GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יעקב חזן: 12 מייל זה 21 נקודה קצת.
יעקב חזן: השטח שסגור לה הוא כ-5 ק"מ, קרי, 4 ק"מ נמצאים בתוך השטח הטריטוריאלי של מדינת ישראל.
יעקב חזן: היום בפועל כל אזרח יכול לכאורה להגיע לתוך השטח הטריטוריאלי של מדינת ישראל לשטח הסגור של מרי בי, כי זה עדיין לא מחוץ לשטח הטריטוריאלי של מדינת ישראל.
יעקב חזן: למה הדבר משול?
יעקב חזן: משול למבנה שקיים על שטח אדמה והשטח מוקף בחומה.
יעקב חזן: רוצים להפגין?
יעקב חזן: שיפגינו בחוץ.
יעקב חזן: זו רק הארה, באל"ף, כך שאני חושב שמרי בי ואסדת לוויתן במקרה הספציפי הזה – שתיהן נמצאות בשטח הטריטוריאלי של מדינת ישראל מבחינת השטח הסגור שלהם – רק נקודה למחשבה, אולי זה יענה על הנקודה.
תמר ליברטי: אני הבעתי של העמדה.
תמר ליברטי: העמדה של המשטרה – אל"ף, שכמובן חיל הים הוא הגורם האחראי לביטחון הפנים בים, לא בצורה מסויגת, לא רק כהתראה מודיעינית אלא באופן כללי.
תמר ליברטי: אל"ף, העובדה שבאמת גם בצד השני שחיל הים באמת מתייחס אליו – חלק מהשטח הסגור נמצא בתוך המים הטריטוריאליים, בהחלט, לדעתי, משנה את התמונה, כי העובדה היא שצה"ל משמש שם כגורם מאפשר.
תמר ליברטי: גם פה במקרה שלנו יש לכאורה שתי מערכות של שיקולים – גם השיקול הביטחוני וגם השיקול של הרציפות התפקודית, למרות שאני חייב לומר: השיקול הביטחוני נמצא שם כל הזמן.
תמר ליברטי: גם אם אין חשש קונקרטי לגבי האזרח שמבקש להביע מחאה לאיזשהו נזק ביטחוני, השיקול הביטחוני נמצא שם כל הזמן בהקשר של האסדות, ולכן גם נקבעה הנחיה על ידי חיל הים, ולכן נקבע בכלל איסור ההתקרבות.
תמר ליברטי: מהבחינה הזו אני חושבת שצריך להיות גורם אחד שיתכלל את העמדה הביטחונית והשיקולים של הרציפות התפקודית.
תמר ליברטי: שני השיקולים האלה הם לא שיקולים בכלל לפתחה של משטרת ישראל שעוסקת ביבשה באיזון בין זכויות לצורך ציבורי.
תמר ליברטי: אנחנו לא נמצאים פה בסיטואציה של סדר ציבורי.
תמר ליברטי: אנחנו נמצאים בעולם אחר לגמרי, כשהאיזון כבר נעשה בעצם הוצאת הצו.
תמר ליברטי: זה משול לבקשה לקיים מחאה בתוך מתקן של בעלים כשלא התקיים - - הנחיית היועץ המשפטי לממשלה ללא הסכמת הבעלים, ולכן אין מקום פה לאיזון זכויות רגיל כמו שהמשטרה עושה ביבשה.
תמר ליברטי: לכן הפתרון שהמשטרה תהיה הגורם שמאשר את זה הוא לא פתרון ריאלי.
טל רוסו: אנחנו סתם מסבכים את זה.
טל רוסו: בסוף יש פה שטח סטרילי.
טל רוסו: זה לא שלמישהו יש בקשת אישור.
טל רוסו: אין אישור.
טל רוסו: זה שטח סטרילי שאין אפשרות להיכנס.
טל רוסו: זה לא ניתן לאישור לא על ידי משרד כזה או אחר.
טל רוסו: זה כמו מתקן צבאי.
טל רוסו: מישהו רוצה להפגין בתוך מתקן צבאי.
טל רוסו: אתה נותן לו להפגין?
טל רוסו: הוא מבקש אישור להפגין בתוך המתקן?
טל רוסו: לא.
טל רוסו: זה חלק מהמתקן, זה האזור הסטרילי שבו לא נכנסים, אף אחד.
טל רוסו: זה הכל.
טל רוסו: אין פה איזה אישור שצריך לבקש להיכנס כי אין כניסה.
טל רוסו: אתה צריך להגיד אם השטח הסטרילי אולי נראה לך גדול מידי, שיסבירו למה הוא כזה.
טל רוסו: אבל ברגע שהוא כזה – בים זה כאילו ששמת חומה, זה מתקן.
אבי דיכטר: כן, אבל השטח הוא שטח גדול, ללא ספק.
אבי דיכטר: אמר כאן איש חיל הים שהצורך בשטח הגדול – שזה זמן ההתראה שמאפשר למאבטחים על האסדה לפעול או להזעיק ספינה בפרק זמן סביר, וכו'.
אבי דיכטר: בוא נלך על תרחיש אחר.
אבי דיכטר: מסתבר שהדגים בתוך הפרימטר הזה של ה-3 ק"מ רדיוס – שם הדיג הוא יותר עשיר מאשר במקום אחר.
אבי דיכטר: הדייג הזקן - - -
טל רוסו: אתה לא נותן לו אישור.
טל רוסו: גם לדייג הזקן.
