GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יאיר גולן: הרי גם מי שמנהל את זה – בואו נשים רגע את הפוליטיקה בצד, בואו נשים רגע את החזון שלנו לארץ ישראל השלמה או לא השלמה בצד.
יאיר גולן: הרי יש שם אנשים שצריך לתת להם פתרונות.
יאיר גולן: הפתרונות האלה צריכים להיות פתרונות מעשיים.
יאיר גולן: אין פה פתרונות מעשיים.
יאיר גולן: בציור שאנחנו ציירנו בעקבות הסכמי אוסלו, אני מזכיר לפני 25 שנה, לאיפה אנחנו רוצים שהיישובים האלה יתפתחו?
יאיר גולן: אם רוצים לעסוק בעניין הזה, אפילו מהזווית הימנית הטהורה, מהזווית שרוצה סיפוח, ששוללת מדינה פלסטינית, שאני לא מאמין בה, אבל אפילו מישהו שכן דוגל בעניין הזה צריך לתת מענה לגידול האוכלוסייה הפלסטינית, מענה פרקטי בשטח.
שלמה קרעי: תגיד, אתה שמעת - - -
יאיר גולן: ולכן, הדיון הזה נוגע בצביעות מסוימת.
יאיר גולן: אני לא הפרעתי פה לאף אחד.
יאיר גולן: הדבר האחרון שאני רוצה לומר הוא: נשמע כאן גינוי להסכמי אוסלו, להתנתקות.
יאיר גולן: קודם כול, אני מזכיר שה-reference לדיון הזה הוא הסכמי אוסלו.
יאיר גולן: והדבר השני, האם באמת מישהו פה רוצה לחזור ללב שכם, ללב ג'נין, ללב רמאללה?
יאיר גולן: האם מישהו מייחל פה לחזור ולשלוט ברצועת עזה, לפטרל במחנה הפליטים שאטי או בג'באליה?
יאיר גולן: אני חושב שכדאי שנהיה אמיתיים עם עצמנו ונודה בינינו לבין עצמנו שמהפלסטינים חייבים להיפרד.
צבי האוזר: חבר הכנסת אריאל קלנר, בבקשה.
אריאל קלנר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, ותודה לכל מי שיזם את הדיון החשוב הזה.
אריאל קלנר: קודם כול, אנחנו באמת נמצאים פה במלחמה על ארץ ישראל שמתבצעת כרגע באסטרטגיה מובנית.
אריאל קלנר: חבר הכנסת גולן, הם לא רק מרחיבים ומחפשים מקומות לגור בהם ליד טול כרם כי נגמר להם המקום ואין להם תב"ע.
אריאל קלנר: יש פה אסטרטגיה מאוד מאוד מובנית לחנוק את ההתיישבות היהודית, להשתלט על מקומות אסטרטגיים.
אריאל קלנר: בוא, אפשר לדגול בהיפרדות, אפשר לדגול במסירת כל השטח, זה בסדר.
אריאל קלנר: זו עמדה לגיטימית ואפשר לדון עליה.
אריאל קלנר: אבל בואו לא ניתמם באשר לכוונות של הצד השני ונספר לעצמנו סיפורים שלא קיימים.
אריאל קלנר: אני חושב שההצעה שחבר הכנסת סמוטריץ' הציע, ואני מכיר אותה גם, בנושא של העברה למועצות האזוריות את הסמכות היא הצעה שחייבים לבחון אותה ברצינות בדיוק במובן הכי פשוט: מועצות מקומיות, מועצות אזוריות באזורים שלהן יודעות הכי טוב לטפל בעניינים שלהן.
אריאל קלנר: ככל שמורידים את רמת הביורוקרטיה ואת רמת החסמים ואת המורכבות של המנגנון, כך זה עובד יותר טוב.
אריאל קלנר: זה מוכח.
אריאל קלנר: נקודה שחשוב מאוד מאוד לשים אליה לב זו הנקודה של המעורבות האירופית.
אריאל קלנר: יש פה מעורבות אירופית.
אריאל קלנר: מדינות זרות שמתערבות בלב הסכסוך הישראלי-ערבי לטובת צד אחד.
אריאל קלנר: הרבה מאוד מתיקות שפתיים בגרונם ומעשיהם.
אריאל קלנר: פעם אחר פעם אנחנו רואים התערבות בוטה לקידום הגבולות פה בסופו של דבר.
אריאל קלנר: הם בעצמם טוענים הרי לא מעט פעמים שאנחנו צריכים בינינו לבוא ולסיים את זה במשא ומתן.
אריאל קלנר: מצד שני, הם תומכים בכל כוחם, במשאביהם, בכספים, בהשתלטות על שטחי C, שטחים שכולם מסכימים שצריכים להידון במשא ומתן ולכל צד יש תביעות עליהם.
אריאל קלנר: זה חשוב מאוד מאוד לשים לנקודה הזאת לב.
אריאל קלנר: זה חשוב שיינתנו לנו תשובות על ידי הממשלה איך מטפלים גם בנושא המדיני הזה, כי זה נושא מדיני עקרוני שנוגע לריבונות שלנו בארץ ישראל, מדינת ישראל.
ניצן הורוביץ: קודם כול, יש פה היבטים לא ראויים בדיון הזה.
ניצן הורוביץ: ואני רוצה להעיר על כך.
