GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
<יואל הדר: מה שעשו עד עכשיו, הייתה בעיה.
<יואל הדר: כדי שאני אוכל להציג מספרים, אני צריך שיהיה לי חוק.
<יואל הדר: אם אין לי חוק, אני לא יכול להציג מספרים.
גלעד ארדן: החוק, זה שאיננו בתוקף, קובע את התהליך הזה.
<שמואל לטקו: זה נעשה לפני שתוקפו פג.
אבי דיכטר: כמה שוטרי שח"ם משרתים היום במשטרת ישראל ובשירות בתי הסוהר ביחד?
<ישי יודקביץ': 1,300.
אבי דיכטר: על פי איזה חוק הם משרתים היום?
<מירי פרנקל-שור: זה היה בתוקף.
אבי דיכטר: מ-1 בינואר, בתוקף איזה חוק הם נמצאים במשטרת ישראל ובשירות בתי הסוהר?
<מירי פרנקל-שור: זה כבר היה בתוקף.
אבי דיכטר: אדוני היושב ראש, אני שואל שאלה מאוד עניינית.
אבי דיכטר: בוא נשים לצורך העניין סיטואציה בה אם היינו בתוקף חוק או אי הארכת הוראת שעה, צה"ל לא היה יכול לגייס חיילים.
אבי דיכטר: הרי החדר הזה היה מעלה עשן ולאו דווקא לבן עד שהחוק הזה היה עולה.
אבי דיכטר: אני אומר לך שכאן יש שרירות לב שהוועדה הזאת צריכה לעצור אותו.
צחי הנגבי: את זה בדיוק אנחנו עושים עכשיו.
<עפרה קלינגר: אני רוצה להגיד דבר אחד.
<עפרה קלינגר: אני עומדת על זה שהמצב בשירות בתי הסוהר שונה מהדיון בכללותו מפני שהחיילים שמשרתים בשירות בתי הסוהר עוסקים באבטחת המתקנים.
<עפרה קלינגר: כרגע, בגלל המחלוקת, מספר החיילים אצלנו הולך ויורד ובעצם החיילים שמוצבים בשירות בתי הסוהר הם פרי הסכמה שלנו לנהל את המתקנים הביטחוניים.
<מירב קירשנר: כמה חיילים יש לכם?
<עפרה קלינגר: 670.
<מירב קירשנר: זה לא מעט.
<קריאה: אמורים להיות כ-900.
<עפרה קלינגר: אמורים להיות 961.
גלעד ארדן: מול אפס זה המון ומול אלף, זה מעט.
גלעד ארדן: איזו מין אמירה זאת?
גלעד ארדן: זאת אמירה מאוד מוזרה.
<מירב קירשנר: איפה הם מוצבים?
<עפרה קלינגר: אני אסביר.
<עפרה קלינגר: הועברו שלושה מתקנים – עופר, מגידו וקציעות.
<עפרה קלינגר: במועד העברת המתקנים עשו ספירה של מספר החיילים שמשרתים בתוך המתקנים, אגב, בלי שום תקורות לוואי, לא אנשים שמסיעים, לא אנשים ששומרים במקומות אחרים ולא חיילי מילואים, וזה בסדר גמור, שירות בתי הסוהר ידע את זה ולקח את המשימה.
<עפרה קלינגר: ספרו 961.
<עפרה קלינגר: אין כל כך הרבה מספרים כאלה שמסתובבים בחלל.
<עפרה קלינגר: אנחנו הסכמנו והחיילים הוצבו אצלנו.
<עפרה קלינגר: בתמורה לקחנו לניהול את המתקנים.
<מירב קירשנר: ספרו אז גם את האסירים.
<עפרה קלינגר: ספרו גם את האסירים.
<עפרה קלינגר: גברתי צודקת מאוד.
<עפרה קלינגר: את יודעת כמה יש היום?
<עפרה קלינגר: את רוצה שאני אגיד לך?
<מירב קירשנר: אני מחזיקה את מה שאתם העברתם לנו בכל הדיונים השנתיים.
<מירב קירשנר: בין 4,500 ל-6,200.
<עפרה קלינגר: המספר הוא 7,674.
גלעד ארדן: אם המספר יעבור אתה-8,000 אתם תוסיפו לנו חיילים?
גלעד ארדן: לא הכנסתם את זה באמנה, אז זה לא עובד כך.
גלעד ארדן: אין מנגנון כזה.
מיכל רוזין: היושב ראש, האם אנחנו בדיון עיוני?
צחי הנגבי: יש מושג שכולנו בעדו והוא נקרא מחזור.
צחי הנגבי: אנחנו עושים ההפך ממחזור.
צחי הנגבי: אנחנו נמחזר את הדיון בפעם הבאה אבל לא עכשיו.
<עפרה קלינגר: אדוני היושב ראש, כל מה שרציתי לומר הוא שהפורום המכובד הזה צריך לדעת שכרגע במתקני הכליאה של שירות בתי הסוהר, מגדלי השמירה אינם מאוישים מפני שאין חיילים.
<עפרה קלינגר: הגשרונים אינם מאוישים מפני שאין חיילים.
<עפרה קלינגר: באגף של 120 אסירים ביטחוניים שומרת חיילת חובה בלונדינית ורזה אחת ששומרת על 120 אסירים ביטחוניים.
מיכל רוזין: מאיפה יצא לך המשפט הזה?
יואב קיש: אם גבר היה אומר את זה, זה היה נשמע רע מאוד.