אבי דיכטר: אבל אני אומר:
אבי דיכטר: אם אתה רוצה לבקש אישור.
אבי דיכטר: אני שואל – מי יעשה את האיזון הסביר יותר, האם הגורם הצבאי או הגורם האזרחי שהוא זה שעוסק במתן אישורים?
טל רוסו: אתן לך דוגמה עם גבול עזה, הגבול הימי.
טל רוסו: יש שם באמת אזור דגה מדהים.
טל רוסו: כל הדייגים מנסים לחדור אליו, אבל זה אזור סגור.
טל רוסו: זה לא שהוא מבקש אישור.
אבי דיכטר: אבל זה אזור שבו המקום מסכן את המבקש, ופה אתה מדבר על מקום שבו המבקש לכאורה עלול לסכן את האסדה.
טל רוסו: אתה קבעת שטח סגור?
טל רוסו: זה לא משנה כרגע.
טל רוסו: ברגע שקבעת את השטח – אתה יכול להתווכח אם זה 70 מ', קילומטר, 3 קילומטר – על זה אתה יכול להתווכח.
טל רוסו: אבל ברגע שאתה צריך את השטח הזה סטרילי - - -
אבי דיכטר: אבל אנחנו ככנסת, כוועדה, אנחנו עושים את האיזונים ולא מקרה שהצו הוא לא צו של משרד הביטחון או של צה"ל אלא הוא צו של משרד ממשלתי, משני טעמים.
אבי דיכטר: לו זה היה רק מטעמים ביטחוניים הצו היה מוצא על ידי משרד הביטחון.
אבי דיכטר: פה הצו מוצא על ידי משרד התחבורה משום שיש לו שני טעמים: אחד, לשמור על רציפות התפקוד, האספקה וכו'.
אבי דיכטר: זאת אומרת שיש יכולת להיכנס לשם – מה לעשות, זה 10 ק"מ מהחוף, מים טריטוריאליים, זה לא ליד שום איום אלא בסופו של דבר – בתוך מדינת ישראל הריבונית יש אסדה שמטעמים מסוימים של חורשי רעה אתה עושה את המעגל הזה, אבל העובדה שבצו אתה מבקש להסדיר פרוצדורה שבה אפשר יהיה להיכנס לתוך השטח הזה – לצרכים שלי.
אבי דיכטר: מעבר לאספקה, אתה רוצה לדוג?
אבי דיכטר: אתה רוצה להפגין?
אבי דיכטר: ואני מניח שאנשים יצירתיים יביאו סיבות נוספות.
אבי דיכטר: אני שואל האם - - - למי נכון לפנות בבקשת האישור, לגורם הצבאי או לגורם האזרחי?
אבי דיכטר: משטרת ישראל זה הגורם האזרחי במקרה הזה.
אבי דיכטר: זה מה שאנחנו מנסים להבין.
אבי דיכטר: חיל הים אומר – רוצה אני.
אבי דיכטר: משטרת ישראל עוד לא אמרה האם היא רוצה או לא רוצה.
גדעון סער: היא אמרה שהיא תומכת - - -
תמר ליברטי: המשטרה חושבת שהיא לא הגורם הנכון.
תמר ליברטי: אני אבהיר את הדברים – אל"ף, גם אם מדובר בגורם אזרחי זה לא בהכרח צריכה להיות המשטרה.
תמר ליברטי: יש לנו פה את שר התחבורה שהוציא את הצו, יש שיקולים שקשורים לרציפות תפקודית שנמצאים במגרש של משרד אחר.
תמר ליברטי: המשטרה במובן הזה אין לה בעצם input באף אחד מהנושאים האלה.
תמר ליברטי: זה צריך להבין.
תמר ליברטי: דבר נוסף – לגבי האיזונים.
תמר ליברטי: אל"ף, ככל שיש צורך לבצע את האיזונים – אולי צריך לבצע אותם במסגרת הצו.
תמר ליברטי: הרי מה ישקול אותו גורם, אפילו גורם אזרחי, כשתוגש בקשה?
תמר ליברטי: האם זכות הדייג גוברת על החשש הקונקרטי – במקרה הזה מפגיעה ברציפות התפקודתית?
תמר ליברטי: איך המשטרה תדע את זה?
תמר ליברטי: אין לה כלים לבדוק את זה.
אבי דיכטר: למשטרה יש את הכלי הכי אפקטיבי.
תמר ליברטי: איזה כלי?
אבי דיכטר: קודם כל היא יודעת מי הפונה.
אבי דיכטר: כשאתה יודע מי הפונה, אני מניח שחיל הים, מאחר ואין לו יכולת לבדוק את זהות הפונה, האם יש בו סיכון ביטחוני או סיכון אחר, אז הוא פנה למשטרה, אני מניח, לבקש אישור, האם האיש הזה שמבקש להיכנס לתווך המדובר - - -
תמר ליברטי: איך הוא עושה את זה בצו השני?
תמר ליברטי: בוודאי שיש לו יכולת לדעת.
תמר ליברטי: לפחות לגבי הצד הביטחוני יש לו יכולת לדעת.
אבי דיכטר: בסיפור עזה הוא לא נותן אישורים.
אבי דיכטר: זה יכול להיות הרב הראשי או להבדיל אלף אלפי הבדלות – חשוד אחר.
קריאה: ולמה זה שונה פה?
אבי דיכטר: כי שם האיום הוא על המבקש.
