות.
צבי האוזר: חבר הכנסת גולן, אני רוצה לעשות את תפקידנו כפרלמנטר, תפקידנו לשאול שאלות, אני מבקש לתת לה לגמור את המצגת ואז כל אחד ישאל שאלות.
צבי האוזר: תפקידך לשאול שאלות, תפקידי לשאול שאלות, תפקידו של חבר הכנסת בוסו לשאול שאלות.
יאיר גולן: אדוני היושב ראש, אני מודה לך.
צבי האוזר: אני מודה לך גם.
צבי האוזר: בבקשה, אני מבקש לכבד את כללי הדיון, זה הכול.
צבי האוזר: לא ביקשתי ממך לא לעשות את עבודתך הפרלמנטרית.
צבי האוזר: אני לא מבין למה הטונציה הנוזפת הזאת והעוינת הזאת.
צבי האוזר: אנחנו באנו לכאן למטרה אחודה של כל האנשים - - -
יאיר גולן: זה לא עוין ולא נוזף, אני שואל שאלות מקצועיות שצריכות להישאל.
צבי האוזר: אני חושב שצריך לשאול שאלות מקצועיות, כולנו בתפיסה אחודה - - -
יאיר גולן: צביקה, יאללה, חתוך, בוא נמשיך הלאה.
צבי האוזר: חבר הכנסת גולן, אני מבקש לא להגיד לי יאללה, לא חתוך, אני יושב ראש הוועדה מבקש שרק אחד ינהל פה את הדיון, תודה.
איילת גרינבאום: שקף אחרון.
איילת גרינבאום: אלה הנתונים שדיווחנו לכם ביום שישי בבוקר.
איילת גרינבאום: כמו שאתם רואים, סך הכול אנחנו תייגנו אצלנו 34,397 אזרחים יוניקים, יש לנו פה קרוב ל-50,000 שיחות, אבל פשוט יש אזרחים שחוזרים שוב ושוב, שגם זה סימן חיובי מבחינתי כי זה אומר שמצליחים לענות להם והם לא מתייאשים גם מההמתנה, מתוכם 86% ביקשו לערער ואלה הנתונים של הערעור.
איילת גרינבאום: אישרנו לקרוב ל-60% לצאת מבידוד, 20% פחות או יותר דחינו על הסף, יש כאלה שנמצאים באיזה שהוא תהליך בחינה אצלנו ואלה הסטטיסטיקות.
איילת גרינבאום: דרך אגב, אני רק אגיד שבגל הראשון, בחודשיים וחצי נשלחו 82,000 מסרונים, פה תוך שבועיים כבר נשלחו 150,000 מסרונים.
איילת גרינבאום: הסטטיסטיקות הן זהות גם לגל הראשון.
איילת גרינבאום: זאת ההצגה שלי, תודה רבה, ברוכים הבאים, לכל שאלה אני זמינה.
צבי האוזר: אני מבקש לשאול כמה שאלות.
צבי האוזר: אנחנו מסתמכים על הנתונים של 14 הימים הראשונים, לפחות זה מה שעודכנה הוועדה בדוח הפורמלי, יש כ-150,000 מסרונים, אני מבין שפיקוד העורף נכנס ב-5 בחודש - - -
איילת גרינבאום: פיקוד העורף התחיל ב-9 ביולי.
צבי האוזר: המסרונים החלו ב-1 ביולי?
צבי האוזר: ב-2 ביולי?
צבי האוזר: זאת אומרת מה-2 ביולי עד ה-9 ביולי פיקוד העורף לא היה בעניין.
צבי האוזר: סך הכול היו כ-40,000 עררים, אני מדבר על עיגול מספרים, וכ-20,000 קיבלו את הערר שלהם.
איילת גרינבאום: 30,000 עררים.
קריאה: זה עד ה-15.
צבי האוזר: 38,000 כולל קו שני?
איילת גרינבאום: כן.
צבי האוזר: כ-40,000, אני מעגל את זה, לאחר מכן 20,000.
צבי האוזר: אתם מקבלים כמה עררים ביום בממוצע, אם אני שם בצד את השבוע הראשון שאני מבין שכנראה היו הרבה יותר שיחות מאנשים שנותנים מענה, כמה היום יש מוקדנים תחת מוטת השליטה של משרד הבריאות כאן בפיקוד העורף ובמקומות אחרים?
צבי האוזר: אם את יכולה לתת לנו מצבת מדויקת של אנשים.