ניצן הורוביץ: אני לא חושב, צביקה, שהיית מקיים דיון אם היו מבקשים ממך לבדוק את הפעולות ממשלת ירדן בשטחי ארץ ישראל שממזרח לנהר הירדן.
ניצן הורוביץ: אני לא חושב שהיית מקיים דיון כזה, נכון?
ניצן הורוביץ: כי אנחנו נמצאים ביחסים - - -
צבי האוזר: אני לא יודע אם הנשיאות הייתה מאשרת.
ניצן הורוביץ: אוקיי.
ניצן הורוביץ: מאה אחוז.
צבי האוזר: שמענו פה עמדה שמה שהנשיאות מאשרת צריך להתקיים.
צבי האוזר: תשאל את חברת הכנסת זנדברג.
צבי האוזר: אני, אגב, תומך בגישתך שליושב-ראש ועדה יש שיקול דעת, יש לו אחריות כוללת לגשר על הדברים האלה.
איילת שקד: חבר הכנסת ניצן הורוביץ, צריך לעשות דיון על מעורבות ממשלת טורקיה במזרח ירושלים.
צבי האוזר: חבר הכנסת הורוביץ, בבקשה, תמשיך.
ניצן הורוביץ: לכן, כמו שלא גם ההזויים שבימין כבר לא מציעים, אלא בבדיחותא לקיים דיון על פעולות ממשלת ירדן בשטחי ארץ ישראל שממזרח לירדן, כך לא ראוי לקיים דיון שכזה שנוגע לרשות הפלסטינית שהיא גוף שבעצם נולד מכוח ההסכם עם ישראל ומכוח ההכרה הישראלית וחי ומתקיים על פי האינטרס הישראלי ומשום שישראלי בעצם משתפת איתו פעולה.
ניצן הורוביץ: והיא משתפת פעולה עם ישראל בתיאום ביטחוני, למשל, שנמשך עד לרגע הזה, ובכל המערכות האזרחיות ובכל הדברים.
ניצן הורוביץ: זאת אומרת, הדיון פה מתקיים באיזו מציאות מקבילה כזאת, דמיונית, מנותקת לחלוטין מהשטח שבו מדברים על אילו שטחים וישויות דמיוניים בלי שום הסתכלות על מצב בשטח.
ניצן הורוביץ: בשטח יש כיבוש צבאי, בצד רשות פלסטינית שנתונה בפועל למרות ישראל בהרבה מאוד תחומים כשבעצם השטחים האלה שעליהם אנחנו מדברים – במקום לנהל אותם בצורה סבירה תוך הידברות עם הרשות הפלסטינית, ישראל הרי בונה ובונה לאורך השנים מאוד התנחלויות ומאחזים על שטחים עצומים, ופה יש איזה מין מצג קצת פתטי של איזו זעקת הקוזאק הנגזל, שהפלסטינים בונים, אני לא יודע מה, משתלטים, כשישראל, במה שנקרא, מעשה מדינה בונה התנחלויות, אגב, באישור בג"ץ וכל הדברים שקרו ב-50 השנים האחרונות.
ניצן הורוביץ: הרי כשמסתובבים בשטח – אפשר לחשוב מאיפה ההתנחלויות האלה צצו, והאם היה משהו פלסטיני מקביל, לא מקביל, ולא רחוק ממקביל.
ניצן הורוביץ: אני רק אתן פה נתון, וזה בהמשך לדבריו של יאיר גולן, בעשר השנים האחרונות, נגיד, מ-2010 עד 2020, היה בערך ממוצע של היתר בנייה אחד בחודש שניתן לפלסטינים אל מול 90 צווי הריסה שמונפקים, ו-30 מבנים שנהרסים בחודש.
ניצן הורוביץ: והזעקה פה על ההשתלטות של הרשות הפלסטינית – ושוב אני מדגיש, גוף ידידותי שמקיים שיתוף פעולה מלא עם ישראל ונולד מכוח רצונה של ישראל וישראל גם מקיימת אותו.
ניצן הורוביץ: הפלסטינים יכולים לבנות באופן מאושר רק על 0.5% מהשטח C, כשכל שטח C זה 60% מהגדה.
ניצן הורוביץ: ו-99.
ניצן הורוביץ: 76% מאדמות המדינה שהוקצו לשימוש כלשהו בשטחים, הוקצו לצורכי התיישבות ישראלית.
ניצן הורוביץ: ו-0.24% לצורכי התיישבות פלסטינית.
ניצן הורוביץ: אפילו לא 0.5%.
ניצן הורוביץ: אלו שטחים, אגב, שהפלסטינים יושבים שבהם.
ניצן הורוביץ: הם אמרו להיות חלק מפתרון המדינה הפלסטינית, פתרון שתי המדינות.
ניצן הורוביץ: לכן כל הדיון הזה הוא מופרך ומנותק מהמציאות.
ניצן הורוביץ: הוא לא קשור בכלל למה שקורה בשטח.
ניצן הורוביץ: ובמקום להשחית זמן על דברים טפלים ואפילו הייתי אומר קצת מוזרים, מוטב לקדים את פתרון שתי המדינות.
משה ארבל: אדוני לא התייחס אבל למעורבות של מדינות זרות בתהליך.
משה ארבל: זה חשוב.
ניצן הורוביץ: עכשיו, לגבי מעורבות מדינות זרות.
צבי האוזר: בדקה אחת, כי אני הייתי בטוח שסיכמת את דברייך.
ניצן הורוביץ: אני אשים את הדברים על השולחן לגבי מעורבות של מדינות זרות.