טל רוסו: אם יש שם דגה – אתה פותח את הקטע שאתה לא תוכל לעמוד בו.
טל רוסו: אם יש שם דגה – כל דייגי ישראל יהיו שם.
טל רוסו: לפי מה תיתן אישור?
טל רוסו: לפי מה?
טל רוסו: בשדה התעופה, בנתב"ג, אני לא יודע איך זה היום, אבל היו שנים רבות שחקלאים גידלו תוצרת חקלאית.
אבי דיכטר: זה ארנה של מסלולים.
טל רוסו: זה היה שטח שלהם שהוחכר להם - - -
אבי דיכטר: תראה, השטח של הים הוא שטח שלנו, של האזרחים.
אבי דיכטר: הצבא קיבל טריטוריה לצורך שמירה על האסדה – 27 קמ"ר.
אבי דיכטר: חתיכת שטח.
אבי דיכטר: בשטח הזה קורים דברים.
אבי דיכטר: יש דגה.
טל רוסו: בממשלה הבאה יעלה הנושא של הרחקת האסדות, אז יהיה לך יותר פשוט.
טל רוסו: תרחיק אותן כל פעם מעבר למים הטריטוריאליים - - -
אבי דיכטר: אנחנו אחרי הדיון הזה.
אבי דיכטר: האסדה נקבעה 10 ק"מ מהחוף.
אבי דיכטר: היא לא קשורה לאיומים חיצוניים אלא היא חשופה לאיומים חיצוניים.
אבי דיכטר: האנשים שמגיעים לשם לא מאוימים מהאסדה, אלא ההפך – הם אמורים לייצר איום על האסדה.
אבי דיכטר: לכן צריך לבקש רשות, כי בדרך כלל אתה לא יכול להיכנס, אלא אם קיבלת רשות.
אבי דיכטר: אזרח במדינת ישראל בא לבקש אישור להיכנס לפרימטר הזה לצורך דייג, לצורך הפגנה, לצורך אחר.
אבי דיכטר: הגורם שצריך לקבל את ההחלטה הוא גורם צבאי, ואני שואל את עצמנו האם זה נכון שהשטח שהוא לא שטח צבאי סגור - - -
תמר ליברטי: אם היה מדובר במתקן צבאי בשטח המדינה, צה"ל לא היה צריך לתת אישור?
אבי דיכטר: שטח צבאי סגור זה משהו אחר.
יוני ספיר: אני יושב-ראש עמותה שנקראת "שומרי הבית".
יוני ספיר: אני רוצה לתת כמה מילים.
יוני ספיר: אני מציג בפניכם פה את בנק המטרות של חיזבאללה.
יוני ספיר: בנק המטרות של חיזבאללה כולל את שתי אסדות הגז של ישראל, ביניהן אסדת לוויתן.
יוני ספיר: נסראללה כבר הצהיר בשנתיים האחרונות מספר פעמים שהוא מתכוון לפגוע בעימות הבא באסדת לוויתן.
יוני ספיר: אני פה בשם האזרחים בעצם בא לדבר בשם הפצועים וההרוגים בהפצצת אסדת לוויתן, בשם הנערים שלא יוכלו יותר להלך על החופים בישראל כתוצאה משטח עם חומרים רעילים מאסדת לוויתן כתוצאה מהפגיעה, ובשם ילדים שיפונו מבתיהם ולא יוכלו לשוב לבתיהם כתוצאה מענן רעיל שיכה בחוף.
יוני ספיר: זה סצנריו שהתרחש בעולם.
יוני ספיר: שורת מומחים מ-2014 ועד היום אמרו לנו להיזהר מסצנריו כזה ומקרב אסדה אל החוף, החל במיכה רם ז"ל, שהיה מפקד חיל הים דאז, וקצין המודיעין שלו שאמרו ב-2014 שמבחינה צבאית נכון להגן על אסדות מעל המאגר, המשך בשייקה שצברגר שהיה סמנכ"ל חטיבת הטילים של רפאל, שמונה לנו את הארסנל הקיים של חיזבאללה – כמובן על פי מקורות גלויים ומספר לנו עד כמה מסוכן לקרב את האסדות אל החוף, המשך בשאול חורב, פרופסור, סגן מפקד חיל הים לשעבר שאומר בדוח עב כרס שני דברים מרכזיים: אל"ף, אסדת רגליים היא ברווז במטווח, שתיים – אסור לקרב אסדות אל החוף.
יוני ספיר: הוא מציע פתרון של אסדה צפה בקצה המים הסמוכים במרחק של 44 ק"מ.
יוני ספיר: בוגי יעלון – שאני מבין שהוא חבר ועדה אמר שבזמנו לאורך כל כהונתו היו אמורים להקים את האסדות מעל למאגר וצה"ל נערך לזה, כולל ברכש של 4 פריגטות בעלות של 430 מיליון אירו, ועוד מיליארדים רבים לאורך שנות התפעול בזיווד, בכוח אדם, בהדרכה וכדומה.
יוני ספיר: עוד אומר בוגי שלו היו שואלים אותו הוא היה ממליץ להשאיר את הסצנריו המקורי של אסדות צפות מעל למאגר.
יוני ספיר: הוא טוען גם שבתקופת כהונתו כשר ביטחון מעולם לא התקיים דיון במשרד הביטחון בנושא של מיקום האסדה, בוודאי שלא בראשותו.
יוני ספיר: יש רצף עד סוף 2018 כי גם ליברמן טוען את אותו הדבר: לא התקיים דיון במשרד הביטחון בנושא הזה, בוודאי שלא בראשותו.
