GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
מרב קירשנר: לא.
מרב קירשנר: חיילי הנח"ל נמצאים בתוך הקהילה הרבה זמן.
שלי יחימוביץ': אמרת שחלק מהמענה הזה הוא באמצעות חיילי נח"ל.
דליה ינקו: אמרתי שחלק מהמענה הוא אותם 3,700 שכרגע הגדרתי אותם שהם דחויי שירות.
דליה ינקו: אנחנו שמים אותם במקומות שיותר צריך ושיהיו שם אולי פחות חיילים אחרים והם ייתנו מענה גם לזה.
עמר בר-לב: היא מדברת על משהו אחר.
עמר בר-לב: היא מדברת על פעולות שצה"ל עושה בהיותו מעורב בקהילה.
קריאה: כדי לא ליצור ואקום.
ענת ברקו: את יכולה להתייחס לנושא הספציפי הזה?
מרב קירשנר: אם השאלה היא האם אנחנו מחליפים את המורים שאנחנו מבקשים לא לשבץ יותר בגופים הירוקים, התשובה היא לא.
מרב קירשנר: אנחנו ממשיכים לעשות פעילויות ערכיות דרך חיל החינוך, דרך צה"ל, דרך הכנה לצה"ל.
מרב קירשנר: האם אנחנו מחליפים את המורים בלוטם?
מרב קירשנר: אנחנו אומרים שלא צריכים להיות משובצים שם חיילים.
נחמן שי: עכשיו זאת סקירה כוללת.
מרב קירשנר: בפעם הקודמת נתבקשנו להתייחס לזה.
מרב קירשנר: לגדנ"ע, לפעילויות שצה"ל עושה בקהילה.
מרב קירשנר: להפך, אנחנו מרחיבים את זה.
מירי פרנקל-שור: הטיעונים שלכם הם נכונים לגבי כל השירות המוכר.
מירי פרנקל-שור: הטיעונים האלה הם לא ספציפיים לנושא הזה.
מרב קירשנר: איזה טיעונים?
מירי פרנקל-שור: הטיעונים שאת מעלה, שהם לא חליפיים.
מירי פרנקל-שור: אותו דבר אפשר להציב עובדים לשעבר.
עליזה לביא: גם בלשכת נשיא המדינה.
מרב קירשנר: לא כל מי שנמצא כאן השתתף בדיונים, אבל במהלך שאתם מכירים היטב קיצצנו פעמיים שלושים אחוזים בהיקף כוח האדם שמשובץ בגופים האלה וצמצמנו את זה ללא מינהלה יותר, גם במקומות מאוד מסווגים.
מירי פרנקל-שור: גם שם אפשר להעסיק אזרחים.
מרב קירשנר: נכון.
ענת ברקו: השאלה היחידה שאני רוצה להציף אותה כאן ולאחר מכן אני אעביר את רשות הדיבור לחברות וחברי הכנסת היא האם לא יכול להיווצר מצב שהיום בכל התחומים הללו ייכנסו רק בנות השירות הלאומי ובעצם תהיה אוכלוסייה שהיא בהחלט לא מגוונת גם בנושא של הירוקים.
ענת ברקו: זאת אומרת, יהיה מצב כזה שרק אוכלוסייה מסוימת תעשה את הדברים האלה ולא יראו יותר חיילות במדים בתחומים הללו.
ענת ברקו: זה נראה כאילו אתם הולכים לסגור מערכים שלמים.
מירב בן ארי: הקטע של לא לאכלס ולא לשלוח כוח אדם, זה לייבש את זה.
מירב בן ארי: צריך להגיד את זה.
הילה ארליך: המילה המתאימה, אם יורשה לי, היא לא לייבש.
הילה ארליך: המילה המתאימה היא לאור צרכי צה"ל, לאור קיצור השירות, יש תעדוף במשימות.
הילה ארליך: המשימה של חיילים אמורה להיות ביטחונית צבאית.
הילה ארליך: רבותיי, לשם כך אנחנו מגייסים חיילים.
מירב בן ארי: גברתי, אל תגידי לנו מה המשימה של צה"ל, עם כל הכבוד.
מירב בן ארי: צה"ל הוא גם צבא העם ויש לו עוד משימות.
הילה ארליך: זה לא אני אומרת.
הילה ארליך: אני עושה את תפקידי ואומרת את עמדת שר הביטחון.
הילה ארליך: אני אומרת כאן את עמדת שר הביטחון כפי ששמעתי אותה.
ענת ברקו: אנחנו מתחילים בהתייחסות חברי וחברות הכנסת.
תמר זנדברג: אני אתחיל בגילוי נאות.
תמר זנדברג: אני הייתי מורה חיילת במסלול הירוק.
תמר זנדברג: בשירות הצבאי שלי גרתי בקיבוץ אפק והייתי מורה חיילת מטעם רשות שמורות הטבע דאז, היום רשות הטבע והגנים, גוף שגם הוא ממשלתי, הדרכתי קבוצות של חיילים, אזרחים, תלמידים ותלמידות מכל הגילים כולל שבתות בגזרה רחבה שהשתרעה מראש הנקרה בצפון ועד הכרמל ומחוף הים במערב ועד הר מירון במזרח.
תמר זנדברג: הייתי בקורס שבזמנו – עכשיו מסתבר לי – היה טרום צבאי של חמישה חודשים על חשבון זמני ועל חשבון הטיול או החופשה בין בית הספר לשירות הצבאי.
