GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבי דיכטר: דילגנו קודם בטעות על חבר הכנסת ינון אזולאי, אז אנחנו מתקנים את הטעות.
אבי דיכטר: ינון, בבקשה.
מיכאל מלכיאלי: הטעות הנוספת היא שקוראים לי מיכאל מלכיאלי.
אבי דיכטר: מיכאל מלכיאלי.
מיכאל מלכיאלי: אני צריך יום אחד לעשות סלפי עם טראמפ, ואז אף אחד לא ישכח את השם שלי.
אבי דיכטר: שתי טעויות בבת אחת.
קטי קטרין שטרית: עכשיו, מה שקרה הוא שאורן, עם כל הנבחרת הנהדרת שפה, פטר אותם עכשיו מלעשות.
קטי קטרין שטרית: לזרוק משהו לראש הממשלה - - -
אורן אסף חזן: לא.
קטי קטרין שטרית: לא, לא.
קטי קטרין שטרית: לזרוק משהו לראש הממשלה – כשאני מחזיקה פה, אני רואה פה יחד עם הרב לאו פנה ואמר שהוא מאשר את ההנגשה.
אבי דיכטר: רבותי, סליחה, זמן הדיבור כרגע הוא של מלכיאלי בלבד.
אורן אסף חזן: - - - זה עוד יותר - - -
קטי קטרין שטרית: עכשיו אתה כבר - - - בכלל לעסוק בזה.
אבי דיכטר: חבר הכנסת מלכיאלי בלבד.
מיכאל מלכיאלי: לא, שלוש – לאזולאי, ושלוש – בשבילי.
מיכאל מלכיאלי: ..
אבי דיכטר: לא לעשות אתך עסקים...
מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.
מיכאל מלכיאלי: אגב, במאמר מוסגר, ישבתי כאן קודם, ומישהו שלח לי בהודעה: האם זה נכון שאת ועדת חוץ וביטחון מנהל אדם חרדי עכשיו?
מיכאל מלכיאלי: אמרתי: למה אתה חושב?
מיכאל מלכיאלי: והוא אמר: אתה יושב כאן, בכיסא היושב-ראש.
מיכאל מלכיאלי: נסגור את נושא הגיוס בכמה דקות, ויש לנו קואליציה.
מיכאל מלכיאלי: קודם כול, אני רוצה להודות לך באמת על קיום הדיון.
מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לומר שאני פחות מעודד מהפעם הקודמת.
מיכאל מלכיאלי: פתחתי בזה בתחילת דבריי בפעם הקודמת, כשישב כאן קובי אלירז וצעק כאן מספר פעמים וגם כתב לי את זה אחר כך: בתשע"ט המעלית כבר תהיה בנויה.
קטי קטרין שטרית: עד ינואר 2019.
מיכאל מלכיאלי: לנו הוא אמר "תשע"ט".
מיכאל מלכיאלי: יכול להיות שהוא חשב שאני לא יודע מה זה ינואר.
קריאה: נכון, תשע"ט.
מיכאל מלכיאלי: בעצם, הוא חזר ואמר כמה פעמים: תשע"ט – תהיה מעלית.
מיכאל מלכיאלי: אני באמת מבקש מכם:
מיכאל מלכיאלי: בואו ננסה להיצמד ללוחת-זמנים - - -
גדעון סער: יש עוד כמה חודשים.
קטי קטרין שטרית: הוא גם אומר שאם העירייה לא תסכים, אנחנו נעשה את זה לבד ללא אישור של העירייה.
מיכאל מלכיאלי: מי כמוכם יודע מה זה הליך הביורוקרטיה - -
אורן אסף חזן: אבל הוא לא יכול לעשות את זה בלי - - - של ראש הממשלה.
קטי קטרין שטרית: אבל הוא נציג ראש הממשלה.
אבי דיכטר: קטי ואורן, תנו למלכיאלי לדבר.
אבי דיכטר: אין מה לעשות.
מיכאל מלכיאלי: - - וכמה זמן הוא לוקח.
מיכאל מלכיאלי: אני עדיין רוצה לומר: אם אתם באמת חושבים – ואני חושב שזה גם מה שיקרה בסוף – שתצאו להליך מול הרשות או מול עיריית חברון, תצאו במקביל לפרסום כבר של נושא הפקעה.
מיכאל מלכיאלי: זה לא סותר.
מיכאל מלכיאלי: אתם יכולים לעשות את זה.
מיכאל מלכיאלי: בואו, נניח, שתקבלו את ההחלטה בעוד חצי שנה – לצאת להפקעה הפרסום לוקח שלושה חודשים, ויהיה על זה ערר וברור שזה יגיע לבית-משפט, ועוד שנתיים בזבזנו על מה?
מיכאל מלכיאלי: על ההליך של הפרסום של ההפקעה.
מיכאל מלכיאלי: מותר לכם היום במקביל; עם המשא ומתן שאתם עושים עם מי שאתם עושים וזה בסדר גמור, תצאו להליך של פרסום של הפקעה.
מיכאל מלכיאלי: חבל על הזמן הזה.
מיכאל מלכיאלי: דבר אחרון – עוד פעם לחסוך זמן.
מיכאל מלכיאלי: אנחנו יודעים שגם אחרי שבית-המשפט יאשר את ההפקעה, נצטרך להתכנס כולם, לכנס את משרד התיירות ואת משרד הדתות, לגבי איך מעבירים את הכסף ומי במשרד הביטחון יקבל את זה, להוציא מכרז לביצוע – זה עוד שנתיים.
