GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ענת ברקו: בעד הפיצול – פה אחד
ענת ברקו: הפיצול אושר פה אחד.
ענת ברקו: לגבי הצעת החוק כפי שהוקראה.
עומר בבלי: שר הביטחון יגיש ערר על ההצבעות.
עומר בבלי: כך הנחו אותי לומר.
מירי פרנקל-שור: אם תוך שבוע תבואו עם אכסניה אחרת, הוועדה תתכנס פעם נוספת.
עומר בבלי: אני רק יכול לומר שוב שזה בניגוד לעמדת הממשלה.
ענת ברקו: אנחנו מצביעים.
ענת ברקו: מי בעד אישור הצעת החוק?
ענת ברקו: בעד הצעת החוק – פה אחד
ענת ברקו: הצעת החוק אושרה.
ענת ברקו: אנחנו נקבע דיון לעוד שבוע ולאחר מכן נוכל לשנות את האכסניה.
מירי פרנקל-שור: בינתיים לא נניח את ההצעה.
מירי פרנקל-שור: לא נעביר אותה לפרסום.
ענת ברקו: לא ממשיכים עד שאנחנו לא נבחן את האכסניה.
ענת ברקו: אנחנו גם נדבר על העניין הזה.
ענת ברקו: אני מודה לכם שבאתם.
רועי הראל: שינוי האכסניה, משמעותו יכולה להיות גם שינויים בגורם שעליו מוטלת הסמכות.
מירי פרנקל-שור: אם תתקבל הצעה, הוועדה תשוב ותתכנס ותפתח את הדיון ואנחנו נכניס את כל השינויים הרלוונטיים אבל שקודם כל תבוא הצעה ונבחן אותה.
ענת ברקו: תודה על כל העבודה שנעשתה.
ענת ברקו: היה לנו דיון על ההתנהלות בחירום עם נכים, ואנחנו נעבור במעבר חד לצו שעניינו איסור התארגנות במוסד.
ענת ברקו: אני מבקשת משלמה יצחק ממשרד הכלכלה להתחיל, בבקשה.
שלמה יצחקי: זו רוטינה כל שנה, שאנחנו באים לפה לבקש פטור, הואיל ולמוסד אין חוק ספציפי, לעומת השב"כ, המשטרה, וכיוצא באלה.
שלמה יצחקי: באופן כללי, חוק הסכמים קיבוציים נותן את החופש להתאגד, להתארגן, זכות כניסה לארגוני עובדים למקומות עבודה, וכיוצא בזה.
שלמה יצחקי: והואיל ואין חוק, יש הוראת מעבר בחוק הסכמים קיבוציים, שלפיה נותנים פטור או מוציאים מהתחולה של חוק הסכמים קיבוציים את עובדי המוסד, להם אין את החופש להתארגן וכיוצא באלה.
ענת ברקו: זה חל גם על צה"ל?
שלמה יצחקי: צה"ל זה חוק יסוד: הצבא.
שלמה יצחקי: כל ארגון ביטחוני שיש לו חוק ספציפי, החוק הספציפי מתייחס לזה.
שלמה יצחקי: הואיל ואין חוק ספציפי למוסד, אנחנו אמורים לבוא, לפי חוק הסכמים קיבוציים, כל שנה לוועדת החוץ והביטחון ולהאריך את הצו הזה בשנה.
ענת ברקו: למה בעצם אין חוק פרמננטי?
ענת ברקו: להפוך את התקנה הזאת שכל שנה אתם מבקשים, לחוק.
שלמה יצחקי: זה כבר חוק מוסד.
שלמה יצחקי: נדמה לי שעובדים על זה.
שלמה יצחקי: אנחנו חושבים אולי להאריך, לעשות את זה הוראת שעה, להאריך את זה כל חמש שנים, כי צופים פני עתיד ורואים שכנראה יהיה חוק מוסד, ואז יהיה פטור בחוק עצמו.
עידו בן יצחק: החוק מסמיך עד שנה.
עידו בן יצחק: הדבר היחידי שאפשר זה לתקן את החוק המסמיך, אבל זה דורש הצעת חוק.
ענת ברקו: נציג המוסד, בבקשה.