תמר זנדברג: זכיתי לשירות צבאי שחינך לידיעת הארץ, לאהבת הטבע, שבא במגע עם אזרחים.
תמר זנדברג: כן, צה"ל, המילה הזאת צבא העם חזרה כאן שוב ושוב וכן, צה"ל הוא צבא שנטוע בקהילה האזרחית.
תמר זנדברג: כתבתי לי נקודות מדבריך.
תמר זנדברג: את אמרת שירות משמעותי ערכי ותורם וזאת בדיוק ההגדרה הראשונה שהייתי נותנת לשירות הצבאי שלי.
תמר זנדברג: נכון, הלכתי עם מכנסי צבא, מדי ב', חולצת רשות שמורות הטבע ודרך אגב, החולצה הייתה בצבעי חאקי-ירקרק עם סמל צה"ל.
ענת ברקו: אם את יכולה להתמקד כי אנחנו רוצים לאפשר לכולם להתייחס.
תמר זנדברג: אני חושבת שהדברים שמרתי עד עכשיו הם סופר רלוונטיים לדיון כי זה בדיוק שירות משמעותי ותורם.
שלי יחימוביץ': חוץ מזה, מעניין אותנו לשמוע את קורות חייך.
תמר זנדברג: אני אחר כך אספר לך חוויות מהשירות הזה.
תמר זנדברג: עכשיו אני אספר לכם חוויה שלי דווקא כחברת כנסת מזה שלוש שנים.
תמר זנדברג: המסלול הירוק של המורות חיילות עובר התנכלות – ואני ממש מתבטאת במילה הזאת – חוזרת ונשנית ושיטתית ועכשיו גם אומרים לנו שאם לא נאשר היום את הקיצוץ של המסלול, למעשה את הביטול של המסלול הירוק, אנחנו נהיה אחראים להקפאה או לביטול או לעצירה של כל המורות החיילות בכל המסלולים שפורטו כאן כרגע.
תמר זנדברג: אני רוצה לומר שמסלולי הגיוס בצה"ל הולכים ועולים ועדיין יש גיוס חובה והאוכלוסייה גדלה.
תמר זנדברג: אני לא מבינה איך, וזאת באמת שאלה מתמטית, יכול להיות שמסלולי הגיוס כל כך עולים ומצד שני כל הזמן הארבעים או החמישים מורות חיילות במסלול הירוק, הן כל הזמן על הכוונת כאילו הן עומדות בשער, בפרץ, שבין כל תפיסת הביטחון והשירותים המיוחדים של צה"ל.
מרב קירשנר: הצגנו את ההקשר למספרים.
תמר זנדברג: לפני שבוע במליאת הכנסת אישרנו חיילות וחיילים למשטרה ולשירות בתי הסוהר.
תמר זנדברג: מישהו יכול להגיד לי שזה יותר חשוב מהחינוך לאהבת הטבע ולידיעת הארץ?
תמר זנדברג: באמת.
תמר זנדברג: ארבעים-חמישים חיילות אלה, לא עליהן יקום וייפול צה"ל, לא עליהן תקום ותיפול תפיסת הביטחון.
תמר זנדברג: מנגד התרומה הכול כך משמעותית לבתי ספר שדה, למסלולים הירוקים ולחינוך הנוער לערכים החשובים האלה, היא לא תסולא בפז והיא עומדת על המורות החיילות האלה.
תמר זנדברג: בבקשה מכם, רדו מהמורות החיילות, תחזירו אותן כמו שהיה כבר כמה פעמים בעבר ובא לציון גואל.
תמר זנדברג: תודה.
עליזה לביא: זה לא סוד שהדיון הזה זומן במהירות הבזק והירוקים כמעט ולא הוזמנו.
עליזה לביא: גם אנחנו ידענו על קיום הדיון אתמול בלילה.
שמואל לטקו: אתמול שינינו את השעה.
עליזה לביא: הירוקים לא הוזמנו.
שמואל לטקו: נכון.
שמואל לטקו: הם לא הוזמנו.
עליזה לביא: אנחנו בדיון הזה עוד מהכנסת הקודמת.
עליזה לביא: אנחנו נגררים.
עליזה לביא: אני מצטרפת להגדרה של התנכלות למסלול הזה באופן שיטתי.
עליזה לביא: מישהו כאן רוצה לזרוק את המורות החיילות במסלולים הירוקים ואני ביקשתי אתמול במליאה מחברי הכנסת לבוא ולסייע כי זה לא צריך להתנהל בצורה הזאת.
עליזה לביא: אני באה מהמסלול הזה.
עליזה לביא: גילוי נאות, גם אני הייתי מורה חיילת, הדרכתי, אהבתי, יצאתי אחרי כן לקורס קצינות וזה מסלול מדהים ונפלא.
עליזה לביא: אני אגיד לכם את האמת, הקשבתי לכן ואתן לא ממש משכנעות כי אני יודעת שבלבכן אתן אתנו.
עליזה לביא: תנו לנו לעשות את העבודה.
עליזה לביא: אני כאן שלוש שנים וה-53 בנות האלה, אני לא יודעת מה אתן רוצות מהן, זה אחד המסלולים הכי משמעותיים.
עליזה לביא: אני זוכרת את הפעמים בהן הדרכתי ילדים, צעירים, נוער וחיילים שלא הכירו ולא שמעו ולא ידעו ולא טיילו.