ניצן הורוביץ: מדינות אירופה גם באמצעות האיחוד האירופי והמדינות האירופיות, שכולן מקיימות יחסים עמוקים וידידותיים ביותר עם ישראל, בראשן גרמניה, צרפת, בריטניה, הן אלה שממנות את רוב תקציב הרשות הפלסטינית.
ניצן הורוביץ: רוב תקציב הרשות הפלסטינית ממומן על ידי אירופה.
ניצן הורוביץ: למה הכסף הזה הולך?
ניצן הורוביץ: להחזקת בתי החולים הפלסטיניים, הממשל הפלסטיני, המשטרה הפלסטינית, התיאום הביטחוני הפלסטיני, הביוב, כל הצרכים - -
אבי דיכטר: למחבלים הפלסטינים.
צבי האוזר: - - של 2.5 עד 3 מיליון תושבים בגדה המערבית ועוד כמעט 2.5 מיליון פלסטינים ברצועת עזה שהרשות הפלסטינית מרמאללה משלמת חלק מהוצאותיהם.
צבי האוזר: אז זה רק שיהיה ברור למה האירופים משלמים.
צבי האוזר: חבר הכנסת הורוביץ, לסיכום.
ניצן הורוביץ: עכשיו, אני רק אדגיש.
ניצן הורוביץ: משה ארבל, ידידי, כל יום שבו האירופים מזרימים את הכסף הזה, אנחנו צריכים להודות, להלל, לשבח ולפאר את הכסף הזה.
ניצן הורוביץ: כי אחרת, אנחנו היינו צריכים לשלם את זה על מיליוני הפלסטינים שנמצאים.
ניצן הורוביץ: לכן הם עושים לנו טובה גדולה שהם משלמים את הכסף הזה.
ניצן הורוביץ: מה שקורה בשטח C זה לא כבשת הרש, מה שנקרא, זה איזה ציפורן של כבשת הרש.
צבי האוזר: נו, די.
ניצן הורוביץ: קולטנים סולאריים, בארות ארטזיות, לולים, דירים, יוטות למאהלים של בדואים.
ניצן הורוביץ: באמת דברים - - -
קריאה: אוי, מסכנים באמת.
ניצן הורוביץ: בחייכם, חבר'ה.
גדעון סער: למישהו יש טישו?
ניצן הורוביץ: אני אומר באמת, חברים - - -
גדעון סער: מישהו יוכל להעביר לי טישו?
צבי האוזר: חברים, אני מבקש לא להפריע.
ניצן הורוביץ: אני גמרתי את הטישו קודם מרוב שבכיתי על כמה ישראל תפחד מהבנייה הפלסטינית בשטח C.
צבי האוזר: חבר הכנסת הורוביץ, בגלל שאלתו החכמה של משה ארבל - -
ניצן הורוביץ: לא דובים ולא זבובים.
צבי האוזר: - - אתה חורג הרבה מהזמן.
צבי האוזר: אני מבקש לסכם.
ניצן הורוביץ: לסיום, צריך להודות לאירופה על הסיוע הנדיב שהיא מקצה לפלסטינים, למרות שיש קליינטים אחרים לכסף הזה היום בתוך אירופה, ומדינת ישראל צריכה לעשות את זה גם באופן רשמי, כי אחרת, מדינת ישראל הייתה צריכה לשלם מיליארדים מתקציב המדינה על הדברים האלה.
משה ארבל: משכורות למשפחות מחבלים.
ניצן הורוביץ: זה הכול.
צבי האוזר: חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה.
אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, קודם כול בוודאי שהדיון שנעשה כאן גם כן מבורך מצד היוזמים ובטח מצד היושב-ראש שהחליט.
אוריאל בוסו: האמת היא שדווקא להסתכל מהצד כתם, אני שומע את חברי, חבר הכנסת הורוביץ מדבר על אחוזים, וכשהוצג הסרטון הקצר – והמפליא הוא שגם החברים מהצד השני שכביכול אף אחד לא מתפלא ואומרים: מה חידשתם?
אוריאל בוסו: זה דבר ידוע, דבר מובן.
אוריאל בוסו: ומי שמסתכל מהצד ורואה – כשראינו את עמונה, ראינו כל מיני פעולות שנעשות דווקא בצד החלק של האפליה, אני אגיד איפה האכיפה הקשה ונוקשה נעשית בצד האחר ואיפה עצימת עיניים.
אוריאל בוסו: ואני חשבתי כשמדובר על צוות ראש הממשלה, אז אולי צריך להקים צוות ראש הממשלה אצל ראש הממשלה הישראלי שבאמת בחלק הזה נצטרך לטפל.
אוריאל בוסו: וקודם כול, מבחינת היד רכה, בגושים שכן נמצאים שם וברורים, כן סיפוח, לא סיפוח.
אוריאל בוסו: זה כבר לא החלק המעניין, אלא מסתכלים על הקיימים כרגע בשטחים והתושבים והאזרחים הישראלים, היהודים שנמצאים, שמוקפאים גם כן בגושים הגדולים, שברור לכולם שהם מוקפאים בבנייה שלהם, ואם כן עושים – היד הנוקשה.
אוריאל בוסו: וגם כן כשיש איזו החלטה או פעולה שנעשית ביוזמה ממשלתית, בסוף יש לנו כאן פסיקה של בתי משפט ובית המשפט העליון שמחזיר אותנו אחורה.