ערן ד.: בוקר טוב.
ערן ד.: אני לא רוצה לחזור על דברי חברי.
ערן ד.: אכן הבעיה או העובדה היא שלמוסד אין כיום חוק.
ערן ד.: יש דיונים על הנושא, יש עניינים לכאן ולכאן לגבי חקיקת חוק מוסד.
ערן ד.: אבל באין חוק מוסד, אין לנו למעשה את ההוראה הספציפית, כמו למשל בחוק השב"כ, שאוסרת את ההתארגנות, ולכן אנחנו עדיין משתמשים באותה הוראה מכוח חוק הסכמים קיבוציים שמתירה את הנושא הזה.
ערן ד.: נדברנו לפני כן בחוץ לגבי שתי אפשרויות, או תיקון החוק על-מנת לכל הפחות להפוך את הרוטינה הזאת לרוטינה שתחזור לפחות כל חמש שנים ועל-מנת לא לבוא לפה כל שנה.
ערן ד.: ואולי אפילו לבדוק משפטית אפשרות של הוראת שעה מכוח חוק הסכמים קיבוציים, שלמעשה תיקח את אותו סעיף ספציפי כמו במשטרה, כמו בשב"כ, ותהפוך אותו למעין הוראת שעה עד שביום כלשהו יהיה אולי חוק מוסד ואז זה יוסדר שם בצורה קבועה.
ערן ד.: אנחנו נפעל בעניין הזה בשנת 2016 על-מנת שלא נצטרך להמשיך ולבוא לפה כל שנה.
שמואל לטקו: כל שנה אומרים את זה.
שמואל לטקו: כל שנה אומרים שיפעלו לשנות משהו.
ענת ברקו: אז אולי באמת יביאו הצעת חוק ונתחיל לבדוק.
שלמה יצחקי: האמת היא שניסינו אבל היו מחלוקות.
ערן ד.: ניסינו פעם אחת והיו מחלוקות.
ערן ד.: אני מקווה שנצליח ליישב את המחלוקות האלה.
ערן ד.: מחלוקות מקצועיות, נקרא לזה.
עידו בן יצחק: אני חייב להגיד שכשחיפשתי חומר לדיון הזה מצאתי טיוטה מ-2009, שכבר ניסינו לחשוב על משהו כזה.
ערן ד.: אני מקווה שבשנת 2016 נתניע את זה עוד פעם, ונתגבר על המחלוקות האלה לטובת כולם.
ענת ברקו: כי חבל, זה די בזבוז.
שמואל לטקו: אנחנו מטרטרים אתכם לירושלים.
שמואל לטקו: סתם, סתם.
ענת ברקו: זה לא הקטע של הטרטור.
ענת ברקו: גם כל שנה, החוסר-יציבות הזה.
ענת ברקו: זה חבל.
ערן ד.: אבל זאת ההזדמנות שלי להביא את המתמחים לראות איך נראית ועדת החוץ והביטחון מבפנים כל שנה.
שמואל לטקו: יש יתרונות.
דנה ברק: נעשה לך סיור חופשי, בכל יום שתבחר.
ענת ברקו: דברים נוספים?
ערן ד.: אנחנו מבקשים לאשר את הצו.
שלמה יצחקי: היינו מבקשים לאשר את הצו דחוף כי - - -
ענת ברקו: עכשיו אנחנו עושים את זה.
שלמה יצחקי: ולשלוח את האישור.
ענת ברקו: לשם כך התכנסנו כאן היום.
שלמה יצחקי: כי אז זה מתפרסם ברשומות, וזה אמור להתפרסם לפי - - -
ענת ברקו: בבקשה, עידו.
עידו בן יצחק: אני אקרא את הצו: "צו הסכמים קיבוציים (הארכת תחולתו של פטור לגבי עובדים מסוימים), התשע"ו-2015 ___________ התשע"ו, __________ 2015
ענת ברקו: הצבעה – מי בעד?
ענת ברקו: אני.
ענת ברקו: הצו אושר.
שמואל לטקו: תודה שבאתם.
צחי הנגבי: אני פותח את ישיבת הוועדה.