איילת גרינבאום: כן, אבל חשוב לי להגיד שאנחנו לא נותנים מענה רק למסרונים.
איילת גרינבאום: בעולם המסרונים פה בפיקוד העורף יש 220 בשלוש משמרות וחוץ מזה יש עוד 100 נציגים בתוך מוקד קול הבריאות שעובדים במשמרות שונות וסך הכול יש לנו סדר גודל של 350 נציגים שנותנים מענה לאורך כל הפעילות הזאת.
צבי האוזר: וכמה עררים על איכוני שב"כ יש בממוצע ביממה?
איילת גרינבאום: 6,000 כרגע.
צבי האוזר: אתם מטפלים ב-6,000 עררים.
צבי האוזר: יש לי שאלה, אתם נותנים מענה בכמה שפות?
איילת גרינבאום: אנחנו נותנים בקו הראשון – מה שקרה זה שעד ה-2 ביולי באופן קבוע היה לנו גם נתב בשפה הערבית, החל מה-9 ביולי אין לנו קו ישיר לשפה הערבית, אם יש שיחות בשפות, אנחנו מדברים על שיחות בודדות, כי אנחנו עדיין בודקים את היקפי הפעילות האמיתיים של השפות, אנחנו נותנים היום גם מענה בעברית, ערבית, רוסית, צרפתית, אמהרית, תיגרית, באנגלית כמובן.
איילת גרינבאום: יש לי נציגים בכל השפות בתוך מוקד קול הבריאות, הם מגיעים לנציג, אנחנו רושמים את הפרטים וחוזרים אליהם לאחר מכן.
צבי האוזר: זאת אומרת אדם שאיננו יכול לתקשר בעברית אתם לוקחים את הטלפון שלו וחוזרים אליו?
צבי האוזר: מה היקף השיחות שלא בעברית?
איילת גרינבאום: כרגע סדר גודל של 5%.
צבי האוזר: 5% בשפות אחרות?
איילת גרינבאום: אבל אנחנו נחזיר את השפה הערבית בטווח של ימים בודדים, שזה יהיה גם קו ראשון.
איילת גרינבאום: פשוט בגל הראשון פתחנו בשפה הערבית והנציגים ישבו וכמעט לא עשו כלום, הם בקושי קיבלו שיחות.
צבי האוזר: הבנתי, מי דובר ערבית אצלכם?
צבי האוזר: זה משרד הבריאות או זה פיקוד העורף?
איילת גרינבאום: בעיקר משרד הבריאות.
צבי האוזר: אתם מודעים לזה שיש חג הקורבן בעוד שבוע, עשרה ימים?
צבי האוזר: שזה ארבעה ימי חג, אנשים נכנסים לבידוד ולא אמורים להיכנס לבידוד.
צבי האוזר: בחג הפגיעה היא מה שנקרא יותר חמורה.
צבי האוזר: לגבי קו שני, אני רוצה לשאול, מה זמן התגובה בשחרור בקו שני?
צבי האוזר: קו ראשון, אני מבין שיש מספר סיטואציות שאתם משחררים.
צבי האוזר: מי שלא עומד בסיטואציה נענה שלילי, או שהוא מסתפק בכך ויורד מהקו, או שמבקש העברה לקו שני?
צבי האוזר: ואז מה קורה?
צבי האוזר: את יכולה להסביר לנו?
צבי האוזר: התקשרתי, תחקרו אותי, לא עניתי על אחד מאותם עשרה או 14, לא זוכר כמה סיטואציות נתתם, אני עדיין מתעקש שלא נפגשתי עם חולה מאומת, את יכולה לתאר לנו בקצרה מה המסלול?
איילת גרינבאום: אז הקו השני, בעצם יש שתי דרכים לפנות אליו, מוסדות בריאות ומקומות עבודה חיוניים שולחים מייל מסודר כולל טבלה של כל מי שהם מעוניינים להסיר מבידוד והסבר למה הם מעוניינים להסיר אותו מבידוד.
איילת גרינבאום: מה שהם עושים בקו השני זה בודקים שאכן החולה שהם חושבים שקיבלו את המסרון בגללו הוא החולה שבגינו הם אוכנו.
איילת גרינבאום: דרך שנייה להעביר זה אנחנו.
איילת גרינבאום: יש לנו מערכת CRM שכולם משתמשים בה, תוצאת הערעור מסתיימת וזה עבר לקו שני, פעמיים ביום אנחנו מעבירים קובץ אקסל מסודר לקו השני והם בעצם מתחילים לחזור ללקוחות.