מיכאל מלכיאלי: אני מציע שבמקביל מעכשיו תקימו איזושהי ועדה אצלכם במשרד הביטחון יחד עם הדתות והתיירות על מנת שכבר יהיה הליך כך שברגע שזה יקרה יודעים מיידית להגיש את זה יחד עם הפרסום שנתחיל להגיש אותו מעכשיו, ונקווה שזה ייקח כמה שיותר מהר.
מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.
אורן אסף חזן: זה מה שהובטח לפני חצי שנה.
אבי דיכטר: תודה רבה, חבר הכנסת מלכיאלי.
אבי דיכטר: בועז אחד העם, בבקשה.
בועז אחד העם: כבוד היושב-ראש, תודה רבה.
בועז אחד העם: אעשה זאת בקצרה.
בועז אחד העם: שלוש נקודות: קודם כול, פתרון זמני הוא באמת זול והוא הכרחי, אבל אני מבקש שאם הוא יתבצע – שתהיה התחייבות שזה לא יבוא על חשבון פתרון קבוע, כי הרבה פעמים פתרון זמני הופך לקבוע ואנחנו לא רוצים את זה.
בועז אחד העם: דבר שני – אני רוצה לשאול איך אנחנו מגדירים כישלון.
בועז אחד העם: אנחנו יכולים לשים לוח-זמנים, אבל מצד שני אנחנו צריכים לשאול את עצמנו מתי הגורמים, שאחראים על איזושהי תוצאה ואינם יכולים להציג אותם, הם אינם הגורמים המתאימים.
בועז אחד העם: לכן, בעצם, האם אפשר יהיה להגדיר איזושהי נקודה לא רק של זמנים אלא גם של מטרה, ואז לדעת האם אנחנו יכולים לעשות את זה בדרך אחרת.
עוזי דיין: זה בעייתי.
בועז אחד העם: הנקודה השלישית היא: ההיבט הפוליטי – שאני באמת מקווה שישימו פה לב שלא יהיה אפשר לנצל את זה מבחינה פוליטית, כי קל מאוד להאשים את ישראל בכך שמשתמשים בנכים כדי להשיג הישגים פוליטיים.
בועז אחד העם: אני אומר שזה בדיוק ההפך.
בועז אחד העם: אנחנו צריכים לומר שזה בדיוק ההפך: זו פוליטיקה על חשבון הנכים.
בועז אחד העם: אנחנו אומרים שיש פה אינטרס משותף לשני הצדדים.
בועז אחד העם: יש פה הזדמנות פז להראות שיש פה משהו שהוא לא חייב היות דווקא לניגוח אלא דווקא משרת את שני הצדדים, ואנחנו באים ומממנים ומקדמים, ואם הצד השני מתנגד – אז זו פוליטיקה על חשבון הנכים.
בועז אחד העם: צריך שלא ישתמע להפך, שאנחנו מנצלים את הנכים כדי להשיג הישגים פוליטיים כדי לנגח אותם וכדי לטעון כל מיני טענות כאלו ואחרות.
בועז אחד העם: לכן, אני חושב שיש פה הזדמנות פז, ולכן צריך לחשוב איך אנחנו מנצלים אותה כדי שבאמת המטרה של הנגישות תושג אבל גם שזה לא יפגע פוליטית.
בועז אחד העם: בסוף, אני אומר שאני נפגעתי בתאונה בשנת 2006, ואני מקווה שמתי שהוא בזמן הקרוב אני כן אוכל להגיע למערת המכפלה.
בועז אחד העם: תודה רבה.
אבי דיכטר: אברהם בן-יוסף, שלוש דקות לרשותך.
אברהם בן-יוסף: קודם כול, רמ"א הזכיר בדבריו נושאים שנעשו בשנה או בשנה וחצי האחרונות מסביב ליישוב היהודי, ואכן כך וישר כוח.
אברהם בן-יוסף: אבל הנושאים האלו הם בעיקרם מסביב לישוב.
אברהם בן-יוסף: הם חשובים מאוד, אבל הם לא במערת המכפלה.
אברהם בן-יוסף: הנושאים, שהינדי דיבר עליהם, נושאים שקשורים לביטחון, לבידוק ולמתקני בידוק חדשים, הם גם נושא חשוב מאוד וגם על זה ישר כוח, אבל זה בוצע בשטח שכבר היה בתפיסה לצרכי ביטחון הרבה שנים; היו שם עמדות בידוק ישנות והחליפו אותן.
אברהם בן-יוסף: אלה דברים חשובים.
אברהם בן-יוסף: במערת המכפלה אנחנו לא רואים את ההתקדמות במשא ומתן בניגוד לדברים אחרים שנעשו.
אברהם בן-יוסף: נקודה שנייה – בתור נציג הישוב, אני מבקש להוריד את כל הרעיונות של הפתרונות הזמניים וזחלילים, דברים טובים ככל שיהיו.
אברהם בן-יוסף: זה לא מכובד ולא מכבד את המקום.
אברהם בן-יוסף: אני בתפקיד כבר 30 שנה, ודבר אחד אני יכול להגיד: בחברון – מה שעושים זמני.
אברהם בן-יוסף: ..
אברהם בן-יוסף: את הפרויקט הזה יעשו רק פעם אחת; או שיעשו את זה נכון בצורה טובה לאורך שנים או שיעשו משהו שכולנו נצטער ונתכנס בעוד שנתיים לדבר איך משפרים את זה.