יוני ספיר: בעצם אנחנו אומרים שתפקידו של צה"ל הוא להגן על אזרחי ישראל ולא על אסדות גז.
יוני ספיר: צה"ל יודע בכל מקום להגן על אסדות גז.
יוני ספיר: צה"ל קונסיסטנטי בעמדה הזו, בהגנה על מתקן – הוא יודע לבצע את זה בכל מקום, והרי לצורך זה בדיוק נרכשו אותן פריגטות מפורסמות.
יוני ספיר: באפריל 2016 בוצע שינוי מתווה הפיתוח של אסדת לוויתן.
יוני ספיר: באוקטובר 2016 – יושב פה הממונה על הנפט, חתם על תצהיר בפני בית המשפט שאומר: אין דוח ביטחוני.
יוני ספיר: זאת אומרת, שינוי המתווה היה ללא דיון ביטחוני וללא שצה"ל סמך את ידיו על העניין הזה.
יוני ספיר: יש תצהיר של הממונה על הנפט.
יוני ספיר: שנתיים לאחר מכן ושנה וחצי לאחר פרוץ המחאה בנושא אסדת לוויתן שטייניץ מצהיר מעל במת הכנסת: יש בידי דוח ביטחוני בכספת, אני אציג אותו בפני חברי ועדת החוץ והביטחון, והדוח הזה אומר שנכון למקם את האסדה בקרבת החוף.
יוני ספיר: הדוח הזה למיטב ידיעתי לא הוצג מעולם לוועדה הזו – בדקתי עם שורה של חברי ועדה.
יוני ספיר: אנחנו דורשים לדעת, מבקשים מכבוד היושב-ראש: מי כתב את הדוח הזה?
יוני ספיר: מתי הוא נכתב?
יוני ספיר: מדוע הוא נכתב בדיעבד?
יוני ספיר: ואנחנו מבקשים לקיים דיון בוועדה הזו ולאמת את הדוח הזה מול אותם מומחים שהזכרתי שטוענים את ההפך הגמור, וטוענים שיש להרחיק את הסכנה הזו מחופי ישראל ומאזרחי ישראל, וזו הנקודה המרכזית.
יוני ספיר: ואנחנו רוצים שחברי הוועדה הזו יוכלו להסתכל לילדי ישראל בעיניים אחרי הפגיעה ולומר – עשינו את הכל, בדקנו את זה לעובי הקורה, נכנסנו לעומק הדברים ואנחנו יודעים להגיד לכם שזה הסצנריו הנכון מבחינת ההגנה על אזרחי מדינת ישראל.
יוני ספיר: למעשה, זו תפקידה של הוועדה הזו לבקר את הרשות המבצעת, ובהקשר הזה אני אומר לכם מתוך ידיעה, מתוך חקירה של שנים: הרשות המבצעת לא ביצעה את תפקידה כהלכה, ולא נעשה דיון ביטחוני בנושא של קירוב האסדה אל החוף.
יוני ספיר: הנושא הזה התקבל כלאחר יד ויש פה סכנות אמיתיות לאזרחי ישראל, לא לאסדת הגז.
יוני ספיר: שיגיד הממונה בהמשך שהיא אמורה לספק 12 BCM לתושבי ישראל.
יוני ספיר: BCM זה מיליארד מ"ק, היא הכרחית לצרכי חברת החשמל.
יוני ספיר: ואני אומר לכם מתוך המומחים שלנו – היא לא תספק 12 BCM כי אין לקוחות בהיקף הזה בישראל.
יוני ספיר: למעשה, חוזים ארוכי טווח יש בישראל בהיקף מזערי של 0.75, למעט חוזים זרים שרובם על העץ, ולא קיימים, עם מדינות זרות.
יוני ספיר: החוזה עם חברת חשמל הוא חוזה זמני ולא מחייב.
יוני ספיר: אין שום דחיפות לפיתוח המאגרף יש דחיפות בלהגן על אזרחי ישראל, וזה לא נעשה כהלכה.
יוני ספיר: זו תפקידה של הוועדה הזו – לבוא ולקיים את הדיון הזה כאן, בוועדה, להביא מומחים משני הצדדים.
יוני ספיר: מי שכתב את הדוח המפורסם הנעלם – ואין לנו כרגע מושג מי כתב אותו כי הענף שהוזכר ב ynet שכתב אותו לא קיים בחיל הים.
יוני ספיר: זה מבדיקה עם בכירים בחיל הים, מול אותם גורמים שטוענים שאסור למקם את האסדות בקרבת החוף.
יוני ספיר: תודה רבה.
אבי דיכטר: למרות שזה לא נושא הדיון שלנו אבל אני ככה תוהה – כשהוקמו שתי האסדות תמר וים תטיס - פי 2 במרחק מהאסדה הנוכחית - - -כמה שנים זה?
יוני ספיר: שש וחצי שנים זה פועל.
יוני ספיר: תמר פועלת שש וחצי שנים.
יוני ספיר: ים תטיס הרבה יותר.
יוסי וירצבררגר: 2004.
אבי דיכטר: מה היו אז - - הרי בסופו של דבר האסדות האלה ממוקמות מול חופי ישראל.
יוני ספיר: תרחיש של שפך מאסדת תמר על פי נובל אנרג'י הוא תרחיש שמזהם 223 ק"מ חוף, והזוהמה הזו של חומר שנקרא – קונדנסט היא זוהמה שיכולה להשפיע לאורך עשרות שנים על פי מומחים מהעולם, והדברים האלה התרחשו בעולם.