אוריאל בוסו: לכן אני מצטרף למה שאמר חבר הכנסת גדעון סער, שלדיון הזה צריך להיות דיון המשך עם פעולות ועם יעדים בשביל שבסופו של דבר גם כן אם ייעשה איזה שוויון או צדק דווקא מהצד הישראלי, לפחות יהיה לזה בסיס, כי אנחנו רואים מה קורה בצד השני.
צבי האוזר: חברת הכנסת איילת שקד, בבקשה.
איילת שקד: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.
איילת שקד: אני רוצה קודם כול להצטרף לדבריו של חבר הכנסת סער.
איילת שקד: בהחלט אני חושבת שחובתה של הוועדה הזו לעשות דיון פעם בחודש על הנושא.
איילת שקד: יש כאן יותר מ-61 אצבעות בכנסת הזאת, שהנושא הזה חשבו להן.
איילת שקד: בעבר הייתה ועדת משנה שהתעסקה רק בזה.
איילת שקד: הבנתי שבחרת לא להקים ועדה כזאת כרגע.
צבי האוזר: בינתיים, בינתיים.
איילת שקד: אז אני חושבת שזה מצוין, שהמליאה כולה תעסוק בנושא הזה.
איילת שקד: אין מניעה שפעם בחודש לא נעשה דיון מעקב.
איילת שקד: אני חושבת גם שאם רק נעשה דיוני מעקב, אז שום דבר לא ישתנה.
איילת שקד: אנחנו נשב, נוציא קיטור, ניתן כותרות לתקשורת.
איילת שקד: אבל זה לא באמת יזיז לממשלה.
איילת שקד: אין כאן בעצם אף אחד מהרשות המבצעת.
צבי האוזר: זאת אומרת, את מדברת מניסיון שהדיונים האלה לא יזיזו לממשלה.
איילת שקד: סתם דיונים זה לא מספיק.
איילת שקד: אני אומרת את האמת.
איילת שקד: ארבע שנים כשרת המשפטים, בסוף עשיתי מה שחשבתי שנכון.
איילת שקד: אני בארבע השנים האלה שמתי דגש גדול מאוד על הסדרה של ההתיישבות הישראלית בשטחי C.
איילת שקד: אבל צריך לומר את האמת שהרשות הפלסטינית לקחה את הנושא של השתלטות על שטחי C בצורה מאוד מאוד רצינית.
איילת שקד: יש להם צוותים, יש להם פרויקטורים, יש להם מטרות, יש להם יעדים.
איילת שקד: וגם אנחנו צריכים לעשות את זה.
איילת שקד: אני חושבת שכן דבר אפקטיבי שיכול לצאת מפה הוא אם אנחנו נלחץ על הממשלה, בעיקר על שר הביטחון, אבל גם על ראש הממשלה, על שר הביטחון ועל שר החוץ, על שלושתם, למנות פרויקטור שכל מטרתו צריכה להיות מניעת תוכנית פיאד.
איילת שקד: זאת אומרת, מניעת ההשתלטות על שטחי C.
צבי האוזר: אולי יהיה ד"ר ברבש מול ד"ר גמזו?
איילת שקד: זו דוגמה טובה.
איילת שקד: פרופ' גמזו, אנחנו רואים שמאז שהוא נכנס לתפקיד - -
צבי האוזר: פרופ' ברבש.
איילת שקד: - - הוא אימץ את התוכנית של בנט, ואני מקווה שייתנו לו לעבוד.
איילת שקד: אם ייתנו לו לעבוד, אז המצב של מדינת ישראל ישתפר.
איילת שקד: הסיפור של גמזו הוא בדיוק דוגמה טובה למה צריך פרויקטור שיהיה עם בערה אישית, שהעניין הזה יהיה חשוב לו.
איילת שקד: לא סתם מישהו שקיבל איזה ג'וב, אלא מישהו שהעניין הזה חשוב לו, שיקבל שיתוף ממשרד הביטחון וממשרד ראש הממשלה, שיוכל לעבוד כמו שצריך עם המנהל האזרחי, יוכל לקבל גם תקנים.
איילת שקד: אם הממשלה תקציב תקנים לסיפור הזה, אתם יודעים מה?
איילת שקד: כמו שעושה הרשות הפלסטינית, לא יותר מזה.
איילת שקד: יש לנו מידע מה עושה הרשות הפלסטינית, אנחנו צריכים להקים צוות מקביל למה שעושה הרשות הפלסטינית.
איילת שקד: יש גם דברים שאפשר ללמוד מהם.
איילת שקד: ואני חושבת שאם אנחנו נוכל לדחוף את הממשלה להקים צוות כזה, אז אולי נתחיל לראות תוצאות.
צבי האוזר: חבר הכנסת דיכטר, בבקשה.
צבי האוזר: אחריו – ברקת.
אבי דיכטר: תראו, קודם כול, צריך לדבר על עצמנו.
אבי דיכטר: אנחנו לא עושים את הדיון הזה בגלל שתהליך אוסלו, בין אלה שהסכימו, אלה שהתנגדו, הוא פורח ומצליח.
אבי דיכטר: אפשר לומר, 26 שנים אחרי הקמת הרשות הפלסטינית: הסכם אוסלו נכשל.
אבי דיכטר: 26 שנה אחרי מותר להגיד את האמת.
אבי דיכטר: זה שלא מבטלים אותו רק בגין העובדה שביטול ההסכם, הנזק ממנו יהיה יותר גרוע מהשארת ההסכם.