אברהם בן-יוסף: נקודה שלישית – איריס הזכירה, ואני רק רוצה להרחיב טיפה בדבר הזה.
אברהם בן-יוסף: יש נושא שניתן לעשות היום בלי לגעת במערת המכפלה, וזה אפילו לא בשדה המכפלה; זה מחוץ לשדה המכפלה.
אברהם בן-יוסף: (השר לשירותי דת יצחק וקנין נכנס לחדר הישיבות.
אברהם בן-יוסף: ) היא דיברה על הרמפה שצריכים לעשות צמוד לקיר החיצוני, ליד המדרגות בכביש כשעולים למערת המכפלה.
אברהם בן-יוסף: צריכים לעשות שם רמפה.
אברהם בן-יוסף: הנושא הזה תוכנן על-פי תקן.
אברהם בן-יוסף: זה דבר שאפשר לבנות בחוץ, וזה לא הרבה כסף.
אברהם בן-יוסף: מדובר על פחות מ-100,000 שקל.
אברהם בן-יוסף: זה תקני.
אברהם בן-יוסף: זה דבר שלפחות היום יאפשר לנכים או לאנשים עם מוגבלויות אחרות להגיע לשדה המכפלה.
אברהם בן-יוסף: קודם כול, צריכים להגיע לשדה המכפלה, ומשדה המכפלה ימשיכו לדבר על המעלית.
אברהם בן-יוסף: זה דבר שתוכנן, התכנון הושלם והגורמים מכירים את זה.
אברהם בן-יוסף: זו רק החלטה לבצע את זה היום.
אברהם בן-יוסף: אמנם זה שטח של עיריית חברון, אבל זה כבר לא קשור לווקף.
אבי דיכטר: אחרון הדוברים מהאורחים הוא סטיב בלומברג.
סטיב בלומברג: אני רוצה להגיד את הדברים מעיני האזרח.
סטיב בלומברג: עליתי לארץ לבד כשהייתי בן 22, ואחת הסיבות לכך שעליתי לארץ הייתה לחזור לארץ התנ"ך, ובאמת אחד המקומות שבהם הייתי מבקר הרבה – ואז לא הייתי בכיסא גלגלים – היה מערת המכפלה.
סטיב בלומברג: כפי שמוטי אמר, לפני 3,800 שנה אברהם קנה את זה בכסף מלא, 400 שקל מזומן, ומאז זה שלנו.
סטיב בלומברג: בשנת 2001 נפגעתי בפיגוע.
סטיב בלומברג: אשתי, תחייה בלומברג, נרצחה, ואני ובתי ציפי בלומברג מאז משותקים ואנחנו בכיסא גלגלים.
סטיב בלומברג: מאז 2001 אני מחפש דרך להגיע למערת המכפלה.
סטיב בלומברג: אני והבת שלי עשינו החלטה: אנחנו חוזרים לחיים.
סטיב בלומברג: אנחנו לא רוצים להיות מה שמכונה נכים.
סטיב בלומברג: אנחנו לא נכים.
סטיב בלומברג: אנחנו אולי בעלי מוגבלויות, אבל אנחנו חוזרים לחיים.
סטיב בלומברג: שתי דוגמאות לכך: הבת שלי, ציפי, לפני שנה זכתה באליפות צרפת בסקי בכיסא גלגלים.
סטיב בלומברג: אני חזרתי לעבוד כמהנדס בכיר בתעשייה האווירית, ולפני שנתיים אפילו זכיתי בפרס ביטחון ישראל.
סטיב בלומברג: אבל דבר אחד לא מובן לי: אני חזרתי לחיים, אבל דבר אחד פשוט אני לא מצליח לעשות וזה להגיע למערת המכפלה בצורה מכובדת.
סטיב בלומברג: זה כל מה שאני מבקש.
סטיב בלומברג: אני שומע את הדיון, ובאמת לא נראה שיש לזה סוף.
סטיב בלומברג: כמה שנים אפשר למשוך את זה?
סטיב בלומברג: פשוט צריך להכריע.
אבי דיכטר: אורית סטרוק.
אורית סטרוק: קודם כול, אני רוצה להצטרף ואפילו לחדד עוד יותר את הדברים החשובים שאמר חבר הכנסת סער.
אורית סטרוק: אני חושבת שזה ביזיון למדינת ישראל, לעם ישראל, שמתנהל משא ומתן עם הרשות הפלסטינית על מערת המכפלה ועל מה שקורה בישוב היהודי בחברון.
אורית סטרוק: זה מאוד יפה שבזכות המשא ומתן הזה השגתם לנו כבישים בתקציב שמגיע מאבו-מאזן.
אורית סטרוק: אני חושבת שזה לא ראוי.
אורית סטרוק: אני חושבת שראוי שהכבישים בחברון, עיר האבות יתבצעו מתקציב של מדינת ישראל - -
גדעון סער: מאה אחוז.
אורית סטרוק: - - ואין שום מניעה בזה.
אורית סטרוק: אני חושבת שעצם העובדה שעד היום מערת המכפלה, וכולם אומרים את זה כדבר מובן מאליו, רשומה על שם הווקף – למה?
אורית סטרוק: כי הווקף קנה אותה מעפרון החתי ב-400 שקל כסף עובר לסוחר?
אורית סטרוק: הרי אין סיבה שהיא רשומה על שם הווקף.