צחי הנגבי: הזמנו את הוועדה כדי לדון בבקשה של משרד הביטחון לדיון מחדש, רביזיה, בהצעת חוק שנוגעת לתשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם בעקבות העובדה שהיה שינוי נוסח כפי שעבר בוועדה, אותו יציג עידו.
עידו בן יצחק: הצעת החוק עוסקת בתיקון לחוק תשלום קצבאות לחיילי מילואים ולבני משפחותיהם.
עידו בן יצחק: הצעת החוק נותנת תגמול משלים לקופות גמל של חיילי מילואים שנפלו או שנפגעו והיא מחליפה אותו בדומה למה שמקבלים חיילי הקבע.
עידו בן יצחק: התיקון בהצעת החוק עסק באופן חישוב התשלום.
עידו בן יצחק: למעשה אופן חישוב התשלום כפי שהיה בנוסח החוק הקיים פגע בבעלי הכנסות גבוהות של מעל 43 אלף שקלים והצעת החוק ביקשה לשנות את אופן חישוב התשלום כך שלא תהיה פגיעה כזאת.
עידו בן יצחק: בהצעת החוק כפי שאושרה בקריאה ראשונה נקבע שהצעת החוק תחול גם על מקרים מהעבר אבל רק החל מרגע זה ואילך.
עידו בן יצחק: הוועדה החליטה שהתחולה תהיה רטרואקטיבית לגמרי, כלומר, מרגע שבו הוכר חייל המילואים כנפגע ישולם רטרואקטיבית התשלום ועל כך הגיש שר הביטחון רביזיה.
עידו בן יצחק: אולי אחז יציג את עמדת משרד הביטחון.
צחי הנגבי: כן.
צחי הנגבי: בקצרה מאוד.
אחז בן ארי: בבית הזה עוברים הרבה מאוד חוקים שמשנים זכויות בדרך כלל לטובה ואין מי שלא ישמח שכל חקיקה שעוברת כאן תחול גם רטרואקטיבית עד כמה שאפשר.
אחז בן ארי: זאת לא השיטה בדרך כלל.
אחז בן ארי: הטבות, בדרך כלל בחקיקה, חלות מכאן ואילך.
אחז בן ארי: בעצם יש שתי שאלות:
אחז בן ארי: מי נכלל במועדון ומאיזה תאריך מתחילים לשלם תשלום מוגדל או אחר כפי שנקבע.
אחז בן ארי: בהצעת החוק כפי שהבאנו אותה, כמו במקרים אחרים, לא סגרנו את הדלת בפני הכרה של מקרים שהתרחשו ונוצרה זכאות לפי החוק לפני תחילתו אבל עדיין התשלום עצמו צריך להיעשות מיום תחילת החוק ואילך.
אחז בן ארי: אני חושב שזה לא הסדר הנכון, לא זאת הייתה הכוונה שלנו ואנחנו על זה מבקשים לעשות רביזיה.
אחז בן ארי: יש דבר נוסף שצריך לומר.
אחז בן ארי: לפעמים עושים בכל זאת חקיקה רטרואקטיבית כאשר נגיד יש תוצאה שהיא מעוותת וצריך לתקן אותה גם בדיעבד, כאשר צריך לעשות איזשהו שוויון של מקרים דומים וצריך ליישר את הקו, אבל זה לא המקרה כאן.
אחז בן ארי: כאן בפירוש הלכנו כברת דרך מעבר למצב החוקי שקיים היום בחוק ושיפרנו את הזכויות.
אחז בן ארי: זה לא פותח את הדלת מני וביי לחקיקה רטרואקטיבית.
אחז בן ארי: אחרי שאמרתי את זה, אני מבקש גם להעיר שהנוסח כפי שהוא נכתב בידי הוועדה – ואני שוחחתי עם הייעוץ המשפטי בעניין הזה – גם לו יצויר שמדובר בתחולה רטרואקטיבית של הזכות לתשלום, היא לא כתובה בצורה שאפשר להבין אותה.
עידו בן יצחק: אם הוועדה לא תקבל את הרביזיה, הנוסח יחודד ויובהר שכך הכוונה.
צחי הנגבי: תודה.