עליזה לביא: אנחנו מדברים אחרי כן על גיוס, על מוטיבציה, והנה, יש כאן מסלול נפלא שעשו קודמיכם, כמעט מאז קום המדינה כולל תקופות שגם הצבא וחיילות לימדו עברית כי יש צרכים של מערכת.
עליזה לביא: דברים לא ניתנים לתיקון.
עליזה לביא: רק לפני זמן מה ביקרתי באופקים במכינה שכמה מ"פיות הקימו אותה כדי לסייע לנערות שהצבא לא רצה לגייס אותן והן באות ומצמיחים אותן הרבה דרך אהבת הארץ והמקום הזה של לתת.
עליזה לביא: אני מבקשת, תהיו שליחות נאמנות.
עליזה לביא: עזבנו את כל הדיונים האחרים שלנו כי זה אחד המסלולים היותר משמעותיים והיותר חשובים.
עליזה לביא: אני רואה בעיניים כלות איך מסלולים שקרובים יותר ללב הגבריות הצבאית, הם אלה שמוגנים יותר, כולל כל מיני תפקידים שאנחנו גם מצביעים וגם שותפים להם.
עליזה לביא: כאן, במסלול הזה, באופן שיטתי בשלוש השנים האחרונות, גם דרך ההתנהלות של הטיפול בעניין הזה אבל גם המקום של המורות החיילות הללו הירוקות.
עליזה לביא: עוד נימה אחת שאני רוצה לומר אותה.
עליזה לביא: תראו, אם לא תהיינה מורות חיילות במסלול הזה, הנושא הזה יעבור בעיקר רק לבנות דתיות שתדרכנה דרך השירות הלאומי.
עליזה לביא: אני חושבת, ואני אומרת את זה כאישה דתיה, שזה לא נכון.
עליזה לביא: אני חושבת שזה לא ראוי, אני חושבת שצריכים גם דתיים וגם חילוניים להיות במסלולים הללו.
עליזה לביא: מאחר ורק דרך השירות הלאומי יאיישו את התפקידים הללו, זאת עוד נקודה ערכית שאנחנו צריכים לתת עליה את הדעת.
עליזה לביא: אני יכולה להרחיב בניסיון שלי לאורך השנים.
עליזה לביא: אני רוצה שתחשבו על המשמעות של ההחלטה הקשה הזאת.
עליזה לביא: זה נושא ערכי ואני יודעת שגם בתוך הצבא וגם בחדר הזה מהצד הזה יש אנשים ששותפים להבנות שלנו.
שלי יחימוביץ': גילוי נאות.
שלי יחימוביץ': הבת הקטנה שלי הייתה מורה חיילת וכיום היא קצינה אחראית על מורות חיילות ואני לא רואה בזה חלילה ניגוד עניינים כי הילדים שלנו הולכים לצבא, כך שמלכתחילה אנחנו נמצאים במקום הזה.
שלי יחימוביץ': נפלה בחלקי הזכות להכיר מקרוב את המסלול המופלא הזה, את המסירות, את העולם הערכי המפותח של הבנות האלה, את תחושת השליחות שלהן, את האיכויות האישיות שלהן ואת הכריזמה שלהן וכמה הן מקרינות על המערכת ומשנות מציאות בשביל חבר'ה צעירים שהולכים להתגייס שחלקם לא היו מתגייסים בלעדיהן.
שלי יחימוביץ': זה חד משמעית.
שלי יחימוביץ': בעיני זאת עבודת קודש.
שלי יחימוביץ': כאן אנחנו מגיעים לסוגיה שהיא ערכית, מהו צה"ל ומה תפקידיו.
שלי יחימוביץ': האם כל מה שלא יורה, מקוצץ?
שלי יחימוביץ': התשובה, אני חושבת, היא לא והיא מקובלת על כולנו.
שלי יחימוביץ': צה"ל הוא צבא העם.
שלי יחימוביץ': הוא צבא שלנו.
שלי יחימוביץ': אנחנו לא צבא של שכירי חרב ולכן יש לו גם תפקיד חברתי ראשון במעלה.
שלי יחימוביץ': זאת המציאות שנכפתה עלינו.
שלי יחימוביץ': בעולם אידיאלי, בשוויץ, היה צבא של שכירי חרב והיו משרתים בצבא וכל היתר לא היה רלוונטי אבל מה לעשות שיש נגיעה לחינוך, לתעשייה, להייטק, לכל רובדי החיים.
שלי יחימוביץ': לכן להחליט, וזאת ההחלטה, שמה שלא יורה מקוצץ, בסוף זה מה ששמענו, כל מה שלא תורם ישירות לצה"ל מקוצץ, המציאות היא שונה.
שלי יחימוביץ': זה באמת מאוד מקומם, כפי שאמרו חברותיי קודם.
שלי יחימוביץ': אנחנו רואים שפע של חיילים במוסד, בשב"כ, במשטרה, בכל מיני מקומות.
מרב קירשנר: אתם לא רואים את השינוי שבוצע.
מרב קירשנר: אנחנו הורדנו פעמיים שלושים אחוזים.
מרב קירשנר: זה הגיע למספרים שאני לא יכולה לומר אותם כאן אבל הם ממש לא קשורים למה שאמרת כרגע.
שלי יחימוביץ': יש לי משהו אחר לומר לכם.
שלי יחימוביץ': בעיני המקומות האלה בהם מוצבים חיילים הם הרבה פחות חשובים.