אורית סטרוק: הווקף מעולם לא קנה את מערת המכפלה מאיש.
אורית סטרוק: פשוט באותה תקופה שרשמו רצו לרשום שזה מקום דתי, ואז היה מקובל שמקום דתי זה ווקף.
אורית סטרוק: תצאו מהראש הזה בכלל.
אורית סטרוק: זה, המשא ומתן הזה, פשוט ביזיון.
אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, אני מאד מבקשת ממך לאמץ את הקריאה של חבר הכנסת סער ושהוועדה תפנה לראש הממשלה ולשר הביטחון ותבקש להפסיק את המשא ומתן הזה שלא רק שהוא לא מקדם אותנו – הוא, באופן מהותי, מביש.
אורית סטרוק: הוא מבייש אותנו שבמקום שהוא הקניין העברי הראשון בארץ אנחנו מנהלים משא ומתן.
אורית סטרוק: עם מי?
אורית סטרוק: עם האויבים שלנו?
אורית סטרוק: זה כולל גם את ראש עיריית חברון, שאני חוזרת ואומרת פה לפרוטוקול – ואני מבקשת מכל חברי הכנסת שנמצאים פה להתחיל להשתמש בנתון החשוב הזה – שמי שעומד בראש עיריית חברון, תייסיר אבו-סנינה, יימח שמו וזיכרו, הוא הרוצח שבמו ידיו רצח שישה בחורים בפתח בית הדסה בשנת 1980, ומתגאה בכך בקמפיין הבחירות שלו.
אורית סטרוק: זו בושה למדינת ישראל.
קטי קטרין שטרית: הייתי בפיגוע.
קטי קטרין שטרית: הייתי שם עם אלי הזאב.
קטי קטרין שטרית: השתטחתי על הרצפה, כשכולם ירו מלמעלה.
אורית סטרוק: בושה לנהל משא ומתן עם עיריית חברון.
אורית סטרוק: בושה לנהל משא ומתן עם הרשות הפלסטינית על מערת המכפלה.
אורית סטרוק: זה דבר ראשון.
אורן אסף חזן: אורית, הייתה גם התחייבות שאם המשא ומתן לא יתקדם, ייקחו להם את הסמכות.
אורן אסף חזן: אני לא מבין כאילו מה השתנה.
אורית סטרוק: אורן, אני לא הפרעתי לך כשדיברת.
אורית סטרוק: דבר שני – מכיון שאנחנו נגררים ונגררים ונמשכים וכל פעם אומרים "כמאן שוואייה וכמאן שוואייה", "עוד מעט ועוד מעט", אני מאוד מבקשת שהוועדה תבקש לוח-זמנים ברור ומוגדר שכולל בתוכו את כל הפעולות שצריכות להתבצע, וכמו שאמר קודם חבר הכנסת מלכיאלי, כולל מתי עובר כל סכום כסף וכל דבר מתי הוא מתבצע, כדי שסוף-סוף יהיה תאריך יעד לאירוע הזה.
אורית סטרוק: לא יעלה על הדעת שאנחנו תלויים בחסדי הרשות הפלסטינית וגוררים את עצמנו.
אורית סטרוק: באמת צביקה האוזר, כמזכיר הממשלה, התעסק עם זה ב-2010, ואנחנו התעסקנו עם זה עוד הרבה לפני כן.
אורית סטרוק: זה פשוט לא ייתכן.
אורן אסף חזן: היושב-ראש, הייתה התחייבות בדיון הקודם שאם הם לא יגיעו להסכמות – הם ייקחו להם את הסמכות ויעשו את זה.
אורן אסף חזן: אני לא מבין מה השתנה.
אבי דיכטר: אני רוצה לתת לשר לדבר, אלא אם יש לך הערה או תשובה.
אבי דיכטר: בן חור, בבקשה.
בן חור: לאור כל מה שנאמר פה, אני רק רוצה לחדד את העובדות.
בן חור: השיח פה סביב המגעים אל מול הצד הפלסטיני – נשים רגע את העובדות: אמירה אחת – לגבי ההערה האחרונה, אמרתי שלא אפרט אבל דווקא את זה אני כן אפרט.
בן חור: אין שום שיג ושיח עם ראש עיריית חברון בשום נושא ובוודאי שלא בנושא הזה, ולאור מה שנאמר כאן.
בן חור: האמירה השנייה – צריך להגיד שלאורך כל השנים האחרונות הפעילות שלנו בעולם המערה, בשיתוף עם הצד הפלסטיני, מצליח לגרום לדברים לקרות בתוך המערה.
בן חור: אנחנו שמנו אוהל של אוכל בתיאום.
בן חור: אני אישרתי עכשיו לשדרג אותו בתיאום.
בן חור: הקירוי, שדובר פה, הוא קירוי שבוצע בתיאום.
בן חור: הקירוי הזה שודרג והוחלף לפני ארבע שנים בתיאום, ועכשיו אנחנו רוצים לשדרג אותו עוד פעם או להחליף אותו עוד פעם.
בן חור: ואז, לפני ארבע שנים, הצלחנו לעשות את זה בתיאום.
בן חור: אנחנו עכשיו עושים מערכת כיבוי אש חדשה, שהפלסטינאים עושים בתיאום.
בן חור: מערכת ניקוז מים בוצעה בתיאום.
בן חור: ההנגשה של המדרגה השביעית בוצעה בתיאום.
בן חור: אני יכול לתת עוד פרויקטים.