יוני ספיר: אין היערכות של ישראל לתרחיש מהסוג הזה.
יוני ספיר: יתרה מזאת, המומחים שלנו בסימולציות שאנחנו עשינו – מומחים מהעולם, ולקחנו מומחים מהעולם על חשבון כספם של האזרחים, מראים שהשפך שיגיע לחוף הוא פי 7 עד 10 ממה שנראה לנובל אנרג'י.
יוני ספיר: יש פה סכנה חמורה ביותר לישראל, לביטחון ישראל, לתיירות הימית, לחקלאות הימית, להמשך השימוש בחפים כפי שמשתמשים בהם היום, וכמובן, ליישובים סמוכי חוף.
יוני ספיר: האם פיקוד העורף ערוך לפנות יישובים גדולים?
חגית אייזנמן: אני חייבת להעיר לעניין הזה.
חגית אייזנמן: אני יועצת משפטית במשרד האנרגיה.
חגית אייזנמן: המיקום של האסדה הוא פרי עבודה של ועדות תכנון של כל המשרדים הממשלתיים, של כל המומחים שעבדו עם המדינה.
חגית אייזנמן: הוגשו עתירות רבות נגד האסדה ובכל זאת הכל אושר.
חגית אייזנמן: העתירה האחרונה שהעניין שלה היה בדיוק הנושא הביטחוני – הומלץ בחום לעותרים למשוך אותה והם אכן משכו אותה.
חגית אייזנמן: להעלות פה עכשיו את כל הטיעונים האלה –זה לא רלבנטי.
גדעון סער: איפה היא נדונה?
קריאה: בבג"צ.
גדעון סער: מתי?
יוני ספיר: ביולי האחרון.
יוני ספיר: למעשה, בג"צ לא נכנס לעובי הקורה - - -
חגית אייזנמן: כל הטיעונים האלה נשמעו פעם אחרי פעם על ידי כל מוסדות המדינה הרלבנטיים, על ידי משרד הביטחון.
חגית אייזנמן: גורמים במשרד הביטחון חתמו על תצהיר לבג"צ שמבהיר למה הם חושבים שהמיקום הנוכחי הוא נכון.
חגית אייזנמן: הג"א אפילו אמר – מבחינתי אין שם אין שם תרחיש ביטחוני, זה מספיק רחוק מהחוף ואין מגבלות שם.
חגית אייזנמן: אז להתחיל לספר סיפורים ולהגיד – זה המומחים - - -
יוני ספיר: סיפורים?
יוני ספיר: ממפקדי חיל הים לשעבר?
יוני ספיר: משר הביטחון לשעבר?
אבי דיכטר: שאלתי אותך קודם ולא קיבלתי תשובה, שאלתי אפילו בתור תושב אשקלון, לא רק אזרח ישראל ויושב-ראש הוועדה: מאחר וכל מה שתיארת התרחש מול הבית שלי, לצורך העניין.
אבי דיכטר: אני לא זוכר את ההפגנות כשים תטיס קובעה במיקום שלה לפני 15 שנה.
יוסי וירצבררגר: יתרה מזאת – אסדת תמר עברה אליך בגלל ההתנגדות של - - -
יוני ספיר: זו פארסה שצריך פעם אחת למחוק אותה מעל השולחן.
יוני ספיר: למעשה, מי שאישר את אסדת תמר אישר אותה משום ש – אני מזכיר – צינור EMG פוצץ והיה צריך להכניס דחוף גז מישראל.
יוני ספיר: המיקום הזה אושר בשל צנרת שהיתה קיימת על חוף - - ים תטיס וזו היתה הדרך הכי מהירה לממש כניסת גז לישראל.
יוני ספיר: לכן השר לנדאו אז אישר את הקמת אסדת תמר.
יוני ספיר: אין שום קשר למחאה אזרחית, אנחנו בכלל לא היינו פעילים, לא היינו בעניין הזה.
יוני ספיר: מחאה אזרחית התעוררה לאור אירועים שהתרחשו בעולם, והתחרשו שורה של אירועים בעולם - - -
אבי דיכטר: - - - התחילה עוד בחוף דור, הרי תמר זה היה החליף של חוף דור.
יוני ספיר: לשמחתם של תושבי ישראל המפעל הזה לא הוקם ביבשה, כי אנחנו יודעים מה אסדת פולטת.
יוני ספיר: היא פולטת פי 17 חומרים מסרטנים מאשר בז"ן בחיפה.
יוני ספיר: לשמחתם של תושבי ישראל המחאה הזו צלחה וזה לא הוקם ביבשה אלא הורחק אל הים, כי החומרים האלה מסרטנים והורגים.
קריאה: אז היתה מחאה.
יוני ספיר: אבל היא לא מחאה – שוב, "שומרי הבית" פעילים בשנתיים האחרונות.
יוסי וירצבררגר: לא אמרתי שום - - -
יוני ספיר: הפוסק בעניין של תמר היה השר לנדאו והוא התגאה בסוף תפקידו שזו ההחלטה הכי חכמה שהוא קיבל במהלך כהונתו.
יוני ספיר: את זה שכח להזכיר הממונה על - - -
אבי דיכטר: עוד התייחסויות של הגופים?
אבי דיכטר: משרדי הממשלה.
יגאל סלוביק: אני ראש אגף לוט"ר במל"ל.