מיכל רוזין: מאיפה יצא המשפט הזה?
צחי הנגבי: אני מבין שאת מתרגזת כי היא בלונדינית.
מיכל רוזין: זה מיותר.
מיכל רוזין: גם הרזה וגם הבלונדינית.
צחי הנגבי: עומד גבר צנום עם עיניים כחולות.
<עפרה קלינגר: אגב, יש גם חייל חובה.
צחי הנגבי: אני רוצה לשמוע את האוצר.
צחי הנגבי: שוב, זה לא הדיון העיקרי, אנחנו נחזור אליו, אבל בתמצית.
מיכל רוזין: אני לא מאמינה שאמרת את הדברים.
יואב קיש: אנחנו מקפידים לדבר בצורה נכונה וגם אתם צריכים להקפיד.
מיכל רוזין: זה מזעזע.
מיכל רוזין: צחי, אתה צריך להזדעזע בדיוק כמוני ממשפט כזה.
מיכל רוזין: בדיוק כמוני.
<עפרה קלינגר: גברתי, אם את מזדעזעת, אני מתנצלת.
צחי הנגבי: כולנו מתנצלים.
צחי הנגבי: כולנו מזועזעים.
צחי הנגבי: נתקדם.
<רועי טייאר: אגף התקציבים במשרד האוצר.
<רועי טייאר: כמו שהצגנו גם בדיון אצל ווה במל"ל לפני כמה שבועות, אנחנו מתנגדים לכל העניין של הפחתת מספר חיילי החובה במשטרה ובשירות בתי הסוהר.
<רועי טייאר: זה נשמע זול וטוב לפתור את זה באמצעות תקנים, אבל זאת לא הדרך הנכונה לפתור את הסוגיה הזאת.
<רועי טייאר: לדעתנו צריך להשאיר את מספר חיילי החובה במשטרה ובשירות בתי הסוהר כל שנה ולהמשיך כמו שצריך, בלי לשנות.
צחי הנגבי: אני רוצה לשמוע את זאב צוק-רם מהמל"ל.
צחי הנגבי: ווה, בבקשה, בתמצית.
צחי הנגבי: אתה עוד תחזור בדיון המרכזי על כל הנושאים האלה, אבל השורות התחתונות של עבודת המטה שהממשלה ביקשה ממך לעשות ושסיימת אותה.
<זאב צוק רם: קודם כל, שלום לכולם.
<זאב צוק רם: נתבקשתי על ידי הממשלה, על ידי מזכיר הממשלה, להיכנס לנושא הזה לאור מה שתואר כאן קודם ואני לא אחזור.
<זאב צוק רם: אני רוצה רק לציין כמה דברים שהיו אבני דרך לעבודה שאני עשיתי.
<זאב צוק רם: חיילים משרתים בשירות בתי הסוהר ובמשטרה, זה לא אידיאולוגיה אלא זה פרך.
<זאב צוק רם: מדינת ישראל כתפיסה אסטרטגית בכלל צריכה לרדת מהנושא הזה.
<זאב צוק רם: אני מדבר כמדינה.
<זאב צוק רם: אנחנו לא צריכים לשים לא חיילות ולא חיילים בשני המקומות האלה וחלק גדול מהדברים, דרך אגב, למדתי מדוחות מבקר המדינה ודוחות פנים של המשרד לביטחון פנים בהם כתוב בצורה מאוד חדה וברורה שזה כשל מערכתי שיש חיילים במשטרה ובשירות בתי הסוהר.
יואב קיש: אבל לא ממשרד האוצר.
<זאב צוק רם: לא ממשרד האוצר.
<זאב צוק רם: כשאתה קורא דבר כזה, שהמשרד שאמון על הדברים כותב את הדברים האלה, זה מעורר בך מחשבה.
<זאב צוק רם: צריך ללכת באופן עקרוני על פי חוק יסוד: הצבא או חוק שירות ביטחון (חיילים משרתים בצה"ל).
<זאב צוק רם: ברור שאנחנו לא חיים בעולם אוטופי ויש צרכים כאלה ואחרים מדי פעם, הוראות שעה כאלה.
<זאב צוק רם: אגב, בדקתי והוראת השעה הזאת הייתה שעה ארוכה, מ-1995 בערך ועד היום הזה.
<זאב צוק רם: זאת הוראת השעה אבל זה היה נוח כי חלק מהאנשים רואים את צה"ל כחברת כוח אדם זולה ולא מסתכלים במשקפיים של מי שצריך באמת להיות אמון על ביטחון הפנים.
<זאב צוק רם: אגב, אני מאמין גדול בזה שצריכים להיות שוטרים וסוהרים מקצועיים שצריכים לטפל במה שהם אחראים ועל מה שהם אמונים ולא חיילת בחובה שעומדת מול 15 אסירים ביטחוניים שאם הם רק יתעטשו, אני לא יודע מה יקרה לה וקיבלתי כמה תיאורים מנציבת שירות בתי הסוהר עת ישבתי אתה במהלך עבודת המטה שעשיתי.
<זאב צוק רם: אני מוכרח להגיד שבעבודה עצמה קשה היה או קשה בכלל להיכנס ולקבוע האם זה 300 חיילים יותר או 300 חיילים פחות וכולי, אבל הייתה איזושהי הסכמה ונעשתה עבודת מטה מקדימה בין צה"ל, חטיבת תכנון כוח אדם, רח"ט תומכ"א שיושבת כאן, מירב, לבין הגופים המקצועיים במשטרת ישראל ושירות בתי הסוהר והגיעו למספרים ועשו זאת די ביחד.