בן חור: כך שלהגיש שעושים שיח ואין אתו שום דבר לאורך שנים ולא מתקדם כלום – עובדתית, זה פשוט לא נכון.
בן חור: אפשר להחליט, ואני לא מתווכח פה עם ההשקפות ומה מחליטים לגבי הסמכויות והאחריות ואפשר לעשות הכול, אבל בעובדות צריך לדייק לגבי מה בוצע לאורך השנים בעשייה למול הצד הפלסטיני.
אברהם בן-יוסף: רמ"א, אני רק רוצה לומר הערה אחת: ההנגשה של המדרגה השביעית - - -
גדעון סער: - - - שהוזכרה המדרגה השביעית.
קטי קטרין שטרית: ממש נכון.
אברהם בן-יוסף: ההנגשה של המדרגה השביעית היא דוגמה למה אסור לעשות דברים והעיקר לעשות, ולעשות אותם בצורה לא נכונה.
אברהם בן-יוסף: ההנגשה של המדרגה השביעית מסוכנת לא רק לנכים אלא גם לאנשים בריאים.
בן חור: אתה עכשיו מתעסק אתי טכנית.
בן חור: אני מדבר איתך על עניין - - -
אברהם בן-יוסף: הטכנית הזאת זה מהות כאן:
אברהם בן-יוסף: לעשות דברים בצורה נכונה.
בן חור: - - - העובדה.
אבי דיכטר: שר הדתות וקנין, בבקשה.
יצחק וקנין: אישית, אני מצטער על האיחור שלי.
יצחק וקנין: הייתה לי איזו שהיא ישיבה חשובה מאוד גם בנושא – לצערנו הרב, אנחנו מתעסקים עם המקומות הקדושים בהרבה מקומות שנתקעים.
יצחק וקנין: אבל אני יכול להגיד: דווקא בנושא הזה של מערת המכפלה, אדוני יושב-ראש הוועדה, חברי הכנסת, שאם יש משהו שקיבלתי תכתובת בחמשת החודשים שאני שר זה על מערת המכפלה בנושא ההנגשה.
יצחק וקנין: אני חושב שאין שבוע.
יצחק וקנין: מבחינת המשרד, אני יכול להגיד שאנחנו נשים כל תקצוב שיידרש לנושא הזה.
יצחק וקנין: אמרתי את זה בכל הפגישות.
יצחק וקנין: אני חושב שהבעיה היא לא אצלנו; היא לא במשרד וגם לא במקומות הקדושים.
יצחק וקנין: הבעיה היא במערכת – בואו נגיד: בדרגים, בדרג של ראש הממשלה, משרד הביטחון, המינהל האזרחי והווקף, שאני לא יודע עד כמה הוא נמצא בתוך העסק הזה כדי לעכב את הדברים.
יצחק וקנין: אני חושב שהעיכובים הם מצד הווקף, ואין ספק.
יצחק וקנין: אבל אי-אפשר להשאיר את המקום הזה בצורה שהוא נמצא בה.
יצחק וקנין: אנחנו היום משקיעים בכל המקומות בארץ מאות מיליוני שקלים בהנגשה.
יצחק וקנין: אני יכול לקחת את מירון ומה הושקע בשנים האחרונות, וכן בקבר הרמב"ם, בקבר רבי מאיר בעל הנס ובכל המקומות שיש ביקור גדול.
יצחק וקנין: מערת המכפלה היא המקום השלישי בארץ בביקור אחרי רבי שמעון בר יוחאי.
יצחק וקנין: הכותל הוא במקום ראשון, ומערת המכפלה במקום השלישי שאליו מגיעים ביקורים.
יצחק וקנין: לכן, אני חושב שלא יעלה על הדעת שאנשים עם מוגבלויות לא יוכלו להגיע למערה.
יצחק וקנין: אני אומר: הבעיה התקציבית היא הדבר השולי ביותר פה.
יצחק וקנין: אין פה בעיה תקציבית.
יצחק וקנין: הבעיה היא אישורים שאנחנו צריכים לקבל אותם על מנת לפעול.
יצחק וקנין: לא נקבל אישורים – לא נוכל לפעול ולא לעשות דבר וחצי דבר.
יצחק וקנין: חד וחלק, הבעיה היא לא תקציבית.
יצחק וקנין: אני באתי לומר את הדברים פה.
יצחק וקנין: אם משרד הביטחון והגורמים, שר הביטחון, ראש הממשלה שהוא גם שר הביטחון, יתנו לנו אור ירוק – אני מודיע לכם שאני יוצא לדרך מיידית ולא ממתין.
יצחק וקנין: אז, הדברים לא תלויים בנו.
אבי דיכטר: אין הרבה פרויקטים ששני משרדים רבים מי יממן.
גדעון סער: זו זכות גדולה.
יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לך שדווקא במקומות הקדושים יש כל כך הרבה יהודים טובים בעם ישראל שמוכנים לשים הרבה כסף.
יצחק וקנין: אני עוצר את הדברים בכמה מקומות.
יצחק וקנין: תראו מה נעשה בקבר רחל; יש יהודי שהחליט שהוא מממן שם את כל הפיתוח.
יצחק פינדרוס: זיכרונו לברכה.
יצחק וקנין: נכון, זיכרונו לברכה.
יצחק וקנין: אני אומר את זה כל על מקום, וקל וחומר קבר האבות שיש לנו.
יצחק וקנין: זה אולי בין המקומות שנאמר שנקנה טבין ותקילין ב-400 שקל עובר לסוחר.