שמואל לטקו: רק לציין שהאוצר היה צריך להיות בדיון.
שמואל לטקו: קראנו להם.
שמואל לטקו: הם בוועדה מקבילה.
אבי סייג: אנחנו נמצאים כאן בדיון השלישי בנושא הזה כאשר בדיון הראשון משרד הביטחון, אחד מאנשי היועץ המשפטי, ישי יודקביץ, טען שיש לחוק הזה השפעות רוחב ולא מדובר בתקציב גדול.
אבי סייג: לפי החישוב שלנו, מדובר בכמיליון שקלים, הערכה שלנו.
אבי סייג: משרד הביטחון טוען שמדובר במיליון ו-200 אלף שקלים.
אבי סייג: אנחנו לא רואים בחוק הזה שום השפעת רוחב.
אבי סייג: אולי תקדים אבל גם כתקדים כבר משרד המשפטים שהיה כאן בדיון הראשון וגם הוועדה טענו שאין תקדים וכי דברים כבר נעשו בעבר.
אבי סייג: את חוק הקצבאות עזרנו לחוקק ב-2002 רטרואקטיבית לשנת 1999, כך שאין כאן תקדים.
אבי סייג: אני מבקש ממשרד הביטחון, אני חושב שהרבה פעמים המשרד מתעקש על דברים שהם לא מהותיים.
אבי סייג: אנחנו נמצאים כאן גם עם אחת המשפחות שהיא אולי העיקר, יושבת כאן אמו של הטייס נעם רון, כדי שסוף סוף תראו בעיניים מי האנשים האלה ועל מי אנחנו מדברים.
אבי סייג: היה כאן עיוות ולכן בואו נתקן את העיוות הזה ונצא לדרך.
אבי סייג: אני אומר, היושב ראש צחי הנגבי, אם לא רוצים ליצור תקדימים – וזה בסדר – בואו נשים את המיליון שקלים בצד ונלך קדימה, נוותר על תחולת החוק ונלך קדימה אבל למה כל הזמן לשחק עם זה?
אבי סייג: זה כמו הצלילות של הקישון, ובסוף משרד הביטחון מקבל את זה.
אבי סייג: למה תמיד לרדוף אחרי הזנב שלנו?
אבי סייג: מדובר כאן בערך.
אבי סייג: משרד הביטחון צריך להגיד שהוא עוזר, הוא מקבל.
אבי סייג: יש כאן ניגוד עצום בין הקבע למילואים.
אבי סייג: יש כאן עוד דברים, דרך אגב, שלא כללנו.
אבי סייג: אנחנו עובדים על זה כמה שנים עם משרד הביטחון כדי לתקן את זה אבל לוקח זמן ואתם מכירים את ההתנהלות.
אבי סייג: בואו נאשר את זה וגמרנו.
אבי סייג: אני לא רואה כאן משהו מהותי ששר הביטחון היה צריך לעצור אתכם.
אבי סייג: אם תרצה לשמוע את יוני רון, בבקשה.
צחי הנגבי: בבקשה.
יונתן רון: תודה.
יונתן רון: חלקכם לא היה כאן בדיונים הקודמים ולכן בקצרה אני אספר טיפה על אחי.
יונתן רון: אחי, סגן אלוף נעם רון, נהרג במילואים אחרי 3,000 ימי מילואים, בגיל 49.
יונתן רון: הוא עשה מעל 3,650 שעות טיסה ומעל 650 שעות טיסה מבצעיות.
יונתן רון: אין אף טייס במערך הקרב שמתקרב לזה בעבר או בהווה.
יונתן רון: אין אף אחד כזה.
צחי הנגבי: איפה הוא גר?
יונתן רון: הוא גר באורנית.
יונתן רון: יום אחד – אני אתן את זה כאנקדוטה – דפקו אצלי בדלת כי את האוטו שהוא שילם עליו גילום של מס, הרבה מאוד מס, היה צריך להחזיר אותו מהבסיס.
יונתן רון: אם הוא היה סגן אלוף בקבע או מעל זה, הוא לא היה משלם גילום במס.