שלי יחימוביץ': לא פחות חשובים למדינה חלילה וחס אבל העובדה שיש שם חיילים לא מעלה ולא מורידה כהוא זה.
מרב קירשנר: הם לוקחים שם משרות בשכר.
שלי יחימוביץ': העובדה שיש פקידות במוסד, זה דבר שהוא פשוט מיותר לחלוטין.
שלי יחימוביץ': קחו פקידה, שלמו לה כסף ונגמר העניין.
מרב קירשנר: זה ירד.
שלי יחימוביץ': אני חושבת שמבחינת השליחות, האופי של צה"ל, האתוס של צה"ל, הרלוונטיות של צה"ל לחברה הישראלית, נחיצות של המורות החיילות בכל המסלולים שתיארתם, בין אם אלה בתי ספר שדה, בין אם זה שמע, בין אם אלה מועדוניות.
שלי יחימוביץ': מה זה מועדוניות?
שלי יחימוביץ': במועדוניות בדיוק באים במגע בשעות שהן מחוץ לשעות הלימודים ואליהן מגיעים חבר'ה שבכלל לא מגיעים לבית הספר ושם נוצר המגע הזה ושם רגע ההצלה בו רותמים את הילד הזה שהולך להיזרק לשוליים וכן מכילים אותו וכן מלווים אותו וכן ממלאים בשבילו את הטפסים לגיוס.
שלי יחימוביץ': מה שעשיתם כאן, זה איום.
שלי יחימוביץ': פשוט איום.
שלי יחימוביץ': לא תאשרו את זה, לא יהיה.
שלי יחימוביץ': לכו, שנו את זה, תחזרו מחר עם החמישים ומשהו חיילות האלה.
שלי יחימוביץ': באמת תפסיקו להתנכל להן שוב ושוב ונאשר את זה פה אחד בלי למצמץ ובלי ויכוחים ואז כל הדיונים האלה יתייתרו.
ענת ברקו: ירון רוזנטל.
ירון רוזנטל: אני מנהל בית ספר שדה כפר עציון, נציג הירוקים בדיון הזה.
ירון רוזנטל: המסלול הזה קיים כבר בין חמישים לשישים שנים, מסלול של הדרכת טיולים, הדרכת ידיעת הארץ במסגרת מורות חיילות ואני חושב שראוי לקיים דיון משמעותי מאוד לפני שסוגרים אותו.
ירון רוזנטל: אם מקצצים, זה עוד איכשהו אפשרי כי אפשר אחר כך להחזיר עטרה ליושנה, אבל אם סוגרים, יהיה מאוד מאוד קשה לפתוח מחדש.
ירון רוזנטל: המסלול הזה תורם לפריפריה.
ירון רוזנטל: רוב הבנות האלה מוצבות בפריפריה, אפילו בגוש עציון שלצערנו הרב בחודשים האחרונים הפכה במובנים רבים לפריפריה.
ירון רוזנטל: החלשת המסלול הזה, בסוף זאת גם החלשה של הפריפריה.
ירון רוזנטל: אין כאן עניין תקציבי ואין כאן עניין של תקנים.
ירון רוזנטל: נציג משרד החינוך בדיון שהתקיים אצל רח"ט תומכ"א, אמר שבתוך ה-400, אחרי הקיצוץ וכבר קיצצו וקיצצו, נשארו 400 בנות והוא מסכים מתוך אותן 400 בנות להקצות חלק למסלולים הירוקים.
ירון רוזנטל: זאת אומרת, זה לא שיש כאן חמישים בנות לצה"ל או חמישים בנות למסלולים הירוקים.
ענת ברקו: הבנו את מה שאמרת.
ירון רוזנטל: יש לי עוד כמה דברים לומר.
ענת ברקו: הנושא ברור.
נחמן שי: אני מבין שאנחנו לחוצים בזמן ואני לא אגזול יותר מדי זמן מה גם שקודמותיי אמרו לדעתי את הדברים העיקריים ואני מסכים אתן באופן מוחלט.
נחמן שי: אני חושב שזה פשוט כל פעם לגזול את כבשת הרש.
נחמן שי: זאת נטייה כזאת, לגזול את הפינה הזאת שאין לה מספיק הגנה, שעוסקים באנשים שהם לא הכי חזקים פוליטית, שהלובי שלהם הוא לא כל כך מוצלח, וירוקים זה בכלל משהו, אולי זה גם קצת שמאל ולכן בכלל אפשר לצפצף עליו.
נחמן שי: אלה שהם בעלי בית ויש להם את הקואליציה מאחוריהם ויש להם עוד איזה אוגדות כאלה ואחרות, הם מוגנים.
שלי יחימוביץ': זה לא נכון.
שלי יחימוביץ': יש כאן אחדות דעים בין קואליציה ואופוזיציה.
נחמן שי: לא דיברתי על ההיבט הזה של הקואליציה והאופוזיציה.
נחמן שי: אתן רוצות שאני אחזור בי?
נחמן שי: גם את זה אני יודע לעשות.
שלי יחימוביץ': זה פשוט לא נכון.
נחמן שי: אני הבנתי אותך.
שלי יחימוביץ': אתה בא ליצור קרע במקום שהוא לא קיים.
נחמן שי: אני לא יוצר קרע בין קואליציה לאופוזיציה.
נחמן שי: חבל על הוויכוח.