אבי דיכטר: אז ברוח התקופה, אנחנו מנשימים את ההסכם הזה כדי לא להסתבך ברמה הבין-לאומית.
אבי דיכטר: אבל צריך לומר: הסכם אוסלו נכשל.
אבי דיכטר: דיבר גם קודם ניצן הורוביץ על הכספים שנשפכים לתוך הרשות, והיא עושה בהם שימוש לצרכים הומאניים.
אבי דיכטר: כמובן שהוא התעלם מהערה שלי, ש-7% מהתקציב של הרשות הפלסטינית, זה 1.3 מיליארד שקל הולך למחבלים בבתי כלא ישראליים ולמשפחות מחבלים בבתי קברות פלסטיניים.
אבי דיכטר: זאת אומרת, אנחנו לא עוסקים באיזושהי רשות פלסטינית שמסתכלת איך עושים הכי טוב לטובת התושבים.
אבי דיכטר: הסרטון שביקשתי להקרין בהתחלה רק ממחיש שזו מדיניות סדורה, ממומנת.
אבי דיכטר: תקציב הרשות מתוך הכספים שזורמים אליה הולך, חלקו הנכבד, לנושא הזה של שטחי C כתוכנית סדורה.
אבי דיכטר: אני חושב שהמפה, מי שרואה את המפה שקיבלנו פה באמת מבין את הדברים האלה לאשורם.
אבי דיכטר: מי שלא מכיר את זה מהשטח – ויש פה לא מעט אנשים שמכירים את זה מהשטח.
אבי דיכטר: אין שום הצדקה ששטחי C יהיו השריד האחרון שמנשימים אותו מהסכם אוסלו בגין העובדה שבעתיד אולי באיזשהו שלב לרשות הפלסטינית תהיה שם דריסת רגל.
אבי דיכטר: ההסכם נכשל.
אבי דיכטר: ולכן אין בכלל מה לחשוב במונחים אחרים.
אבי דיכטר: אנחנו לא רוצים לבנות בשטחי A יחידה ישראלית, ביטחונית או אזרחית.
אבי דיכטר: מפני שאנחנו מבינים את המשמעויות.
אבי דיכטר: כולנו היינו שם, אנחנו מכירים את זה מקרוב.
אבי דיכטר: אבל מצד שני, ההצעות איך להתמודד עם זה, הרי ברור שהתמודדות היום היא לא טובה.
אבי דיכטר: אבל לחפש גורם אחראי אחר, פרויקטור כזה, כמעט היו מציעים פה את ברסי, הוא פנוי עכשיו: ברסי, תהיה אחראי על שטחי C, והכול בסדר.
אבי דיכטר: אבל ברצינות, צריך להבין, משטרת ישראל אחראית על האכיפה בתחומי הקו הירוק בכל מה שקשור לאכיפת בנייה בלתי חוקית גם אם היא לא צריכה ליזום את זה.
אבי דיכטר: היא צריכה לתת את הכלים ואת האנשים, ואת הכוחות, כדי לאבטיח.
אבי דיכטר: שכשרוצים לפנות שטח שפלשו אליו שלא על פי החוק, משטרת ישראל עושה את זה בתחומי הקו הירוק.
אבי דיכטר: צה"ל הוא הגורם שעושה את זה בשטחי יהודה ושומרון.
אבי דיכטר: הוא הריבון שם.
אבי דיכטר: לכן אני לא מציע להתחיל לחפש רשויות או פטנטים אחרים.
איילת שקד: אבל לא עושים.
אבי דיכטר: אני מסכים שלא עושים.
אבי דיכטר: אבל אני אומר שלחפש לפתור בעיה על ידי יצירת בעיה אחרת זו טעות.
אבי דיכטר: הגורם האחראי הוא צה"ל, הוא הריבון שם.
אבי דיכטר: הוא מטיל את הצווים המנהליים, הוא מטיל את הדברים האחרים.
אבי דיכטר: ולכן, כשרוצים לאכוף, עד שלא תהיה ריבונות בשטחי C כמובן, צה"ל הוא הריבון שם.
אבי דיכטר: ומאחר שצה"ל הוא הריבון, משרד הביטחון שם זרוע שנקראת מתפ"ש שיש לה את המנהל האזרחי ומשם צריך לבוא הסנסור בשטח והאכיפה צריכה להיות מבוצעת בסופו של דבר על ידי צה"ל.
אבי דיכטר: כל ניסיון להטיל את זה על רשות מקומית, חבר'ה, אנחנו יודעים, רשות מקומית – מה היא תשלח?
אבי דיכטר: את שלושת הפקחים שלה?
אבי דיכטר: היא תגרום לזה שצה"ל יבוא?
אבי דיכטר: זה יהיה קשה מאוד.
אבי דיכטר: לכן אני חושב שאם אנחנו - - -
צבי האוזר: לא, לא, לא.
אבי דיכטר: איילת, אני אומר שאם אנחנו חושבים, ואני שמח - -
צבי האוזר: לכל אחד יש פה דברי פתיחה.
אבי דיכטר: - - שהדיון הזה לוקח את הדברים למקום הרציני יותר, זה איך את שטחי C משמרים כשטחים באחריות ישראלית ביטחונית, על זה צה"ל מופקד - -
צבי האוזר: ואזרחית.
אבי דיכטר: - - ואזרחית, על זה צה"ל אחראי.