<זאב צוק רם: המספרים שנקבעו, שאני שמתי אותם בסיכום עבודת המטה כמספרים חלוטים, הם כתוצאה מעבודת מטה שנעשתה על ידי הגופים המקצועיים עצמם.
<קריאה: זה לא מדויק.
<זאב צוק רם: אחר כך תעירו לי.
<זאב צוק רם: בין צה"ל, שירות בתי הסוהר ומשטרת ישראל.
<זאב צוק רם: צריך לזכור גם שתוך כדי זה לווה גם כל התהליך של קיצור השירות בארבעה חודשים שמייצר לצה"ל בטן בתחילת 2018 עד 2020 וצה"ל צריך למלא את שורותיו בהתאם למשימותיו וכל מה שקשור בזה.
<זאב צוק רם: זה גם חלק מהתהליך שנלקח בחשבון.
<זאב צוק רם: אגב, כל הזמן מדברים קצת יותר וקצת פחות, יש כאן אנשים ששירתו בצבא ויודעים שאחוזי האיוש בצה"ל, ביחידות צה"ל, אולי למעט היחידות הצ'ופצ'יקיות של הצבא, הוא מעולם לא היה מאה אחוזים.
<זאב צוק רם: אני שירתי בצה"ל 25 שנים ואני אומר לכם שביחידות עליהן פיקדתי מעולם לא היה לי מאה אחוזים.
גלעד ארדן: אם השנה אני אצליח לגייס פחות מדי לימ"מ, אתה גם תסביר כאן למה הימ"מ לא נרתם כל פעם כשצה"ל צריך אותו לאיזשהו מבצע?
גלעד ארדן: מה זה הטיעונים האלה?
גלעד ארדן: מאיפה אתה מביא אותם.
גלעד ארדן: אני לא מצליח להבין את זה.
<זאב צוק רם: זה סך הכול כוח אדם שמשחקים אתו על פי הצרכים.
גלעד ארדן: אתה לא מתייחס למשטרה ולשירות בתי הסוהר כמשימה ביטחונית.
<זאב צוק רם: לא.
<זאב צוק רם: להפך.
גלעד ארדן: אם היית מתייחס אליהם כמשימה ביטחונית, לא היית מוכן שיהיה הסכם שלא יכובד.
<זאב צוק רם: אני רוצה אפילו לצטט את מה שאני כתבתי כהכנה לדיון ואמרתי שסוגיה ביטחונית הפכה להיות סוגיה אוצרית.
<זאב צוק רם: זאת אומרת שאם אני אומר סוגיה ביטחונית הפכה להיות סוגיה אוצרית, אני אומר בפה מלא שאני רואה – ומי כמוך יודע בעבודתנו המשותפת – במשטרת ישראל ובשירות בתי הסוהר שני גופים ביטחוניים לכל דבר ועניין כמו צבא הגנה לישראל, אבל כל אחד בתחומי העיסוק שלו.
<זאב צוק רם: מכיוון שאני חושב שהם כן גופים ביטחוניים, אני לא חושב שאנחנו צריכים בסופו של דבר באמת לקבוע את הסד"כ של כוח האדם שנדרש על פי יכולות האוצר, יכולות כאלה או אחרות, או התנגדויות אוצריות כאלה ואחרות.
<זאב צוק רם: לדעתי זה לא נכון, אסור שזה יהיה ואנחנו צריכים לתת למשטרת ישראל שוטרים שיכשירו אותם, שיהיו אנשי מקצוע, שיסעו בניידות כדי שישמרו על כשירות המשטרה, יפעלו מול אנסים, רוצחים, סכסוכי משפחה.
<זאב צוק רם: מה אנחנו רוצים, שילדה בת 18 תלך לטפל עכשיו בסכסוך משפחתי אלים ככל שיהיה?
<זאב צוק רם: זה הרי בלתי נסבל.
גלעד ארדן: אני רוצה לתקן את הרושם.
גלעד ארדן: עם כל הכבוד לאמירות האלה, ילדות בנות 18, כמו שראיתם, מחסלות מחבלים ויכולות לעשות הרבה דברים.
גלעד ארדן: זה לא קשור למין או לגיל.
גלעד ארדן: לפעמים אולי זה קשור לגיל, אבל בהקשרים המבצעיים אין שום בעיה לא עם המגדר ולא עם הגיל.
גלעד ארדן: יש בעיות אחרות ואני לא רוצה להתייחס אליהן לגבי את מי הצבא שולח.
<זאב צוק רם: אני אתייחס לזה.
צחי הנגבי: אנחנו לא נתייחס לזה.
<זאב צוק רם: אתה צודק.
<זאב צוק רם: יש לנו טייסות F-16 ויש גם טייסות מסוקי קרב.
צחי הנגבי: ווה, אתה בעד החוק?
<זאב צוק רם: אני חושב שהתהליך היה צריך להיות הפוך.
צחי הנגבי: היה, אבל עכשיו?
<זאב צוק רם: צריך לחוקק את החוק.
צחי הנגבי: בשעה 1:00 הישיבה מסתיימת.
<זאב צוק רם: יושב ראש הוועדה, אני רוצה להגיד רק דבר אחד, את עמדתי האישית למרות שאני צריך לייצג כאן את ראש הממשלה.