נחמן שי: אמרתי שמי שחזק מתחזק, ומי שחלש – נחלש.
נחמן שי: זה מה שאמרתי.
נחמן שי: אם את לא מסכימה אתי, זאת זכותך.
נחמן שי: לכן אני רוצה להצטרף לקריאה להשאיר את הפינה הזאת במקומה, לא לגעת בה.
נחמן שי: אם יש לכם מקומות לקצץ, אני בעד לקצץ.
נחמן שי: תמיד אפשר להקפיא, תמיד אפשר לייעל, תעשו את זה, אבל תניחו לנושא הזה שהוא חשוב, הוא לאומי, הוא ממלכתי, הוא נוגע בפינות מאוד חשובות בחיי כל אחד ואחד מאתנו.
נחמן שי: אל תורידו אותו.
נחמן שי: תודה.
מירב בן ארי: אני לא ארחיב כי כבר דיברתם על הכול.
מירב בן ארי: אני אהיה קצרה.
מירב בן ארי: מה שמטריד אותי זה שהגיוס נעצר.
מירב בן ארי: זאת אומרת, הבנות קיבלו מסרונים ונשארו בבית.
מירב בן ארי: גברתי היושבת ראש, זה שאנחנו לא מאשרים ומושכים – וגם דיברתי עם שמואל לטקו על כך כי זה באמת הטריד אותי – מה שאנחנו עשינו, הכנסנו את המורות החיילות במדינת ישראל לוואקום.
מירב בן ארי: זה נורא נחמד שבעצם באנו לתקן, ואני פשוט נזהרת בדבריי, אבל עצרנו את הגיוס של המורות חיילות בארץ.
מירב בן ארי: יש לך הרבה על הכתפיים, אמנם זה נראה דיון על מספר אבל זה כל כך משמעותי.
מירב בן ארי: אני מאוד מתחברת לדברים של שלי יחימוביץ' שאין כאן קואליציה ואופוזיציה.
מירב בן ארי: אנחנו חושבים שצה"ל הוא צבא העם ואני חושבת שאנחנו צריכים לחזק את זה אבל אנחנו צריכים לקבל כאן
מירב בן ארי: החלטה כי בעודנו מדברים, פשוט אין גיוס.
ענת ברקו: מה שמתחבר לזה, לא מזמן היינו בדיון שעסק בסגירת הפנימיות הצבאיות.
ענת ברקו: אלה דיונים שאנחנו יודעים שברגע שיש סגירה טוטאלית, העסק גמור ולא יהיה יותר.
ענת ברקו: צריך לקיים דיונים הרבה יותר מעמיקים ערכיים ולא תחת אימת הצו.
ענת ברקו: באמת מבחינתנו יש כאן איזושהי בעיה.
מירב בן ארי: יש עצירה של הגיוס.
ענת ברקו: זאת סגירת מערך שלם.
ענת ברקו: זה לא יחזור.
ענת ברקו: בסופו של דבר, אם אנחנו סוגרים מערך, הוא לא יחזור.
ענת ברקו: אם אתם מוכנים להתפשר על מכסות ולא לסגור את המערך לגמרי, אנחנו נוכל לומר שאולי אפשר לבחון את זה וללכת לקראת
ענת ברקו: כם כדי לא לעצור את כל הגיוס.
מרדכי יוגב: ברשות היושבת ראש, אני ממש מצטרף למלים האחרונות שלך.
מרדכי יוגב: אני אומר לראש תומכ"א אותה אני מאוד מעריך, שיש כאן שיח לא בריא בין צבא לחברה וזה ביותר מנקודה אחת אבל זאת אולי הנקודה הבולטת.
מרדכי יוגב: הצבא מנסה לתת כרגע פקודות לחברה.
מרדכי יוגב: אתמול סירבתי לנהל את הוועדה הזאת מכיוון שאוי לי מיוצרי ואוי לי מיצרי ואני מטיל את האחריות כרגע על היועצת המשפטית שלנו, על מירי, משום שאם נחליט שאנחנו לא מקבלים את הצו, הרי שאין מורות חיילות בכלל, ואם נחליט שאנחנו מקבלים את הצו, הרי שאין מורות חיילות במסלול הירוק.
מרדכי יוגב: בדיון הקודם אותו ניהלתי הסכמנו להתכנס למספר שצה"ל רוצה, לרדת מ-600 ל-400.
מרדכי יוגב: הסכמנו שכל שירות צבאי חייב להיות עם אוריינטציה אל הצבא.
מרדכי יוגב: מורות חיילות בכפרי הנוער, אין ספק שהן עושות מלאכת קודש בגדר מכינה קדם צבאית עם אנשים שהיו עלולים להיות נפקדים ועכשיו הם הולכים לשירות קרבי.
מרדכי יוגב: אמרנו בשמע ובלוטם, עם הכאב שיש שם, לכו לשירות לאומי אם אתן רוצות לעשות שירות.
מרדכי יוגב: אבל גם הייתה כאן תמימות דעים של כאלה שיותר חמים על זה, כמו חברתי תמר שאנחנו לא בכל דבר מסכימים, וגם עם אחרים, תמימות דעים שבמסלול הירוק הזה יש תרומה לכך שחיילי צה"ל מכירים את ארצם, אוהבים אותה, בגליל, בגולן, בנגב ובכל מקום אחר.