אבי דיכטר: ולכן אני לא מציע לחפש עכשיו אחראים אחרים או פטנטים אחרים, אלא לממש את הסוגיה הזו עד שתוחל ריבונות על כל שטחי C או על פי כל מדרג אחר שהממשלה תחליט.
אבי דיכטר: הרשות הפלסטינית, ושמעתם בדיוק מפי ראש הממשלה שלה.
אבי דיכטר: אגב, אם היינו שומעים את מחמוד אבס, הייתם שומעים את זה ביתר הקצנה עם עוד כמה מילים מבזות.
אבי דיכטר: האירופים תומכים.
אבי דיכטר: הם הרי לא מסתכלים לאן הכסף הולך.
אבי דיכטר: מבחינתם, הוא הולך לרשות הפלסטינית ומשם הוא זורם הלאה.
אבי דיכטר: ארצות הברית היא היחידה שחוקקה חוק, "חוק טיילור פורס", כדי להבטיח שארצות הברית לא תעביר כספים לרשות כל עוד היא משלמת משכורות למחבלים.
אבי דיכטר: והחוק שעבר בכנסת, אני מזכיר לכם, החוק שעבר בכנסת הוא חצה את כל סיעות הבית, למעט שתי מפלגות: הערבים ומרצ.
אבי דיכטר: אבל 87 חברי כנסת שתמכו בחוק קיזוז כספי מחבלים מבינים היטב שזה בדיוק מאותה נישה.
אבי דיכטר: כספי מחבלים, ההשתלטות על שטחי C, זה בדיוק באותה הנישה.
אבי דיכטר: ולכן בנישה הזאת צריך להילחם כשהאחריות היא על צה"ל עד שהריבונות תעבור למישהו אחר.
תמר זנדברג: תגיד, יש לי שאלה.
תמר זנדברג: למה אתם לא מבטלים את הסכמי אוסלו?
איילת שקד: צריך להבין.
איילת שקד: שנייה, צריך להגיד משהו לחברי הכנסת.
איילת שקד: צריך להבין משהו.
איילת שקד: אני כשרת משפטים ניסיתי להקים צוות משפטי - - -
תמר זנדברג: למה לא ביטלתם את הסכמי אוסלו, איילת, שרת המשפטים?
איילת שקד: תקשיבו רגע, דקה.
איילת שקד: ניסינו להקים צוות משפטי - -
מתן כהנא: הוא ענה.
תמר זנדברג: לא.
תמר זנדברג: הוא לא ענה.
איילת שקד: - - שיטפל רק בזה.
איילת שקד: כי ברגע שהם בונים את המבנים ולא הורסים את זה מייד, אם צה"ל לא הורס את זה מייד, אז מתחילים להוציא בג"צים, ואז זה נתקע בתהליך של שלוש-ארבע שנים, תהליך משפטי וכאילו צה"ל מסורס.
איילת שקד: לכן, כדי שצה"ל יעשה את זה, זה חייב להיות מיידי.
צבי האוזר: כן, אבל זה בדיוק הדיון המקצועי.
צבי האוזר: תראו, כל מה שנאמר כאן אלה דברים קודם כול מאוד חשובים.
איילת שקד: אבל מה זה מקצועי?
איילת שקד: צביקה, אבל אין לך את האנשים ממשרד הביטחון.
צבי האוזר: יש לי ממשרד הביטחון, סליחה.
תמר זנדברג: למה מדברים בשני קולות.
תמר זנדברג: למה לא מבטלים את הסכמי אוסלו?
צבי האוזר: הם בזום.
צבי האוזר: הם לא כאן.
איילת שקד: אה.
תמר זנדברג: דברו בקול אחד.
צבי האוזר: יש פה רשימה שלמה של אנשי המקצוע.
צבי האוזר: הדיון הוא לצד הדיון הפוליטי, שאינני מזלזל בו, כי בסוף זה גם כשליחי ציבור זה אחד הנושאים היותר עם ערנות ציבורית.
צבי האוזר: אני כן מבקש לקיים את הדיון המעשי-מקצועי.
צבי האוזר: ולכן כל קיצור בדברים האלה ייעשה.
תמר זנדברג: מעשי למה?
תמר זנדברג: מה מטרת העל?
צבי האוזר: מטרת העל היא לברר קודם כול את המצב לאשורו.
צבי האוזר: שנית, להבין מה הדירקטיבה, מה המדיניות של ישראל.
צבי האוזר: שלישית, מה ישראל נוקטת.
תמר זנדברג: הו, זאת השאלה.
תמר זנדברג: מה המדיניות?
תמר זנדברג: מה רוצים?
צבי האוזר: נכון, נכון.
תמר זנדברג: רוצים לבטל את הסכמי אוסלו?
תמר זנדברג: לטפל בביוב?
צבי האוזר: רביעית, מה היא יכולה לנקוט והיא לא נוקטת.
צבי האוזר: אלה בערך הדברים.
צבי האוזר: יתקנו אותי חבריי אם אני טועה.
תמר זנדברג: מה?
צבי האוזר: אני מבקש חבר הכנסת ברקת, עדיין אנחנו בהערות הפתיחה.
ניר ברקת: כן, כן.
ניר ברקת: תודה על רשות הדיבור.
ניר ברקת: כשהייתי ראש העיר ירושלים, התמודדתי עם אתגר מאוד גדול של איך מתכננים בנייה בין מזרח למערב העיר.