<זאב צוק רם: אני לא יודע להגיד את הדבר הזה האם זה שמאשרים את החוק לא מחזיר אותנו למה שהיה לפני שלוש שנים ואומר את המספרים האלה והאלה.
<זאב צוק רם: אם זה לא, זה בסדר.
<זאב צוק רם: אניע חושב שאנחנו צריכים ללכת בתהליך הדרגתי, במקביל להשלים עם סוהרים ושוטרים אמיתיים לגופים הביטחוניים האלה וללכת בתהליך ירידה קודם כל כדי לתת את המענה לבטן שנוצרת לצבא, ובכלל כדי להגיע לאיזשהו מקום אז נוכל להגיד שזאת נקודת הסוף ולא יהיו יותר חיילים במשטרת ישראל ובשירות בתי הסוהר.
יואב קיש: אני הבנתי ואני רוצה לעשות יישור קו.
יואב קיש: יישור הקו אומר שאנחנו מאשרים את החוק ללא שום אישור של מספר כלשהו ואני רוצה להבין מתי יביאו לנו את המספרים.
צחי הנגבי: כשהממשלה תחליט.
יואב קיש: אז למה לא לאשר רק לשנה?
יואב קיש: כדי שלא נהיה במצב שעכשיו נשארנו לשלוש שנים ולא ראינו מספר במשך שלוש שנים.
<מירי פרנקל-שור: אני אסביר.
<מירי פרנקל-שור: אם אנחנו מאשרים את הצעת החוק והממשלה תחליט לאשר את המספר, כבר לא ניתן יהיה להאריך לשלוש שנים מכיוון הממשלה לא תביא הצעת חוק נוספת.
יואב קיש: את אומרת לי שאני מאשר את החוק לשלוש שנים.
גלעד ארדן: זה שוב יוצר בעיה.
יואב קיש: אני רואה שיש כאן אי הסכמה בין שני משרדים.
יואב קיש: אני רוצה לדעת בסופו של דבר מה המספרים שרוצים ואני לא מרגיש שאני ממלא את חובתי כשאני מאשר עכשיו את החוק ואני שלוש שנים לא רואה מספרים.
<יואל הדר: אם לא יבוא לכאן מספר, אי אפשר יהיה לגייס יותר חיילים וכולם ייעלמו לנו.
<מירי פרנקל-שור: גם עכשיו זה בלי מספרים.
<יואל הדר: נכון, אבל לא יישארו בכלל ולא יהיה מה להביא.
<יואל הדר: חייבים לבוא עם מספר.
יואב קיש: למה לסבך את העניין?
יואב קיש: הממשלה תיתן לנו מספר ואנחנו נדון בו.
<זאב צוק רם: ואם לא יקבעו את המספר, אי אפשר להעביר עכשיו את החיילים שהכשירו אותם?
גלעד ארדן: אי אפשר.
גלעד ארדן: אם לא הבנת את זה עד עכשיו, איך עשית עבודת מטה סדורה ויסודית?
גלעד ארדן: כדאי קודם להכיר את החוק כשאתה בא להמליץ לממשלה.
<זאב צוק רם: אני חשבתי שהתהליך צריך להיות קודם לכן.
גלעד ארדן: חבל שחשבת.
<זאב צוק רם: כך המלצתי.
<מירב קירשנר: נאמרו כאן דברים על צה"ל, מקיים הסכמים, לא מקיים הסכמים ואני חושבת שאני חייבת להגיב.
צחי הנגבי: תגיבי עליהם בדיון הבא כי עכשיו אנחנו לא עוסקים במספרים ואנחנו צריכים להתקדם.
צחי הנגבי: אנחנו בלחץ זמן.
צחי הנגבי: יש חברי כנסת שרוצים להתייחס?
צחי הנגבי: תקריאי בבקשה את הסעיפים.
ענת ברקו: אני יכולה לשאול שאלה?
ענת ברקו: אדוני השר, יש לי שאלה אליך.
ענת ברקו: האם יש מצבים או האם חלק מהאוכלוסייה הזאת של שח"ם מבחינתך היא מאתר לגיוס למשטרת ישראל ואותו דבר לשירות בתי הסוהר?
גלעד ארדן: ברור.
ענת ברקו: יש לנו נתונים על העניין הזה?
ענת ברקו: יש הרבה מקרים שחיילים נשארו ולאחר מכן המשיכו במשטרת ישראל?
גלעד ארדן: כן.
גלעד ארדן: אנמי מזכיר שמי שמגיע אלינו, הוא לא בשליטתנו.
ענת ברקו: ברור, אבל לפעמים הוא עובד אתכם ונשאר.
צחי הנגבי: נשארים.
ענת ברקו: חשוב להגיד את זה.
צחי הנגבי: החלק הזה, זה נתון שחשוב שיוצג בפנינו בדיון הבא.
ענת ברקו: בעיני זה דיון מאוד חשוב.
ענת ברקו: האם יש תפקידים, ואני לא אומרת על תפקידים מאוד מקצועיים שזה ברור, שהם חסומים ואתם לא תכניסו אליהם חיילים צעירים בשירות בתי הסוהר ובמשטרת ישראל?
גלעד ארדן: החוק קובע במפורש.
ענת ברקו: כי כרגע שמעתי על 120 אסירים ביטחוניים.
<עפרה קלינגר: בתפקידי שמירה מותר, לאסירים ביטחוניים בלבד.