מרדכי יוגב: הייתה תמימות דעים כזאת של ימין ושמאל ומתוך ההתכנסות הזאת למספרים, במספרים אנחנו אתכם ובאוריינטציה של מה משרת את צה"ל, צודקת היושבת ראש במשפט האחרון שאמרה אליו אני מתחבר.
מרדכי יוגב: האם המסלול הזה משרת את התרומה למוטיבציה לשרת בצה"ל ובעניין הזה נדמה לי שכולנו כאן בן גוריונים.
מרדכי יוגב: רוצה לומר שצה"ל הוא לא רק מה שיורה, על אף שרוב חיי הצבאיים רציתי להיות שם, אלא צה"ל הוא גם מי שתורם במוטיבציות שלו.
מרדכי יוגב: אני סבור, ואני אומר לך את זה כעצה, ראש אכ"א היה כאן לפני כעשרה ימים ודיבר על שיפור הטיפול במלש"ביות.
ענת ברקו: ושאלנו אותו על המשימות החברתיות.
מרדכי יוגב: סליחה שאני אומר, ואני מעריך את כולכם ומעריך גם את ראש אכ"א, אבל דבריו היו קצת מהפה ולחוץ כי אם עושים שינוי ארגוני ועושים אותו על מלש"ביות – ואני באמת לא מכיר שם אף אחת, לא יודע על אחת שהיום היא הבת שלי או דודה שלי או חברה שלי שמתגייסת למסלול הירוק – אני סבור שאסור לעשות שינוי ארגוני על בשרן.
מרדכי יוגב: אני יודע שהדיון הזה מתקיים כבר שנים ארוכות.
מרדכי יוגב: לכן אני אומר לכם, חיזרו בכם.
מרדכי יוגב: גייסו אותן עכשיו.
מרדכי יוגב: ותרו על השנה הזאת וגייסו אותן כפי שהן ב-400 עם המסלול הירוק ואל תתעסקו בזה כי זה לא עניינכם.
מרדכי יוגב: לא אתם צריכים להחליט על זה.
מרדכי יוגב: אתם צריכים להחליט על המספר ועל אוריינטציה לשירות.
מרדכי יוגב: אתם יכולים אולי גם לקבוע כלל כמה חיילים הן ידריכו, איזה תנאים ייתן בית ספר השדה לקבוצות חיילים, ייתן להם הנחה או משהו אחר.
מרדכי יוגב: לכן, כדי שלא יהיה לי אוי לי מיצרי ואוי לי מיוצרי, כי זאת המשמעות החוקית, נמצאת כאן היועצת המשפטית שלנו, לא תהיה ברירה אלא לנסח כי אחרת פשוט אפשר יהיה לקחת את זה וכולנו כאן, המחוקקים, ננסה לכופף את מערכת הביטחון ואני לא רוצה לעשות זאת.
בצלאל סמוטריץ': אין לי הרבה מה להוסיף לגופם של דברים, חוץ מזה שאני אשמח על כל בת שתלך לשירות לאומי ולא לצבא.
ענת ברקו: תפריד אותן בפגייה.
בצלאל סמוטריץ': אני מוכרח להגיד שאני לא מצליח להבין מה קורה כאן באמת ואולי בגלל שאני חדש כאן.
בצלאל סמוטריץ': אני יודע שבמדינה דמוקרטית יש מערכת פוליטית ועם כל הכבוד, יש כאן קונצנזוס מקצה לקצה בבית הזה, קואליציה ואופוזיציה, שלא מבקש אלא אומר לכם שאתם בצבא כפופים לדרג המדיני.
בצלאל סמוטריץ': יכול להיות שטכנית אתם כפופים לשר הביטחון והוא לא עובד אצלנו.
בצלאל סמוטריץ': אני מודיע שאני כרגע אצביע נגד הצו הזה.
בצלאל סמוטריץ': את כל האיום הזה של אוי לי מיוצרי ואוי לי מיצרי, אני לא מקבל את הביטוי הזה.
בצלאל סמוטריץ': אם הצו הזה יובא היום כפי שהוא, אני אצביע נגדו.
בצלאל סמוטריץ': שאף אחד לא יאיים עלינו שלא יהיה בכלל.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו נחוקק.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא עובדים אצלכם אלא אתם עובדים אצלנו.
בצלאל סמוטריץ': כולנו כאן אומרים לכם שאנחנו דורשים.
בצלאל סמוטריץ': נקודה.
בצלאל סמוטריץ': תעשו את זה בהבנה ואם לא, נחוקק.
עמר בר-לב: בדיוק לפני שנה וחצי, בכנסת הקודמת, הייתה סדרה של דיונים כאלה.
עמר בר-לב: הקשר בין קיצור משך השירות בצה"ל לבין הצמצומים, אני לא רואה בזה שום קשר.
עמר בר-לב: לא הצמצום הזה הוא שיפתור את בעיית היעדר או לא היעדר כוח אדם בצה"ל בגלל קיצור השירות.
עמר בר-לב: בסדרת הדיונים שהייתה לפני שנה וחצי, אני לא זוכר, מרב, אם כבר את היית אז או היה קודמך, אבל דנו בעניין הזה, הוצגה תכנית רב שנתית של קיצוצים שבסופו של דבר אחרי מאבקים בין אלקין כיושב ראש הוועדה ושר הביטחון שניסו לחייב אותנו לקבל החלטות וכל פעם אלקין האריך בחודש את הצו הקודם וביקש מכם לחזור ולהתייחס להערות שהועלו אבל בסופו של דבר הגיעו להסכמה.