עוזי דיין: יפה.
עוזי דיין: תזכור את הרצון הטוב הזה, כשנדבר על מעברות הירדן, על קסאר אל-יהוד – טוב?
יצחק וקנין: עוזי, שוב, אני אומר:
יצחק וקנין: כל מקום שיגידו לי, אני מוכן להיכנס ולמצוא את התקציב.
יצחק וקנין: למערת המכפלה נמצא את כל התקציב הדרוש.
יצחק וקנין: אני אומר את זה חד וחלק.
יצחק וקנין: תנו לנו אור ירוק – אנחנו נכנסים לעבודה.
קטי קטרין שטרית: אבי, לפני שאתה מסכם, כי אני מבינה שזה סוף הדיון, אני פונה למינהל האזרחי: כאן גם צריכה לצאת אמירה שהיא חדה.
קטי קטרין שטרית: אם רוצים במינהל האזרחי, ואני מאמינה בזה, אפשר למצוא את הפתרונות.
קטי קטרין שטרית: למה?
קטי קטרין שטרית: מהסיבה הפשוטה: למינהל האזרחי יש לא מעט קלפים מול הרשות ומול חברון ומול כל מי שאמור להחליט עבורנו מה אנחנו עושים עם המקומות הקדושים שלנו.
קטי קטרין שטרית: יש יחסים של תן וקח.
קטי קטרין שטרית: יש אישורי כניסה לבנייה, יש אישורי עבודה ויש כל מיני דברים כאלה, שאולי אם אנחנו נתחיל לנקוט קצת מולם בדרך קצת יותר קשה – אז הם יתחילו להבין.
קטי קטרין שטרית: יתנו – יקבלו, לא יתנו – לא יקבלו.
קטי קטרין שטרית: אמר את זה אדם הרבה יותר חכם ממני.
יצחק פינדרוס: יש את שר הביטחון.
קטי קטרין שטרית: לכן, אני חושבת שכמו שאנחנו דואגים למסכנים שלהם שמגיעים למחסומים ומקבלים טיפולים רפואיים, הם גם צריכים לחשוב על המסכנים שלנו, על המוגבלים שלנו.
קטי קטרין שטרית: פה זה עניין הומניטרי בלבד, ולא פוליטי, לא ביטחוני ולא שום דבר.
קטי קטרין שטרית: אנחנו צריכים לעמוד על הזכויות של האנשים החלשים בצד שלנו.
קטי קטרין שטרית: הגיע הזמן שנתחיל לדאוג לאנשים - - -
קריאה: גם אצלם אין.
אריאל קלנר: - - - טובות.
אריאל קלנר: שלנו.
קטי קטרין שטרית: לא, אני פונה - - -
אריאל קלנר: - - - שלנו.
קטי קטרין שטרית: אריק, האבסורד הכי גדול הוא שכמורה חיילת, והייתי בסך הכול מורה חיילת וזה השירות הצבאי שלי, אני חושבת שיש פה איזושהי בעיה מאוד חמורה בתפיסה הצבאית של כל הבעיה הזאת, מפני שברגע שאנחנו פונים, הדרג הצבאי ממליץ לדרג המדיני, וזה קורה בהמון דיונים, ועוזי דיין בטוח מבין את זה טוב יותר ממני, ואני חושבת שברגע שכל הזמן יש את החשש מה יהיה ומה יקרה ואיך נגיב - - - שגרירות ארצות-הברית עברה לירושלים – כולם חזו פרעות, הפגנות והכול, וזה עבר בשלום.
אורן אסף חזן: קטי, יש אחד שצריך לקבל את ההחלטה.
קטי קטרין שטרית: ברמת-הגולן גם אותו דבר.
קטי קטרין שטרית: יש כל הזמן את הפחד.
אורן אסף חזן: אבל זה לא התפקיד שלהם.
אורן אסף חזן: יש - - -
קטי קטרין שטרית: זה כן התפקיד שלהם.
קטי קטרין שטרית: תקשיב לי, עבדתי הרבה עם דרג מקצועי.
מיכאל מלכיאלי: - - - כאיש ליכוד לשעבר?
אורן אסף חזן: זה לא קשור.
אורן אסף חזן: זה קשור למציאות.
אורן אסף חזן: מה זה קשור?
אורן אסף חזן: אתה חושב שהוא יכול להחליט החלטה - - - ?
קטי קטרין שטרית: אורן, לא הפרעתי לך – אל תפריע לי.
אבי דיכטר: קטי, בבקשה.
אורן אסף חזן: מה, אנחנו - - -?
קטי קטרין שטרית: עבדתי הרבה עם דרג מקצועי.
קטי קטרין שטרית: כשדרג מקצועי רוצה להרוג פרויקט, הוא יודע לעשות את זה הכי טוב שבעולם.
אורן אסף חזן: כשמנהיג רוצה לקבל החלטה, הוא מקבל החלטה.
אורן אסף חזן: זה מה שמגדיר מנהיג.
קטי קטרין שטרית: אורן, אל תחסל פה חשבונות עם בנימין נתניהו באמצע הנאום שלי.
קטי קטרין שטרית: לא באמצע הנאום שלי.
אבי דיכטר: אורן, רשות הדיבור לקטי שטרית.
אבי דיכטר: הקצינו לך שתי דקות, ונשארו לך - - -
קטי קטרין שטרית: מאה אחוז.
אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, - - -
קטי קטרין שטרית: אני רוצה לדבר עניינית.