יונתן רון: זאת אומרת, הוא היה גם מנכ"ל של חברת סטרטאפ, הוא היה יזם סטרטאפ והשקיע במדינה ימים כלילות ואפילו כתוצאה מהמסוק הייתה לו פריצת דיסק.
יונתן רון: הכול על חשבון המשפחה, וכל פעם שהוא היה בנסיעת עסקים לארצות הברית, היה הולך להתראיין ב-CBS וב-CNN ובפוקס ובכל הרשתות, הכול מסיבה אחת – ציונות, טובת המדינה.
יונתן רון: בשנת 2002, עת היה מרד של טייסים, עשו שביתה, לי הוא אמר שאני לא אתם, יקרה לי משהו, חיל האוויר ידאג לי.
יונתן רון: אני לא רוצה להגיד את כל השתלשלות הדברים.
צחי הנגבי: איך הוא נהרג?
יונתן רון: התפרק איזה חלק בלהב שגרם להתפרקות נוספת ושבע שניות אחר כך הם נהרגו, הוא וטייס נוסף, רב סרן ארז פלקסר, גם טייס מילואים.
יונתן רון: אני לא רוצה להיכנס לוועדת החקירה שלא מוצאת אשמים כי בעצם מי שאחראי לזה, אלה אנשים בכירים אבל אני אישית פחות נכנס לזה.
יונתן רון: אני דואג למי שחי ולא למי שמת.
יונתן רון: אני לא סופר את הליטרים של הדם של אנשים חיים.
יונתן רון: אני מעדיף לא לספור את זה.
יונתן רון: אני יועץ פנסיוני ואני נכנסתי לעובי הקורה וגיליתי כמה דברים.
יונתן רון: גיליתי שהצבא לא משלם את החוק הקיים.
יונתן רון: את החוקים הקיימים הוא לא משלם.
יונתן רון: גיליתי שיש אפליה נוראית של חיילי מילואים בשירותם, בפציעתם ובמותם.
יונתן רון: אני אתן דוגמה פשוטה.
יונתן רון: בחודש הנפילה של חייל מילואים, הצבא לא משלם כלום.
יונתן רון: מיום הנפילה שלו הוא לא משלם כלום.
יונתן רון: לעומת זאת איש קבע, הצב משלם את כל השכר המלא למשפחה.
יונתן רון: כשפניתי לראש אכ"א – וחבל שהוא לא כאן כי הבנתי שהוא היה בדיון קודם וגם לראשת אכ"א הקודמת – אמרתי, מה הבעיה, שלמו את זה כימי מילואים והסוגיה של הרטרו לא תהיה בכלל.
יונתן רון: אתה צודק, אבל אני לא יכול.
יונתן רון: אבל ארנה ברביבאי נעמדה על הרגליים האחוריות ב-2013 ודאגה לשלושה מיליארד שקלים נוספים כל שנה לאנשי הקבע מעל עשרים שנים ולגמלאים.
יונתן רון: קצת פרופורציות.
יונתן רון: היועץ הנכבד של משרד הביטחון אמר, חברים במועדון.
יונתן רון: זה מועדון.
יונתן רון: זה ועד עובדים שלצערי – חבל ששר הביטחון לא כאן – שר הביטחון הוא יושב ראש הוועד.
יונתן רון: לידו אלון חסן הוא כלום.
יונתן רון: הם דואגים לאנשי שלומם.
יונתן רון: בסך הכול אני אומר, תדאגו גם לחיילי המילואים האלה.
יונתן רון: בסוף הרמטכ"ל מינה תת אלוף לבדוק את הנושא והתת אלוף חזר אלי עם היום סגן היועץ המשפטי של צה"ל, אלוף משנה תמיר מוריץ, ואמרו שישנו את החקיקה בשלושה נושאים ורטרואקטיבית לחוק של 2002.
יונתן רון: לאחר מכן מפקד חיל האוויר חזר על זה וראש אכ"א חזר על זה ומפקד בסיס פלמחים חזר על זה, תת-אלוף.
יונתן רון: יצא החוק, אני שולח לתמיר מוריץ ואומר לו שהוא כאילו אמר דברים לא נכונים כי פתאום זה לא רטרואקטיבית.