יגאל סלוביק: חשוב להבין שכאשר אנחנו מדברים על 3 ק"מ שטח ביטחוני סגור או מרחב סגור אנחנו מדברים על כלל סדר הפעולות שנדרש לבצע בהקשר הביטחוני.
יגאל סלוביק: זה לא רק הסוגיה של - - -כמה זמן משך הפעולות הנדרשות לביצוע על מנת להציל את ה - - -מהאסדה ולא בהכרח בלובי כזה או אחר.
יגאל סלוביק: אכן תהיינה פעולות כאלה ואחרות שצריכות להתבצע בתוך האסדה וכמה זמן לוקח לממש אותן וחלק אחר הוא גם הסוגיה הבטיחותית של מי שבאותו מרחב בהנחה שיהיה אירוע ביטחוני – איזה פעולות יצרכו להתבצע על מנת למנוע אותו כשיש אזרחים באותו מרחב נתון.
יגאל סלוביק: לכן הוחלט על אותם 3 ק"מ.
יגאל סלוביק: עמדת המל"ל היא כעמדת חיל הים, המשטרה ומשרד התחבורה.
אבי דיכטר: זאת אומרת?
יגאל סלוביק: שטח סגור.
אבי דיכטר: עוד ממשרדי הממשלה והגופים?
אריאל סיזל: עמדתנו היא כעמדת משטרת ישראל כפי שהוצגה כאן.
אריאל סיזל: אנחנו חושבים שבכל מקרה יעדים שכרוכים בים הם הרבה פעמים בעלי גוון ביטחוני וקשה לעשות את הדיכוטומיה בין ההיבט הביטחוני וההיבט האזרחי, המחאה.
אריאל סיזל: לכן אנחנו חושבים שהרשות המוסמכת צריכה להיות חיל הים, בעניין הזה.
אבי דיכטר: שאלות של חברי הכנסת?
גדעון סער: אין שאלות.
טל רוסו: אמרנו – זה צריך להיות כמו כל מתקן.
טל גונן: אני מ "שומרי הבית".
טל גונן: אני רוצה לייצג את הצד של הציבור, ציבור אדיר שרואה באסדת לוויתן קרובת החוף סכנה בריאותית וביטחונית, וכמי שבסופו של דבר יוצאים לאותן הפגנות שתיארת ביבשה ובים, אנחנו אכן רוצים להמשיך ולהפגין בכל מקום שנוכל – בים וביבשה.
טל גונן: עצם זה שההחלטה כבר התקבלה למקם את האסדה קרוב לחוף מבחינתנו זה לא סוף המאבק, וגם ההגעה שלה זה רק תחילתו.
טל גונן: אנחנו הולכים להפגין ככל שנצטרך כדי להגן על העתיד של הילדים שלנו, גם אם זה ב-20 השנים הקרובות.
טל גונן: אני אומר שוב – אתה יכול לראות, לא יושב מולך איזשהו אנרכיסט או מי שבא לפגוע באסדה.
טל גונן: אנחנו ארגון שומרי חוק.
טל גונן: אני אישית רב סרן במילואים, הייתי לוחם ואני מבצע עשרות ימי מילואים בשנה, וכן, אני אהיה שם בים להפגין כי זו חובתי האזרחית, כך אני תופס אותה.
טל גונן: חשוב לי שהוועדה הזו תכיר את זה.
טל גונן: אני חושב שאני מייצג פה ציבור אדיר שחושב שלא נערכו הדיונים המתאימים, כמו שיוני תיאר כאן מקודם, לא באספקט הביטחוני וגם לא בהיבטים הבריאותיים.
טל גונן: עדיין נשאלת השאלה מה הביא לקירוב האסדה לחוף לגז שבסופו של דבר רובו ככולו מיועד ליצוא – וגם זה בסימן שאלה.
טל גונן: יש פה מפגע מאוד גדול בביטחון של מדינת ישראל, בביטחון שלנו כתושבים.
טל גונן: אנחנו נעמוד על המשמר כמה שצריך ונפגין, ואני ממתין לשמוע למי אני צריך לפנות, למשטרה או לחיל הים, כדי לתאם את ההפגנה הבאה.
אבי דיכטר: הזיהום מתחנות הכוח – חשמל, חלק מהחשמל הוא לייצוא, אמנם במקרה הזה לרצועת עזה – זה גם כן חלק מהתחום שאתם עוסקים או שאתם עוסקים רק ב - - -מכיוון הים?
יוני ספיר: כן.
יוני ספיר: אנחנו עוסקים גם בעניין של התחנות הפחמיות.
יוני ספיר: למעשה, לדעתנו ממשלת ישראל כרכה בצורה לא הגונה את הפיתוח של לוויתן בתחנות הכוח הפחמיות בחדרה.
יוני ספיר: חוות דעת של מומחים אומרות שעל פי היתירות במשק החשמל בישראל אפשר היה לסגור את התחנות בחדרה כבר לפני שנתיים ולחסוך מאות חיי אדם באזור.
יוני ספיר: ממשלת ישראל בעצם החליטה שהא בהא תליא וכרכה את פיתוח לוויתן בסגירת הפחמיות, מעשה לא מוסרי כלפי אזרחי האזור.