קטי קטרין שטרית: כשדרג מקצועי ממליץ, דרג מדיני מקבל.
קטי קטרין שטרית: אני עבדתי גם במשרד החינוך וגם במשרד התחבורה, ואני יודעת להגיד לכם שכשאתם יודעים ורוצים וחפצים אתם מגיעים לפתרון.
קטי קטרין שטרית: יש דרכים – לא אגיד לכם מה אתם צריכים לעשות.
קטי קטרין שטרית: אתם יודעים את זה יותר טוב ממני.
קטי קטרין שטרית: לכן, צריכה לצאת פה אמירה חדה חד-משמעית בלי שום פשרות ובלי שום דבר: מדובר בנושא הומניטרי בלבד, ולכן כמו שאנחנו דואגים לחלשים שלהם, הגיע הזמן שאתם תדאגו לחלשים שלנו.
קטי קטרין שטרית: אני דווקא פונה אליכם; אתם צריכים לדאוג לחלשים שלנו.
קטי קטרין שטרית: יושב פה אדם שאומר לכם, בסך-הכול, במילים פשוטות: אני רוצה להתפלל.
קטי קטרין שטרית: תנו לו להתפלל.
קטי קטרין שטרית: אל תמצאו עכשיו סיבות למעלה.
קטי קטרין שטרית: אלה באמת ויכוחים שאתם יודעים מה?
קטי קטרין שטרית: – עוד הרבה ידונו בוויכוחים האלה.
קטי קטרין שטרית: אבל אתם יכולים, ואתם יודעים לעשות את זה.
אבי דיכטר: את רצית לומר הערה?
אבי דיכטר: בבקשה, מיכל.
מיכל שיר סגמן: קטי, כפי שאני מבינה, גם בצד שלהם אין נגישות.
מיכל שיר סגמן: אז למה לא לבוא ולעשות נגישות בשני הצדדים.
קטי קטרין שטרית: כן, אבל להם יותר קל להגיע.
קטי קטרין שטרית: אורית, כמה הן המדרגות אצלם?
קטי קטרין שטרית: ברוך ה', לא הייתי בצד הזה, אבל אני - - -
אורן אסף חזן: אותם זה לא מעניין.
יצחק פינדרוס: קטי, זה לא טוב שלא היית שם.
יצחק פינדרוס: אל תגידי - - - שלהם.
קטי קטרין שטרית: בצד הערבי.
יצחק פינדרוס: מה זה?
יצחק פינדרוס: מערת המכפלה.
יצחק פינדרוס: מה זו ההפרדה - - - ?
קטי קטרין שטרית: יעידו פה אנשי חברון שאני לפחות אחת לחודש שם.
איריס גוראל: אני רוצה לחדד: זה לא אותו פתרון.
איריס גוראל: לא אותה מעלית יכולה לשרת את - - -
אבי דיכטר: זו לא ועדה לעניינים הנדסיים.
אבי דיכטר: קודם כול, תודה רבה באמת לכל האנשים שהגיעו – כמובן, חברי הכנסת, זו עבודתנו, אבל כל האורחים שהגיעו, שחלק מהם, למיטב זיכרוני, גם פנו במכתבים ובצורות אחרות לוועדה ומשכו בשרוול, והייתי אומר שכבר קרעו את השרוול בכמה מקרים.
אבי דיכטר: אני מודה שבצדק – מבחינתי, בצדק רב – אני אומר לכם – סלח לי שאני באמת אומר את זה, סטיב, לשבת לשמוע אותך אומר את הדברים כאן בוועדה?
אבי דיכטר: תשמע, זה קורע לב שלנו.
אבי דיכטר: כל אחד מאיתנו מבין שיש בזה מידה של אבסורד.
אבי דיכטר: אני מסתכל על מה שהרשות הפלסטינית עושה בהר הבית פה אצלנו.
אבי דיכטר: לקחו את שער הרחמים, ובמאמץ עושים לו הסבה למסגד.
קטי קטרין שטרית: מסגד.
קטי קטרין שטרית: מעניין.
קטי קטרין שטרית: אף אחד לא עושה כלום.
אבי דיכטר: נעשו שלבים מאוד מתקדמים בדרך למסגד.
אבי דיכטר: אצלנו בהר הבית – הר הבית בידינו כבר 52 שנה - - -
יצחק פינדרוס: בידי הווקף.
קריאה: בידינו.
אבי דיכטר: אני אומר את זה, כי הוועדה עוסקת בזה גם כן בדיונים אחרים.
אבי דיכטר: אבל אני לוקח את זה כדוגמה לא ראשונה.
אבי דיכטר: אתם יודעים שהמסגד הכי גדול באזור שלנו נבנה בהר הבית בתקופת שלטון ישראל ולא בזמן הטורקים, בזמן הירדנים או בזמן הבריטים.
אבי דיכטר: זה בזמן מדינת ישראל – 1999.
אבי דיכטר: אורוות שלמה קיבלו הסבה למסגד הכי גדול שנבנה כאן, אל-מרוואני, במהלך כוחני שעברו עליו ככה לסדר-היום בגלל התהליך שהיה אז פוסט-אוסלו.
אבי דיכטר: לכן אני מסתכל על מערת המכפלה; תראו, הדיון הזה הוא לא דיון על מעמדה של מערת המכפלה או כמו שנאמר כאן:
אבי דיכטר: הניסיונות מחו"ל, הניסיונות של גופים פורמליים, לקעקע את הזיקה.