<קריאה: גם במשטרה יש את ההגבלה.
צחי הנגבי: אנחנו מקריאים את החוק.
<עידו בן יצחק: הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (הצבת יוצאי צבא בשירות בתי הסוהר) (תיקון מס' 7),
<עידו בן יצחק: תיקון סעיף 1 בחוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (הצבת יוצאי צבא בשירות בתי הסוהר), התשס"ה-2005, בסעיף 1, ברישה, במקום "עד יום י"ט בטבת התשע"ו (31 בדצמבר 2015)" יבוא "עד יום כ"ג בטבת התשע"ט (31 בדצמבר 2018)".
צחי הנגבי: מי בעד?
צחי הנגבי: מי נגד?
צחי הנגבי: בעד הצעת החוק – פה אחד
צחי הנגבי: הצעת החוק אושרה.
<עידו בן יצחק: הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 15), התשע"ו-2015 תיקון סעיף 1 בחוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר), התשנ"ה-1995, בסעיף 6, ברישה, במקום "עד יום י"ט בטבת התשע"ו (31 בדצמבר 2015)" יבוא "עד יום כ"ג בטבת התשע"ט (31 בדצמבר 2018)".
<עידו בן יצחק: אנחנו נשנה כאן גם את שר המשטרה לשר לביטחון פנים.
צחי הנגבי: הצעת החוק התקבלה.
צחי הנגבי: אני מודה לכולם.
ענת ברקו: אנחנו פותחים את הדיון בנושא צו שירות ביטחון (שירות מוכר להשגת יעדים ביטחוניים-לאומיים) (הוראת שעה) התשע"ו-2015.
ענת ברקו: אני יודעת שמעבר לאישור צו, יש איזשהו דיון ערכי שאנחנו רוצים לעשות.
ענת ברקו: לכן קודם נשמע את ההסבר של הייעוץ המשפטי של משרד הביטחון.
הילה ארליך: שלום רב.
הילה ארליך: אני סגנית היועץ המשפטי למערכת הביטחון.
הילה ארליך: אנחנו מבקשים לקבל היום את אישור הוועדה לצו שירות ביטחון (שירות מוכר להשגת יעדים ביטחוניים לאומיים) מכוח סעיף 26א(א)(2) לחוק שירות ביטחון, שירות ביחידות צבאיות במסגרת משרדים ממשלתיים שאינם שירות ביטחוני מובהק, במטרות של עלייה וקליטה, חינוך, בריאות, הגנת העורף, פעולות התנדבות וכולי.
הילה ארליך: זה מאפשר לשר הביטחון לקבוע בצו שירות למטרות לאומיות והכול אם שוכנע שר הביטחון, בשים לב לנסיבות העניין באותה עת ובהתייעצות עם השרים הרלוונטיים ועם שרת המשפטים כי אם לא תיעשה הפעילות בידי יוצא צבא בשירות סדיר, לא יושג היעד הנדרש.
הילה ארליך: כידוע, מזה שנים בהוראות שעה מתחדשות מוצבות ומוצבים חיילים בשירות צבאי במסגרת משרדי ממשלה אחרים במשימות כאלה ואחרות, רובן בנושאי חינוך וקליטת עלייה.
הילה ארליך: לאור קיצור השירות בצה"ל שכידוע לכולם קורה בשנה-שנתיים האחרונות, ובכלל לאור העובדה שצה"ל באמת ממקד מטרה בשירות הביטחוני, בפעילות מדורגת מזה שנים אנחנו מנסים לצמצם את מספר החיילים בסדיר שמשרתים במטרות לאומיות אחרות שאינן מטרות ביטחוניות, שאינן מטרות צה"ליות מובהקות, ולאור כך אנחנו מניחים בפני הוועדה צו.
הילה ארליך: כבר היה דיון אחד בוועדה בעניין הזה ואני מניחה שחלקכם נכחתם בו.
עליזה לביא: היו כמה דיונים.
הילה ארליך: היו כמה דיונים.
הילה ארליך: בצו הזה, אם אני זוכרת נכון, רק דיון אחד בכנסת הנוכחית.
הילה ארליך: אנחנו מניחים צו שמצמצם במידת מה את מספר החיילים שיוצבו במשרדי ממשלה אחרים.
הילה ארליך: רח"ט תומכ"א כאן והיא תוכל לפרט את המספרים, את היעדים וגם את הסיבות לצמצום.
הילה ארליך: זה מצמצם את מספר החיילים שיוצבו בעיקר לחינוך, הן במעיין החינוך התורני והן במשרד החינוך.
הילה ארליך: בתקופה מסוימת קדימה אנחנו רואים עוד ירידה.
הילה ארליך: אנחנו מבקשים מהוועדה – אגב, לטובת כלל המשרדים הנוגעים בדבר, התייעצויות קוימו על פי החוק עם שר החינוך, עם שרת המשפטים ועם השר לקליטת העלייה והשרים נתנו את הסכמתם למתווה שהוצע.
הילה ארליך: אנחנו בטוחים שהמשרדים עצמם יוכלו שאנחנו בשיח ברמה היום יומית אתם ויש הסכמה, גם של המשרדים עצמם, לצמצום המספר ולהבנה שיש צרכים ביטחוניים.
שלי יחימוביץ': נמצא כאן נציג של משרד החינוך?
עליזה לביא: טוב שיש כנסת שמפקחת כי מפתיעה אותי ההסכמה הזאת שהשגתם בין המשרדים.