ניר ברקת: והחלטתי להטיל סימטריה.
ניר ברקת: מה שטוב ליהודים, אין סיבה שלא יהיה טוב גם לתושבים הערבים.
ניר ברקת: וככל שהלכנו לציפוף מערב העיר ולהעלות לגובה ולהשתמש במינימום שטח, למשור שטחים ירוקים ולבנות בנייה איכותית ויעילה, כך בעצם דרשנו מהשכונות במזרח העיר.
ניר ברקת: הנטייה הטבעית של התושבים הערבים היא להתפרס לעוד שטח, לשטחים ירוקים, לבנות לא חוקי.
ניר ברקת: ולקח לנו זמן להכניס אותם למסגרת.
ניר ברקת: זה טוב להם.
ניר ברקת: מה שטוב ליהודים צריך להיות טוב לערבים, אפרופו סימטריה.
ניר ברקת: כשסיימתי את תפקידי בעיר ירושלים, נדהמתי לגלות שאין גורם מרכזי אחד במדינת ישראל שמתכנן את יהודה ושומרון.
ניר ברקת: לכו לדלית זילבר – סליחה, דלית, נו?
משה ארבל: כן, כן.
משה ארבל: דלית זילבר.
משה ארבל: לא טעית.
איילת שקד: דלית זילבר.
ניר ברקת: אוקיי.
ניר ברקת: כן.
ניר ברקת: סליחה.
ניר ברקת: שאלתי אותה: אפשר לראות תוכניות מאקרו איך המדינה מתכננת את הפיתוח של יהודה ושומרון לתושבים הישראלים?
ניר ברקת: התשובה היא: לא, היא לא אחראית.
ניר ברקת: כלומר, אין מישהו היום במדינת ישראל שמתכלל תכנון ובנייה לישראלים ביהודה ושומרון.
ניר ברקת: אז יחד עם פורום קהלת - - -
צבי האוזר: החוק לא חל.
ניר ברקת: אתה מכיר את זה, כי היית שם בפורום קהלת, בפורום שלה.
ניר ברקת: ישבנו וגייסנו כסף, ותכננו.
ניר ברקת: התחלנו להסתכל על איך מאפשרים בנייה ליהודים, לישראלים, בשטחי C, באדמות מדינה, בבעלות המדינה.
ניר ברקת: נכנסים 2 מיליון נפש.
ניר ברקת: היום 430,000 נפש יהודים, ישראלים גרים ביהודה ובשומרון בפחות מ-3% מהשטח.
ניר ברקת: זאת אומרת, אנחנו הולכים להכניס 2 מיליון נפש בפחות מ-10% מהשטח.
ניר ברקת: עכשיו, בשטחי A ו-B יש 40% ביהודה ושומרון.
ניר ברקת: הם לא נצלו את רובו, ובוודאי ובוודאי לא מתכננים ציפוף, ולא מתכננים שדרוג איכות חייהם של התושבים הערבים.
ניר ברקת: התוכנית שהכנו מבוססת על הפרדה אזרחית, שהתושבים הפלסטינים – אני לא רוצים לנהל את שכם ולא צריכים לנהל את האלמנטים האזרחיים של התושבים הפלסטינים ביהודה ובשומרון.
ניר ברקת: אנחנו כן חייבים לאפשר, ובוודאי להחיל את הריבונות הישראלית, ולתכנן את יהודה ושומרון כפי שצריך.
ניר ברקת: עכשיו, למה נתתי את כל הרקע הזה?
ניר ברקת: כי תוכנית פיאד לא באה לעשות טוב לפלסטינים.
ניר ברקת: אם רוצים לעשות טוב לפלסטינים, בואו ותראו איך אנחנו בונים: צפוף, יעיל.
ניר ברקת: בואו ותראו איך אנחנו מתכננים אזורי תעסוקה משולבים - -
משה ארבל: מיפוי רחובות.
ניר ברקת: - - שגם ישראלים וגם פלסטינים יכולים לפעול ביחד, כפי שקורה בברקן ובאריאל.
ניר ברקת: בואו נראה לכם איך אנחנו מתכננים בנייה ל-2 מיליון נפש יהודים.
ניר ברקת: זה יוריד לנו המון לחץ של תכנון ובנייה במרכז הארץ.
ניר ברקת: ובשורה התחתונה, תוכנית פיאד היא תוכנית סיכול פוליטית.
ניר ברקת: היא לא באה לעשות טוב לפלסטינים, כפי ששמעתי כאן.
ניר ברקת: כי אנחנו יודעים לעשות יותר טוב לפלסטינים, רש שיעתיקו את מה שאנחנו עושים לאזורי A ו-B, שישתפו איתנו פעולה בפן הכלכלי.
ניר ברקת: ברגע שזה יקרה, מצבם יהיה יותר טוב והדו-קיום יהיה – זה יביא שלום אמיתי.
ניר ברקת: ולכן, לסיכום, תוכנית פיאד היא תוכנית פוליטית לסיכול שדרוג חיים של יהודים לצד ערבים, ישראלים לצד פלסטינים.
ניר ברקת: ואנחנו חייבים לעשות הכול כדי לסכל אותה.
ניר ברקת: ולסכל אותה זה הרבה מעבר.
ניר ברקת: אני שמעתי פה רעיונות נכונים וטובים, אבל הרבה מעבר לכך.