אבי דיכטר: אנחנו רגילים לזה.
אבי דיכטר: יש לנו קושאן, יש לנו שטר.
אבי דיכטר: השטר הזה טבוע בספר הספרים.
אבי דיכטר: אנחנו יודעים אותו וקוראים אותו.
אבי דיכטר: אבל אני מדבר על הדבר הכי טריוויאלי.
אבי דיכטר: זה לא עולה על הדעת, ולא חשוב אם זה התחיל אצל צביקה, כמו שצביקה האוזר אומר, ב-2010.
אבי דיכטר: אני אומר לכם שאם היו כאן אנשים עם זיכרון עמוק יותר, הם היו אומרים לנו שנים קדומות יותר.
אבי דיכטר: זה לא יכול להיות שאנחנו לא מסוגלים לאפשר לכל מי שרוצה להגיע, יהודי ולא-יהודי, מאמין ולא-מאמין, באמת לא משנה, למקום כמו מערת המכפלה, שאין שום עוררין שהוא באמת מקום מהקדושים ביותר שיש לעם היהודי.
אבי דיכטר: אני זוכר שכשהייתי השר לביטחון פנים קבר רחל היה מחוץ לתחום, ואני זוכר את ההנחיה שלי; אמרתי: הגישה לקבר רחל תהיה כמו אל הכותל.
אבי דיכטר: אז, היו אוטובוסים ממוגנים, ופעם בכמה שעות.
אבי דיכטר: זה היה נראה הזוי.
אבי דיכטר: לנו זה היה נראה הזוי.
אבי דיכטר: פנו אז אנשים לחברי כנסת, ובמהלך, בינינו, לא מסובך עם גורמי הצבא הסיפור הזה הסתיים.
אבי דיכטר: אני חושב שהוא עבר מ-X שעות מעטות ואי-אפשר להגיע ברכב פרטי – הנגשה - - -
יצחק פינדרוס: אפשר.
יצחק פינדרוס: זה סגור רק חצי שעה ביום.
אבי דיכטר: הנגשה מסוג אחר לגמרי.
אבי דיכטר: פה באמת המערה היא ישראלית יהודית לכל דבר.
אבי דיכטר: אנחנו יודעים את זה ומכירים את זה, עם כל הרגישויות.
אבי דיכטר: חבר'ה, אני לרגע לא מתעלם.
אבי דיכטר: לפני 25 שנה עברנו אירוע קשה מאוד במערת המכפלה.
אבי דיכטר: הטבח של ברוך גולדשטיין יצר רגישות הרבה יותר גדולה סביב מערת המכפלה בגין הנושא של יהודים ומוסלמים.
אבי דיכטר: אבל אי-אפשר שמי שישלם את המחיר הזה של הרגישות יהיו אנשים עם מוגבלויות.
אבי דיכטר: אני אומר: לאו דווקא כאלה שלא יכולים להגיע בגלל נכות – כאלה שלא יכולים להגיע בגלל גיל ובגלל תשישות.
אורית פרקש הכהן: לפני כמה ימים הייתי במערת המכפלה, ואני לא יכולתי לעלות את המדרגות ברגל, ואני בחורה צעירה.
אבי דיכטר: דרך אגב, יש פה, בכנסת, חדר כושר.
קטי קטרין שטרית: אבי, לא.
קטי קטרין שטרית: זה מאה מדרגות.
אבי דיכטר: קטי, התמונה שלך, שמוכרת לרבים מאיתנו – אין שום סיבה עכשיו, ובצדק אמר הרמ"א בן חור.
אבי דיכטר: העסק עוסק גם בהנגשה של מעלית וגם בשירותים, כי אין שום היגיון להביא לשם מישהו ואחרי זה לשנע אותו למטה לשירותים ולעלות.
אבי דיכטר: יש הרי דברים שקשורים זה בזה.
אבי דיכטר: אני אומר לכם, שמבחינתנו, כוועדה, אנחנו שמים על זה פוקוס, ולא חשוב באיזה מעמד של הוועדה – זמני, בין הכנסות, הוועדה הבאה, ולא משנה מי יהיה יושב-ראש הוועדה, אני או אחר.
אבי דיכטר: אני אומר לכם שיש פה את צוות הוועדה – לטקו ואסף – שיודע שזה יהיה נושא שלא יעזו ב אותנו, מפני שאני אומר לכם שלנו, כבית מחוקקים, אין תשובה לאנשים שרוצים להגיע למקום שכל אחד יכול להגיע פרט להם.
אבי דיכטר: גבירתי, אמרת שהחוק לשוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות לא חל על מערת המכפלה.
אבי דיכטר: אני אומר לכם שזה אתגר לנו, חברי הכנסת, בכנסת ה-22, להניח הצעת חוק בדיוק כדי להתמודד עם הנושא הזה.
אבי דיכטר: איפה נעצר החוק הזה?
מרדכי יוגב: לא צריך כלום, חוץ מהוראת אלוף.
אורן אסף חזן: החלטה של האלוף.
אבי דיכטר: חבר'ה, אני אומר לכם שזה לא סביר.
יצחק פינדרוס: זה אלוף פיקוד.
יצחק פינדרוס: המחוקק מעבר לקו הירוק - - -
אורן אסף חזן: בדיון הקודם - - -
מרדכי יוגב: אדוני היושב-ראש, - - - הממשלה לאלוף שהחוק יחול, וזה יומיים - - -