הילה ארליך: אני מבקשת לאשר את הצו לטובת כלל המשרדים הרלוונטיים כיוון שכרגע, כל עוד לא אושר הצו, אנחנו השנה לא יכולים להציב חיילים למטרות הנדרשות במשרדים האחרים.
הילה ארליך: ככל שאין אישור של הכנסת וכמובן שנדרש פיקוח של הכנסת ואנחנו יותר ממקבלים את זה, אנחנו מברכים על כך, אבל המשמעות היא שכל עוד לא אושר הצו הזה ופקעה הוראת השעה הקודמת, אין לנו אפשרות משפטית-חוקית להציב את אותם חיילים במשרדים הרלוונטיים.
הילה ארליך: הדיון הזה והאישור של הוועדה הוא מאוד מאוד חשוב לא רק לנו כמשרד ביטחון וצה"ל אלא בראש ובראשונה למשרדים שמקבלים את אותם חיילים לשם ביצוע השירות.
עליזה לביא: אתם בני ערובה.
הילה ארליך: אני לא מקבלת את האמירה הזאת.
הילה ארליך: בני ערובה, בטח לא אנחנו.
ענת ברקו: ניתן לתת-אלוף מרב קירשנר לומר את הדברים ולאחר מכן נעבור לחברי הכנסת.
מרב קירשנר: בוקר טוב.
מרב קירשנר: כאמור, התכנית שאנחנו מציגים היא חלק מההיערכות של צה"ל לקיצור השירות אבל זה רק נדבר אחד.
מרב קירשנר: נדבר אחר הוא סוגיות עקרוניות שקשורות בריכוז עיקר כוח האדם בתוך צה"ל בהתאם לבכורת השירות הצבאי.
מרב קירשנר: אם כן, מבחינת העקרונות לעבודת המטה שהובלה על ידינו מזה חודשים ארוכים, נציג את הדברים הבאים.
מרב קירשנר: ראשית, בכורת השירות הצבאי והעובדה שמשרתים דרך חוק שירות ביטחון במטרה לשרת בצה"ל, אנחנו רוצים לצמצם באופן מרבי את היקף החיילים שמשרתים מחוץ לסד"כ צה"ל.
מרב קירשנר: כאמור, הובלנו עבודת מטה סדורה ואנחנו מביאים לכאן תכנית דיפרנציאלית על פי עקרונות ומותאמת לאופי הגוף המקבל, כאשר מספר עקרונות ביחס ליחידת מורות חיילות בה עד כה רוכזו החיילים ששירתו בתחומים הללו מחוץ לצה"ל, התייחסנו לתפקידים בהם בעצם, כלשון החוק, אי אפשר יהיה להשיג את התכלית הביטחונית לאומית אלמלא ישרתו שם יוצאי צבא, קרי, חיילים בשירות, זיקה להכנה לצה"ל עם איזשהו הקשר, שירות בשכבות גיל רלוונטיות, קרי, י' עד י"ב.
מרב קירשנר: זאת ההגדרה כי בעצם זאת קבוצת הייחוס להכנה לצה"ל בסיכום גם מול משרד החינוך וגם בעבודת משרד הביטחון.
מרב קירשנר: אנחנו גם מסתכלים על מימוש ומיצוע יכולת למצות את החיילים הללו בתוך השירות.
מרב קירשנר: היום, כאשר חיילים משרתים ביחידות מחוץ לסד"כ, הם לא ממוצים בצה"ל, לא לפיקוד, לא לקצונה, ובעצם נשאבים למסלולים חיצוניים ושם משרתים לאורך כל השירות.
עליזה לביא: יש מסלול קצונה למורות חיילות.
עליזה לביא: אני הייתי מורה חיילת ויצאתי לקצונה.
שלי יחימוביץ': הבת שלי מורה חיילת וקצינה.
מרב קירשנר: אמרתי.
מרב קירשנר: זה נושא אחד.
מרב קירשנר: בחלק מהמקרים אין בכלל מסלולים.
מרב קירשנר: אמרתי שזה חלק מעבודת מטה.
מרב קירשנר: בחלק אין בכלל אפשרות לצאת לקצונה.
מרב קירשנר: אמרתי שזה רק נדבך אחד בתוך הדברים.
מרב קירשנר: היום ההכשרה היא לא טרום צבאי.
ענת ברקו: אני רוצה שבדברים שאת אומרת, תתייחסי לעניין הזה שבעצם צה"ל יש גם מחויבות כלפי משימות חברתיות.
מרב קירשנר: ברור.
מרב קירשנר: נמצאת כאן דליה ינקו.
ענת ברקו: לאור הדיונים האחרונים יש תחושה שיש קצת ויתור עם הפנימיות וכולי.
ענת ברקו: תתייחסו.
מרב קירשנר: לפני שאני אציג את התכנית עצמה או מה אנחנו מבקשים לצמצם, אולי קודם נראה את המספרים ואחר כך ניתן לדליה להתייחס.
מרב קירשנר: כשאנחנו מסתכלים על כלל המסלולים תחת הצו הזה, אני מפרידה רגע למסלולים שהם עם הקשר של חינוך או בחיבור למשרד החינוך או בהוראה, כאן מופיעים המסלולים כולם.
מרב קירשנר: עד כה שירתו שם כ-560 חיילים ואותם אנחנו מבקשים לצמצם ל-400.
מרב קירשנר: אני אפרט.