בצלאל סמוטריץ': אנחנו יכולים היום להאריך את הצו?
עמר בר-לב: אני לא יודע.
עמר בר-לב: מירי תגיד.
עמר בר-לב: אני מסביר למה אני לא מבין את המהות של הדיון הזה.
עמר בר-לב: אז הסתכלנו שנתיים-שלוש שנים קדימה וסוכם על איזשהו צמצום.
עמר בר-לב: לא הייתה כוונה שנניח השנתיים האלה יסתיימו היום ואחרי שנתיים יימשך הצמצום.
עמר בר-לב: השקענו בזה הרבה זמן, נקבע מה שצריך לעשות ולכן אני לא רואה סיבה נכון לעכשיו לפתוח את זה שוב ובטח זה לא קשור לקיצור השירות בצה"ל.
עפר שלח: דווקא במישור העקרוני אני אומר הפוך מכל מי שדיבר כאן עד עכשיו.
עפר שלח: אני אגיד על זה שתי מלים, אבל זה לא הדבר החשוב בעיני.
עפר שלח: במישור העקרוני תפקידו החברתי של צה"ל הוא דבר שצריך להיגמל ממנו.
עפר שלח: אנחנו כולנו עובדים כדי שצה"ל יהיה צבא יעיל וטוב להגנת מדינת ישראל והאמירה הבסיסית של הרמטכ"ל שלא מדבר על מה שלא יורה יקוצץ, אלא על מה שלא נוגע לפעילות הליבה של צה"ל, זאת שאלה אחרת האם מישהי שמדריכה חייל עוזרת לפעילות הליבה של צה"ל, אבל לא לזה אנחנו נכנסים עכשיו, לאמירה הזאת אני מסכים לחלוטין.
עפר שלח: אני גם מסכים למה שעמר אומר ואמרתי את זה כאן בדיון הקודם.
עפר שלח: יש כאן רק שאלה ערכית.
עפר שלח: אין כאן שום שאלה מעשית של מספרים של חיילים.
עפר שלח: הדבר הזה מגוחך למי שמכיר ויש כאן הרבה אנשים שמכירים.
עפר שלח: אחרי אני אומר את זה, בעיני הדבר החשוב הוא דווקא ההעמדה שלנו כאן בפני עובדה.
עפר שלח: אני מציע לחבריי, לאלה שמסכימים אתי בעיקרון ולאלה שלא, שפעם אחת – ואני יושב כאן כבר שלוש שנים וכל פעם אנחנו בדיון הזה שבו מעמידים אותנו בפני עובדה - בכנסת הקודמת הייתי בקואליציה ולכן הרמתי את יד ימין ועכשיו אני מרים את יד שמאל, אבל בסוף אנחנו מרימים את היד כי אין לנו ברירה.
עפר שלח: אני אומר שפעם אחת בדבר הזה בואו נגיד לא.
עפר שלח: אדרבה, תבואו עם פתרון, תבואו עם פתרון ראוי ונאשר אותו מתוך מה שכולנו מסכימים עליו אבל נפסיק עם הדבר הזה שבו אומרים לנו שאם לא תאשרו, לא יגייסו אף אחת.
מירב בן ארי: זה מה שהם עושים.
ענת ברקו: אני מבקשת מהיועצת המשפטית לומר לנו את ההיבטים המשפטיים.
ענת ברקו: אם אפשר לעשות את זה למשך זמן שיאפשר לנו לקבל החלטות ולקבוע דיון ערכי אולי גם עם שר הביטחון.
מרב קירשנר: רק שיהיה ברור שאנחנו הבאנו את זה לפני חודשים.
מרב קירשנר: היום הגענו למקום עת הגענו לקצה השנתון.
מרדכי יוגב: ראשית, אתם לא מקשיבים.
מרדכי יוגב: שנית, קודמך בתפקיד ייצג את העמדה בעד קיצור השירות ואני הייתי חלוק עליו בעניין.
מרדכי יוגב: אל תשתמשו בזה כתירוץ ואת זה אני אומר ליועצת המשפטית של משרד הביטחון.
ענת ברקו: לפני שהיועצת המשפטית תדבר.
ענת ברקו: והיה אם אנחנו נאריך את הצו הזה למספר חודשים, לחודשיים-שלושה?
הילה ארליך: הצו הקודם לא מונח בפני הוועדה בכל הכבוד.
מירי פרנקל-שור: אני מבקשת להסביר לחברי הוועדה את המשמעות.
מירי פרנקל-שור: מה שמונח על שולחן הוועדה זאת חקיקת משנה.
מירי פרנקל-שור: בניגוד לחקיקה ראשית לחוק שהוועדה יכולה לשלב תיקונים ולהביע את עמדתה, כאן, בחקיקת משנה, הסמכות של הוועדה היא לאשר את הצו או לדחות אותו או לשנות אותו בהסכמת השר המציע.
מירי פרנקל-שור: משמעות הדבר היא שאם הוועדה אינה מאשרת את הצו, לא תהיה הצבה.
מירי פרנקל-שור: אין צו בתוקף מכיוון שתוקף הצו כבר פגע מזמן, ואין אפשרות להציב.
מירי פרנקל-שור: מה אומר צה"ל, צריך לשמוע בדיוק מה הוא אומר.
מירי פרנקל-שור: הוא אומר שהוא לא מתחיל את המיונים.