יונתן רון: בסך הכול מה שאני מבקש מהוועדה להחיל את זה רטרואקטיבית.
יונתן רון: צה"ל, כולל ראש אכ"א, בדצמבר נפגש אתי ועם יושב ראש יד לבנים ואמר שאנחנו נתמוך בהחלה רטרואקטיבית.
יונתן רון: צה"ל יתמוך.
יונתן רון: בדיון הקודם משרד הביטחון, רמ"ט שר הביטחון, מנע אישור כניסה ממני, מנע שצה"ל ומשרד הביטחון לא ייתנו לי אישור כניסה.
יונתן רון: מזל שיש את עמותת המילואים שאנשיה עובדים בחינם ובהתנדבות והם דאגו לי.
יונתן רון: אבל קצת פרופורציות.
יונתן רון: אתם רוצים לשמר את האפליה?
יונתן רון: תסלחו ליד, אני אגיע לבג"ץ ואני אדרוש אחידות ועל 700 סעיפים שמשרד הביטחון וצה"ל נותן מהנופש דרך הפנסיה וכפל פיצויים ואי קיזוזים.
יונתן רון: אם אחי היה מת מתאונת עבודה, לא היו מקזזים לו קופת גמל לקצבה.
יונתן רון: זה רק בצה"ל כי הוא תרם ולכן מגיע לו פחות.
יונתן רון: עוד משפט אחד.
יונתן רון: אלמנתו של אחי, היא מקבלת עבור הבנות אבל לעצמה היא מקבלת אפס שקלים קצבה לחודש על מישהו שהרוויח מאוד מאוד יפה.
יונתן רון: אפס שקלים.
יונתן רון: זה הגיוני?
יונתן רון: בא משרד הביטחון בסוף ואומר, אנחנו נשנה, יש איזה צדק ונשנה רק בגללך.
יונתן רון: למה הם משנים?
יונתן רון: הם משנים בגללי.
יונתן רון: ואז הם אומרים שלא יעשו את זה בדיעבד?
יונתן רון: זה לא רק אני.
יונתן רון: יש 151 משפחות משנת 1999 שמגיע להן על החודש הראשון, אז תשלמו את זה.
יונתן רון: לא יקרה שום דבר למשרד הביטחון.
יונתן רון: תודה רב.
יונתן רון: ה
אורן אסף חזן: כל הוויכוח הוא האם להחיל רטרואקטיבית או לא?
יונתן רון: כן.
אורן אסף חזן: ההתנגדות שלהם, הם טוענים שאולי זה יהיה פתח לעתיד בדברים אחרים?
אחז בן ארי: ההחלה היא רטרואקטיבית.
אחז בן ארי: זאת אומרת, המקרה הזה ייכנס ויחול עליו החוק, אבל התשלום לגבי כולם הוא מכאן ואילך.
אחז בן ארי: כי כך נוהגים בדרך כלל.
אורן אסף חזן: חקיקה, כשהיא לחומרה, היא לא חלה אחורה וכשהיא לקולה, היא חלה אחורה.
אורן אסף חזן: זה א'-ב' של משפטים.
אחז בן ארי: להגיד לך שזה לא חוקי?
אחז בן ארי: אפשר אבל אני אומר בדרך כלל.
אחז בן ארי: התחלתי את דבריי כשאמרתי שהרבה מאוד חוקים עוברים כאן
אחז בן ארי: בכנסת של הטבות ושיפור של הטבות והן לא מוחלות רטרואקטיבית אלא הן מוחלות מכאן ואילך.
אורן אסף חזן: אלה אנשים שנתנו מעצמם.
אורן אסף חזן: אי אפשר להקל בזה ראש.
אחז בן ארי: הנאום הוא חשוב והדברים נוגעים ללב אבל יש איזה שהם עקרונות שאנחנו פועלים לפיהם.
אורן אסף חזן: את העקרונות אפשר לשנות.
אורן אסף חזן: זאת לא תורה מסיני.
אורן אסף חזן: הכול אפשר לשנות.
אחז בן ארי: בדרך כלל עורכי דין משנים אותם.
אורן אסף חזן: גם חברי כנסת יכולים לשנות.