מרב קירשנר: בכל המסלולים שמופיעים בכחול ימשיכו לשרת חיילים אבל יצטמצם המספר.
מרב קירשנר: העסקת החיילים בראייה קצת יותר ארוכת טווח תבוצע בשכבות הבוגרות ולא עוד בכיתות א', ג' וכיוצא בזה.
מרב קירשנר: זה בסיכום מלא עם משרד החינוך, מה שיהיה לגבי המשובצים.
מרב קירשנר: יש מסלולים אחרים.
מרב קירשנר: עתידים, פחות רלוונטי להתייחס לזה, זה מסלול בסגירה כך שהוא לא רלוונטי.
ענת ברקו: כולו?
ענת ברקו: הבנתי שרק חלק ממנו.
מרב קירשנר: זה עתידים להוראה.
מרב קירשנר: זה מסלול מסוים של עתידים להוראה שכבר לא קיים.
עליזה לביא: אתם סוגרים את זה?
מרב קירשנר: רק את הדבר הזה של עתידים להוראה.
מרב קירשנר: פרויקט עתידים הגדול, הוא פרויקט של אלפי חיילים שרק הולך וגדל וזה לא נושא שנסגר.
מרב קירשנר: שמע ומועדוניות, זה הדבר היחיד שיורד לגמרי כאשר מדובר במשרד החינוך.
ענת ברקו: אני מציעה שתאמרי לנו מה אתם רוצים לסגור.
מרב קירשנר: את זה אני אומרת.
מירב בן ארי: זה לא רק שמע.
מירב בן ארי: שמע זה חירשים ובטח יש את זה אצל העיוורים.
עליזה לביא: כל החיילים שאנחנו רואים אותם בבתי הספר, ואני פגשתי חיילים, את זה אתם סוגרים?
מרב קירשנר: יש דברים שונים.
מרב קירשנר: תכף דליה תפרט.
מרב קירשנר: יש מד"נים בבתי ספר, שאלה חיילים לובשי מדים.
מרב קירשנר: יש מורות בבתי ספר והן יישארו בבתי הספר.
מרב קירשנר: אנחנו ביקשנו לשבץ אותן בכיתות הבוגרות ולא בכיתות א' עד ח', כמו שבחלק מהמקרים היה בעבר.
מרב קירשנר: על התכנית הזאת הסכמנו עם משרד החינוך.
מרב קירשנר: מה ביקשנו שלא יהיה יותר.
מרב קירשנר: שיבוץ של חיילים בטיפול במועדוניות ערב.
מרב קירשנר: זה נושא אחד כנושא בפני עצמו, שזה השיבוץ שלהם.
מירב בן ארי: למה?
מרב קירשנר: משום שזה לא חלק מהוראה, מתכנית הוראה בבתי ספר, ושנית, משום שכן אפשר – אפרופו השגת התכליות הלאומיות בדרכים אחרות – להעסיק בשיעורי ערב האלה סטודנטיות וסטודנטים, חיילות משוחררות, קצינות, קצינים, שירות לאומי וכל אחד אחר.
מרב קירשנר: אנחנו לא אומרים שזה נושא לא חשוב.
עליזה לביא: כמה חיילות משרתות היום במועדונים האלה?
מרב קירשנר: 87 חיילות.
מרב קירשנר: זה לגבי משרד החינוך.
מרב קירשנר: נציג את כל התכנית ואז ניתן לדליה להתייחס.
מרב קירשנר: הדבר הבא שהוא בעצם הדבר היחיד שאנחנו כן מבקשים לסגור, הוא מחוץ למשרד החינוך, זאת סוגיית המסלולים הירוקים.
מרב קירשנר: 53 חיילים נכון לעכשיו משובצים ברשות הטבע והגנים, בלוטם, בחברה להגנת הטבע, בכפר עציון, במדרשת שדה בוקר, במרכזי לימוד שדה, נאות קדומים וכן הלאה.
מרב קירשנר: נפגשנו אתם, הסברנו להם את הדברים כפי שרואה אותם צה"ל.
מרב קירשנר: גם כאשר אנחנו מבקשים להוריד את זה, אנחנו לא מוציאים משם חיילים.
מרב קירשנר: יש חיילים שיישארו שנה עד 2017, לסירוגין.
ענת ברקו: עד שהם ישתחררו.
מרב קירשנר: בדיוק.
מרב קירשנר: זאת תכנית מדורגת.
מרב קירשנר: מעבר לזה, אנחנו לא רוצים להציב שם יותר חיילים.
מרב קירשנר: אנחנו רואים יכולת להעסיק שם חיילים משוחררים, העסקה בשכר שבהחלט תיתן מענה.
מרב קירשנר: הטיפול היום הוא לא טיפול שמבוצע על ידי חיילים וגם לא בהכרח על ידי מלש"בים אלא על ידי כלל הציבור באופן מלא.
מרב קירשנר: אנחנו חושבים שיש כאן פוטנציאל לשדרוג האיכות על בסיס העסקת יוצאי צבא ונתתי דוגמאות.
מרב קירשנר: עלו כאן סוגיות של החשיבות שיש בעובדה שיש חיילת שלובשת מכנסיים צבאיות בעת ביצוע מפעל כמו מרוץ כזה או אחר.
מרב קירשנר: אמרנו שאנחנו מוכנים לעשות הרבה מעבר לזה.