יוני ספיר: אנחנו סבורים שבעת הזו כשמחירי החשמל – אני מסכל לרגע רק על הצד הכלכלי – מחירי החשמל כתוצאה מאנרגיה סולארית הם שליש עד חצי מאשר אלה שבאמצעות גז, נכון יהיה לישראל להשליך יהבה על פיתוח מואץ של יכולת שימוש באמצעות אנרגיה סולארית, לרבות אגירה, לרבות סוללות, כדי שהשר שטייניץ לא ישאל שוב מעל כל במה רעננה מה נעשה בחשוך.
יוני ספיר: יש פתרונות לזה בעולם.
יוני ספיר: כך החליטה לוס אנג'לס בשבוע שעבר להפסיק להשתמש באנרגיות דלקים לרבות גז אלא בעתות חירום, כך החליטה ניו יורק וכל זה בניגוד לעמת טראמפ, כך החליטה שורה של מדינות בעולם שעברו באופן מלא לשימוש באנרגיות נקיות שהן גם זולות יותר וזה מוריד את יורק המחייה בישראל, והן גם נקיות יותר.
יוני ספיר: אני חושב שישראל התמכרה לגז.
יוני ספיר: אני חושב שהשיקולים של ישראל בעניין הזה הם לא ענייניים.
יוני ספיר: אני חושב שיש השפעה כבדה של שיקולים כלכליים על שיקול הדעת של משרד האנרגיה בהקשר הזה.
אבי דיכטר: אם אין לחברי הכנסת שאלות אנחנו עוברים להקראה והצבעה.
עידו בן יצחק: רק שתי הערות פרוצדוראליות מבחינת אישור התקנות.
עידו בן יצחק: ברמה העקרונית תקנות של שר התחבורה מובאות לאישור ועדת הכלכלה.
עידו בן יצחק: מאחר שאין ועדת כלכלה ומאחר שהחוק עצמו שמסמיך את השר לקבוע תקנות לא קובע במפורש איזו ועדה תדון בזה, נמצא שמבין הוועדות הקיימות כרגע בכנסת הוועדה המתאימה ביותר זו הוועדה הזו, ולכן התקנות מובאות לאישורנו.
עידו בן יצחק: עניין נוסף, קוראים לזה – הוראות שעת חירום.
עידו בן יצחק: זה לא תקנות שעת חירום.
עידו בן יצחק: המעמד של זה הוא זהה לתקנות.
עידו בן יצחק: זה נובע מההיסטוריה החקיקתית של החוק שמסמיך להוציא את אותן הוראות.
עידו בן יצחק: אגב הדיון הקודם שהיה לנו – זה אחד החוקים שהתוקף שלהם מותנה במצב חירום ויצטרכו להסדירם בחוק חדש.
עידו בן יצחק: אני קורא: אני רק אציין שהעונש על ההפרה של האיסור הזה לפי החוק הוא עד שנת מאסר.
עידו בן יצחק: אני ממשיך בקריאה: בתוספת מופיעה מפה, בעמוד האחרון ומתואר בה השטח.
אבי דיכטר: מי בעד אישור הבקשה של הוראות שעת חירום (פיקוח על כלי שיט) (איסור שיט סביב אסדת ההפקה לוויתן), התשע"ט-2019, כפי שקרא היועץ המשפטי?
אבי דיכטר: הבקשה אושרה פה אחד.
אבי דיכטר: תודה רבה, ישיבה זו נעולה.
אבי דיכטר: אני מניח שכולם רואים שחסר כאן מנהל הוועדה, שמואל לטקו, ואנחנו משתתפים בצערו – אביו נפטר לפנות בוקר וההלוויה תהיה מחר בשעה חמש.
אבי דיכטר: אנחנו שולחים מכאן את תנחומינו.
אבי דיכטר: לטקו איבד את אימו לפני חצי שנה.
אבי דיכטר: כמי שליווה את לטקו וראה את האופן שבו הוא סעד את שני ההורים, זה באמת פרק ללמוד ממנו מה זה כיבוד אב ואם.
אבי דיכטר: אבל המציאות היתה קשה יותר מכל דבר אחר, ומכאן אנחנו שולחים את תנחומינו ללטקו ולמשפחה.
אבי דיכטר: במעבר חד לעניין אחר, הזדמנות לפני שאנחנו נכנסים לעובי הקורה, להגיד למוטי תודה רבה על התקופה – שנה, כמה זה היה?
מוטי מרדכי מנדלסון: שנה.
רחל שני: היו"ר אבי דיכטר: מוטי היה כאן שנה בייעוץ המשפטי, ליווה אותנו, והיום זו הישיבה האחרונה.
קריאה: השעות האחרונות.
אבי דיכטר: השעות האחרונות - - -
מיכל רוזין: זה נשמע רע - - -
אבי דיכטר: בוועדה, בוועדה.
אבי דיכטר: תודה רבה על כל השנה הזו.
אבי דיכטר: בהצלחה במבחנים – אוטוטו, נכון?
אבי דיכטר: בדצמבר?
אבי דיכטר: ומניסיון העבר, עוד ניפגש פה.
מוטי מרדכי מנדלסון: בשמחה רבה.
אבי דיכטר: אתה יכול לשאול אחרים בוועדה.
אבי דיכטר: סליחה ששיתפנו את כולם, אבל בכל אופן אלה אנשי צוות הוועדה.
אבי דיכטר: אנחנו מתכבדים היום באיחור מסוים, אבל קרו כמה דברים, היו בחירות ועוד בחירות, ולא ידענו בדיוק מתי אפשר יהיה לעשות את זה בראש שקט, וראינו שאנחנו לא רוצים למשוך את הטיפול בדוח הנקח"ל.