מירי פרנקל-שור: אני חושבת שכן אפשר אולי להתחיל מיונים למורות חיילות.
מרב קירשנר: הגענו לקצה.
מרב קירשנר: זה כבר השיבוץ שלהן.
מירי פרנקל-שור: משמעות הצו, אם אין צו בתוקף, אי אפשר להציב, אבל את כל ההכנות הפרילימנריות כן אפשר לעשות.
מירי פרנקל-שור: זאת אומרת, אם הוועדה מאשרת היום את הצו, היא מאשרת הצבה במשרד החינוך – עוד לא הגענו למעיין החינוך התורני ולמרכז החינוך העצמאי – והיא מאשרת הצבה במשרד הקליטה.
מירי פרנקל-שור: זה ותו לא.
מירי פרנקל-שור: אם הוועדה אינה מאשרת את הצו, אין הצבה חדשה אבל כן אפשר להתחיל את המיונים.
בצלאל סמוטריץ': תיאורטית אנחנו יודעים לעקוף את הצו הזה בחוק?
בצלאל סמוטריץ': האם אנחנו יכולים בחקיקה ראשית לאכוף את זה על הצבא?
מירי פרנקל-שור: הכנסת יכולה לבוא ולומר בהסדר ראשוני, צה"ל יציב חיילים היכן שהוא רוצה.
מירי פרנקל-שור: כלומר, הכנסת מורה לצבא.
מירי פרנקל-שור: נלקח שיקול הדעת של השר.
בצלאל סמוטריץ': אם השר לא מתחשב בכנסת, כנראה שניקח לו את שיקול הדעת.
מירי פרנקל-שור: נלקח שיקול הדעת מהשר והכנסת אומרת בחקיקה ראשית שיוצבו חיילים.
תמר זנדברג: לא ביקשנו את זה.
תמר זנדברג: השר עובד היום, נכון?
תמר זנדברג: נתייעץ אתו היום ומחר נחזור לזה.
הילה ארליך: הבוקר אני שוחחתי עם נציג בכיר מטעם השר והוא שוחח עם השר הבוקר וגם אתמול וגם שלשום.
מרדכי יוגב: אתם עושים טעות.
מרדכי יוגב: גם אני.
הילה ארליך: השר נתן דעתו לכל מה שאמרתם.
בצלאל סמוטריץ': תפקידנו לפקח על השר.
הילה ארליך: אני לא לוקחת מאף חבר כנסת את תפקידו.
הילה ארליך: זה תפקידכם ולכן אנחנו כאן.
הילה ארליך: אנחנו מאזינים לכם, אנחנו מאוד מכבדים את מה שאתם אומרים.
בצלאל סמוטריץ': רק מאזינים.
הילה ארליך: אבל שר הביטחון צריך להשתכנע שבשים לב לנסיבות העניין באותה עת, והעת הזאת היא עת צרה לצה"ל בעניין כוח אדם.
תמר זנדברג: ארבעים המורות האלה יצילו את צה"ל.
הילה ארליך: השר נתן את דעתו לדברים שנאמרו כאן.
מרדכי יוגב: לפני שבוע השר קיבל את דעתו.
מרדכי יוגב: כשמתכנסים למספרים, הוא לא נכנס האם אלה מורות חיילות בבית ספר או מורות חיילות בבית ספר שדה.
מרדכי יוגב: אתמול התקשר אלי אותו בכיר המכונה רמ"ט השר והסביר לי שאין הסכמה.
עפר שלח: הוא הסכים לעוד קיצור של חודשיים ב-2020.
עפר שלח: די כבר.
עפר שלח: אי אפשר כל פעם שתגידו מה שנוח לכם.
ענת ברקו: אנחנו רוצים לשאול כדי להתקדם.
ענת ברקו: מה שעומד לנגד עינינו אלה המלש"ביות שתלויות באוויר וזה נורא.
ענת ברקו: יושבות היום מלש"ביות והן תלויות באוויר בגלל המסלולים הללו.
מירי פרנקל-שור: הן לא יושבות.
ענת ברקו: לא תתחילו תהליכי מיון?
ענת ברקו: (היו"ר צחי הנגבי)
ענת ברקו: אולי הפתרון שאני יכולה להציע הוא שמשרד הביטחון וצה"ל יתחייבו לא לסגור מערכים עד שלא יהיה דיון עקרוני.
ענת ברקו: לרדת במכסות – כן, אבל לא לסגור מערכים כי זאת מכת מוות.
תמר זנדברג: אבל הנה, סוגרים.
ענת ברקו: אנחנו נאשר את הצו בתנאי שהם לא יסגרו מערכים.
מרדכי יוגב: אפשרות נוספת היא שיאפשרו דרך משרד החינוך להציב אותן.
תמר זנדברג: הצו הוא לא כללי.
תמר זנדברג: בצו כתוב עלייה וקליטה, חינוך, בריאות, הגנת העורף והושמטו ממנו המילים גופים לידיעת הארץ.
תמר זנדברג: זה בדיוק מה שחבר הכנסת עפר שלח אמר.
תמר זנדברג: אתם סגרתם על דעת עצמכם בניגוד לעמדת הוועדה שהוביל חבר הכנסת יוגב והעמדתם אותנו בפני עובדה.
תמר זנדברג: זה מה שעשיתם כרגע.
מרדכי יוגב: צודקת לגמרי.