ניר ברקת: קודם כול, לאמץ תוכניות טובות שכבר שמנו על סדר-היום לאיך כן בונים בשטחי C בבעלות מדינה, איך מייצרים פוליגונים, מרחיבים את הגושים.
ניר ברקת: אנחנו לא רוצים לנהל את הפלסטינים.
ניר ברקת: ואנחנו לא רוצים שינהלו אותנו.
ניר ברקת: לסכל את תוכנית פיאד.
ניר ברקת: עשינו.
ניר ברקת: לקחנו את השקף של תוכנית פיאד ושמנו אותה על התכנון הרצוי שלנו.
ניר ברקת: ואנחנו יודעים היום לאתר את נקודות החיכוך באזורי C, שחייבים למנוע, לסכל את המסכלים.
ניר ברקת: וזה משהו שחייבים לעשות אותו ללא קשר לשום דבר.
ניר ברקת: חבר הכנסת האוזר, ללא קשר לסיפוח, ללא קשר לכולם, אנחנו חייבים לעשות את זה וכמה שיותר מהר.
צבי האוזר: חברת הכנסת שרן השכל, בבקשה.
שרן השכל: אני אשתדל לא לחזור על דברים של חבריי, שכמובן אני מסכימה איתם ומחזקת אותם.
שרן השכל: כל הטיעונים האלו שגם היו לפני כן בנוגע לפיתוח הערים שנמצאים בשטח A זה לא רלוונטי, משום שהבעיה שבה אנחנו עוסקים היא למעשה תכנון אסטרטגי של הרשות הפלסטינית להשתלטות על כמה שיותר שטחים באזורי C.
שרן השכל: ראינו, למשל, את העיר רוואבי פה לצד ירושלים, שזה ממש תכנון אסטרטגי.
שרן השכל: יש שם דירות ריקות.
שרן השכל: אנשים לא רוצים בכלל להגיע לגור שם, אוקיי?
שרן השכל: לא מדובר פה על איזשהו צורך של אוכלוסייה לבוא ולשכן אותם כי אין להם מקומות מגורים או דברים כאלו, אלא ממש תכנון אסטרטגי של איך לבנות חיץ בין איזושהי המשכיות של התיישבות יהודית באזורים האלו.
שרן השכל: אני אישית, כשהייתי לפני בערך שלושה שבועות באזור דרום הר חברון, המון שטחים פתוחים, שטחים ירוקים, שטחי רשות, שאתה פשוט רואה שם השתלטות אחד אחרי השני, לאט-לאט, מתחילים מפחונים ואחרי זה למבני קבע בשטחי C.
שרן השכל: ולראש המועצה אין שום סמכות, הוא לא מסוגל, הוא לא יכול לפנות אותם.
שרן השכל: חלק הוא עשה ככה, אתה יודע, תוך כדי סיכון אישי אפילו.
שרן השכל: אבל כפי שבמתפ"ש או בצה"ל יודעים תוך 24 שעות לפנות איזשהו צריף על איזושהי גבעה של יהודים, אותה רשות צריכה להיות מוכנה לקבל הוראה מראש רשות, בין אם זה בבקעת הירדן ובין אם זה בדרום הר חברון, לקבל הוראה: חבר'ה, השתלטו פה אחת, שתיים, שלוש, תפנו אותם.
שרן השכל: ושיוציאו, שיפנו את זה.
שרן השכל: כי ברגע שאתה ממתין כמה חודשים, כמה שבועות, פתאום אתה רואה – כן במימון אירופאי וזה לא בתי חולים, וזה לא בתי ספר – אתה רואה ממש קרוונים למגורים עם שלט של האיחוד האירופי.
שרן השכל: הם בונים להם בתים בשטחים ששייכים למדינת ישראל.
שרן השכל: אם לראש המועצה אין את הסמכות לעשות את זה או אין לו את הכלים, שצה"ל יספק לו את הכלים.
שרן השכל: צה"ל הוא זרוע שלנו, של מדינת ישראל.
שרן השכל: אנחנו חייבים לצאת מפה גם כן עם איזושהי הכרעה, איזושהי החלטה של הוועדה, איזושהי אסטרטגיה ארוכת טווח שתמנע את הדבר הזה.
שרן השכל: באזור בקעת הירדן, ליד מצפה יריחו, כרגע הם מתחילים לבנות עיר, עיר שהמטרה האסטרטגית שלה היא למנוע את הרצף הטריטוריאלי של מדינת ישראל לאורך בקעת הירדן.
שרן השכל: עכשיו, הרשות הפלסטינית באה ומקדמת את זה בכל הכוח.
שרן השכל: אגב, גם תוך כדי השתלטות על שטחי C.
תמר זנדברג: לא ייאמן.
תמר זנדברג: אני לא מבינה מה אתם כל כך זה.
צבי האוזר: רגע, רגע, שנייה.
צבי האוזר: חברת הכנסת זנדברג, אני בדיוק ביקשתי - - -
תמר זנדברג: הרשות הוקמה במטרה לבנות את המדינה פלסטינית העתידית על שטח הגדה המערבית שאינו בריבונות ישראל.
צבי האוזר: חברת הכנסת זנדברג, אני מבקש.
תמר זנדברג: עכשיו, אתם רוצים אחרת?
תמר זנדברג: את הרשות הפלסטינית?
תמר זנדברג: תגידו את זה.
שרן השכל: ואנחנו פה כחברי כנסת רוצים לוודא שמדינה פלסטינית לא תקום בין - - -