מרב קירשנר: במקום שתהיה חיילת אחת כזאת בראש הכוח שאף אחד לא רואה את זה שהיא חיילת כי אמרתי שהיא גם הולכת עם חולצה של הארגון ומכנסיים צבאיות, נא לתאם את זה עם מערך מגן ואנחנו נצטרף באופן ממשי לפרויקטים כמו אלה שניתנו.
עליזה לביא: מה זה מערך מגן?
קריאה: חיל החינוך.
מרב קירשנר: המקומות האלה, אני מדגישה, נותנים שימושים לכלל הציבור.
מרב קירשנר: פרטנו את זה אחד אחד.
ענת ברקו: אפשר להגיד את זה על הרבה דברים שאתם עושים.
מרב קירשנר: אפילו צה"ל שמקבל שם שירות כזה או אחר, משלם באופן מלא.
מרב קירשנר: באשר להתייחסות הערכית.
מרב קירשנר: צה"ל לא נפרד מהקהילה אלא להפך, הוא רק מרחיב את השירותים שניתנים ואת כל מה שקשור להכנה לצה"ל ולחיבור לקהילה.
מרב קירשנר: כך באשר לגדנ"ע, טיפול והשתתפות של חיילים בשטח, בתוך הקהילה.
מרב קירשנר: אני מציעה שניתן לדליה ינקו לסקור את רשימת הפעילויות.
דליה ינקו: צהרים טובים.
דליה ינקו: אני משמשת כסגנית ראש האגף הביטחוני חברתי במשרד הביטחון וראש היחידה להכנה לצה"ל.
דליה ינקו: אני רוצה ברשותכם לומר שהחברה בישראל והעיסוק בבני הנוער ובהכנת כלל בני הנוער לשירות משמעותי ערכי ותורם, היא בעצם מהות העשייה שלנו ביום יום.
דליה ינקו: יש שולחן עגול שמרכז את כלל העשייה.
דליה ינקו: מצד אחד מגדיר את הצרכים, מגדיר את הכוחות, את המשימות, עושה איזשהו סדר בתוך הדבר הזה בחברה.
דליה ינקו: בשולחן הזה יושבים נציגי משרד הביטחון, נציגי צה"ל, חיל החינוך, התומכ"א, נציגי החילות הנוספים שאנחנו צריכים אותם, הזרועות, ומשרד החינוך שהוא בהחלט שותף לשולחן הזה שנפגש אחת לחודש ובונה מדי שנה תכנית עבודה סדורה לשנה שלאחר מכן.
דליה ינקו: לקחנו את כל בתי הספר, את כל מוסדות החינוך בארץ, חילקנו אותם לאשכולות על פי נתונים שיש לנו, מי צריך אותנו יותר, מי צריך אותנו פחות, ובנינו סל פעילות מותאם לכל אשכול ואשכול.
דליה ינקו: ישנם בסך הכול שלושה אשכולות כאלה ואנחנו מנסים באמת ובעיני נותנים מענה שהוא מענה מאוד מרבי על פי היכולות שלנו לכלל האוכלוסיות.
דליה ינקו: מי שצריך אותנו, שם אנחנו נמצאים.
ענת ברקו: מה ההגדרה של הצורך?
דליה ינקו: ההגדרה של הצורך היא אחת.
דליה ינקו: אנחנו יודעים ומקבלים מהצבא את הנתונים של בתי הספר.
דליה ינקו: אנחנו יודעים להגיד האם בבית ספר מסוים יש צורך פחות, שיש בו אחוזי גיוס מאוד מאוד גבוהים ואנחנו באים למפגש שם שהוא סדנה ערכית של חמש שעות שאנחנו מפעילים דרך 150 קצינים וקצינות פורשי צה"ל בדרגות בכירות שבאים לבתי ספר ועושים סדנאות ומפגשים עם בני הנוער.
דליה ינקו: זה ממשיך לעשרה ילדים - אתמול בערב הייתי באשדוד – שהיו עם תיקים פליליים וחברנו למשטרת ישראל ולגורמים הרשותיים ובעבודה של שלושים מפגשים המשטרה ויתרה להם על התיקים הפליליים ואתמול בטקס הם קיבלו את צווי הגיוס.
דליה ינקו: זה יכול להתאים לעשרה ילדים כאלה שהצמדנו להם קצין פורש שאנחנו מממנים אותו והוא מלווה אותם לאורך שלושים מפגשים.
דליה ינקו: זאת דוגמה לצורך שיותר צריך אותנו.
ענת ברקו: אנחנו מדברים כרגע על ימ"לים.
מרב קירשנר: 3,500 חיילים ודחויי שירות.
דליה ינקו: אני אומרת שבסוף כאשר אנחנו שואלים מי עושה את המשימות מבחינתנו, ואלה לא רק הקצינים, אני יודעת להגיד שצריך לזכור שמדי שנה יש כ-6,000 בני נוער שהם דחויי שירות, מתוכם 3,700 בני נוער שכולם נמצאים בתוך המערכת הזאת.
דליה ינקו: אלה חבר'ה שיוצאים לשנת שירות במסגרת כל הארגונים והתנועות שאנחנו עובדים אתם, אלה חיילים בפרק המשימה, נחלאים שמבלים את פרק המשימה שנה בתוך הקהילה בעבודה קהילתית.
מרב קירשנר: זה המענה שאנחנו נותנים.
שלי יחימוביץ': המענה הוא באמצעות חיילי נח"ל בפרק המשימה?
מרב קירשנר: גם.
שלי יחימוביץ': במקום המורות החיילות?