אבי דיכטר: מאחר שנכנסו בחירות נוספות ועד שתיכון הכנסת הבאה ותיכון הממשלה הבאה, הסיפור הזה יביא אותנו לפאתי אוקטובר-נובמבר, לא לפני זה.
אבי דיכטר: ולכן בניגוד למקובל לומר אחרי החגים, אנחנו החלטנו לומר, זהו זה, it's about time, ונקיים את הישיבה כאן היום.
אבי דיכטר: אז קודם כל אני שמח על חברי הכנסת שהגיעו.
אבי דיכטר: קיבלנו את הדוח הזה לעיוננו.
אבי דיכטר: אני מניח שחברי הכנסת מכירים אותו.
אבי דיכטר: אני מניח שהנקח"ל יֵדע לדבר על עיקריו בפנינו.
אבי דיכטר: לאחר שהסקירה תינתן על ידי הנקח"ל אנחנו נסגור את הישיבה.
אבי דיכטר: כרגע הישיבה פתוחה, כפי שאתם רואים.
אבי דיכטר: אני אומר את זה בראש ובראשונה לך, הנקח"ל.
אבי דיכטר: צריך לקחת את זה בחשבון.
אבי דיכטר: אני אומר לחברי הכנסת – אנחנו נסגור את הדיון לאחר שתסתיים סקירת הנקח"ל, כדי שאפשר יהיה לעשות דיון ולא להיות מוגבלים במה אומרים ומה שואלים ומה עונים.
אבי דיכטר: לכן הוא יהיה דיון סגור וחסוי כדי שיהיה אפשר לדבר גם מעבר למגבלות.
אבי דיכטר: הנושא הזה מספיק חשוב עם לא מעט ניסיונות שלנו מהעבר.
אבי דיכטר: ובכל מקרה נקדיש לזה שעה וחצי, זה זמן המסגרת שקיבלנו לדיון הזה.
אבי דיכטר: אני מניח שהדוח הזה מקבל לאחר מכן תפוצה ממילא, אז יוכלו לעסוק בו גם בהיבט הציבורי מעבר לצרכים שלנו כוועדת החוץ והביטחון.
אבי דיכטר: אדוני הנקח"ל, בבקשה.
איתן דהן: תודה רבה.
איתן דהן: לפתיח אני אציג שאני נמצא כאן.
איתן דהן: איתי נמצאות גם הרמ"חית היוצאת – אתמול היה לנו ערב פרידה מאתי שבסך הכול מימשה את תפקידה בצורה מצוינת במהלך קרוב לחמש שנים, ומחליפה אותה מור וליק שמגיעה אלינו מתפקידי ליבה בתוך צה"ל, מתפקידה האחרון בלכת הרמטכ"ל.
אבי דיכטר: אתי היתה למיטב זכרוני זמן לא קצר - - -
איתן דהן: חמש שנים כמעט.
אבי דיכטר: תודה רבה, קודם כל, ובהצלחה בכל כיוון שתפני.
אבי דיכטר: ובהצלחה לך.
אבי דיכטר: אנחנו מכל הלב מאחלים בהצלחה.
אבי דיכטר: תאמיני לי, תצטרכי את זה.
איתן דהן: ונמצא אתנו דוד היועמ"ש, שמסייע לנו כמובן בכל העבודה המקצועית בהיבט המשפטי.
איתן דהן: ראשית, מתחילת השנה אני משמש כממלא מקום נקח"ל, בנוסף על תפקידי כמבקר מערכת הביטחון בתוך משרד הביטחון.
איתן דהן: אני חושב שנכון כבר בפתיח להביע הערכה רבה לאנשי היחידה שפעלו במהלך השנה האחרונה, ובוודאי ב-2018 ולפני כן, גם בראשותו של בריק, על טיפול מקצועי, מדויק, עמוק בכל קבילות החיילים כפי שנכתבו במהלך השנים האחרונות.
איתן דהן: והדוח שאני אציג כאן מתבסס כמובן על שנת 2018, ותוך כדי אביא גם דוגמאות מתוך השנה הזו כדי שבהיבט הרלוונטיות של הדוח הוא ייגע בדוגמאות עכשוויות.
איתן דהן: הדוח מלא בדוגמאות, ולכן העברנו אליכם את הדוח מספר שבועות טרם הדיון על מנת שתוכלו לעיין בהן ולראות.
איתן דהן: אני אפרט את חלקן בהמשך, אי אפשר לעבור על הכול כמובן.
איתן דהן: אבל אני אגע בעיקרי הדוגמאות ואנסה לתמוך את הטענות שלי בדוגמאות שראינו בתוך קבילות החיילים ובתשובות שאנחנו נתנו.
איתן דהן: (הצגת מצגת) בכל שנה יש קרוב ל-7,000 קבילות.
איתן דהן: בשנה הזה כ-6,750 קבילות שהוגשו אלינו, ומתוך הקבילות שאנחנו בדקנו מעל 60% מהקבילות נמצאו כקבילות מוצדקות.
איתן דהן: כלומר, אנחנו בדקנו אותן, הבנו שאכן יש בטענות החייל צדק, וכמובן גם כתבנו את התשובות הנכונות לאן שצריך, בעיקר למפקדים.
איתן דהן: כ-12% מהקבילות הן קבילות של אנשי קבע.
איתן דהן: אני רואה בזה מספר משמעותי, אני אציין את זה בהמשך.