צחי הנגבי: מה הפתרון?
אחז בן ארי: הפתרון למשפחה?
אחז בן ארי: קודם כל,.
אחז בן ארי: המשפחה מקבלת תגמולים ממשרד הביטחון לפי חוק משפחות שנספו במערכה.
אחז בן ארי: חוץ מזה, יש את ההסדר הזה שהוא הסדר צעיר באופן יחסי שלפיו משולמות הקצבאות הנוספות האלה.
אחז בן ארי: באותה מידה של הצלחה יכולנו לא לעשות שום תיקון.
אחז בן ארי: עשינו תיקון, שינינו את התקרה, שינינו את דרך החישוב מכאן ואילך.
אורן אסף חזן: אני לא מצליח להבין למה.
אורן אסף חזן: אם החלטתם שיש אפליה, תקנו את זה כמו שצריך.
אחז בן ארי: אין אפליה.
אחז בן ארי: לא, סליחה, אין שום אפליה.
אחז בן ארי: נקודת המוצא היא שאין אפליה.
אורן אסף חזן: אנחנו גילינו לא מזמן איך משרד הביטחון והצבא באמת דואגים לפנסיות ואיך בשקט בשקט עושים.
אורן אסף חזן: אני לא מצליח להבין ואני מתנצל מראש אם אני פוגע במישהו.
אורן אסף חזן: בגלל שהם כבר לא אתנו, אפשר להקל בזה ראש ולהגיד שזה כבר מאחור?
אורן אסף חזן: מה הקושי?
אורן אסף חזן: זה ימוטט לכם עכשיו את התקציב?
אורן אסף חזן: אני באמת לא מצליח להבין.
אורן אסף חזן: סלח לי.
אחז בן ארי: מיליון שקלים לא ימוטטו לנו את התקציב.
אורן אסף חזן: הנה הפתרון ואני לא רואה סיבה למה להתנגד.
אחז בן ארי: מדובר בעניין עקרוני.
אורן אסף חזן: גם בעיני זה עקרוני שלא יהיו פנסיות תקציביות רטרואקטיבית עשרים שנים אחורה.
צחי הנגבי: על כמה אנשים זה חל?
יונתן רון: בנושא הזה, על אחד.
יונתן רון: לטענתם על אחד.
אחז בן ארי: זאת חקיקה כמעט אישית.
צחי הנגבי: את העמדה של אורן שמענו.
צחי הנגבי: ענת, מה עמדתך?
ענת ברקו: זה עושה לי כאב בטן הדבר הזה.
אבי סייג: אנחנו מוכנים לבטל את החקיקה, שייקחו וישלמו וזה בסדר.
ענת ברקו: זאת דעתי.
אבי סייג: אנחנו מוכנים לבטל את החקיקה.
אבי סייג: שימו מיליון ומשהו בצד, ובואו נמשיך הלאה.
אורן אסף חזן: ומה יקרה בעתיד?
אבי סייג: נגמר בעתיד.
אבי סייג: מהיום כולם מקבלים.
צחי הנגבי: עכשיו כולם מקבלים.
צחי הנגבי: מדובר על ההפרשים.
אבי סייג: אם מדובר על מיליון, בוא נשים אותם בצד.
ענת ברקו: מאחר וחקיקה רטרואקטיבית יכולה להשליך על עוד מגזרים, אם אפשר לא לעשות חקיקה או להשאיר את המצב כפי שאמרנו ולהסתדר עם המשפחה, לעזור למשפחה.
אורן אסף חזן: זאת לא המשפחה.
יונתן רון: אי אפשר להסתדר בלי לתת כספים.
אחז בן ארי: אני רוצה להיות בטוח שזה מובן.
אחז בן ארי: מכאן ואילך המשפחה תקבל תשלום מוגדל.
יונתן רון: אבל 151 משפחות שמגיע להן לפעמים גם מאה שקלים.
עידו בן יצחק: 151 משפחות לא רלוונטי לסיפור הזה.
צחי הנגבי: זה רלוונטי רק למשפחה שלכם וזה בסדר.
יונתן רון: תיקון החקיקה הוא שני תיקונים.
עידו בן יצחק: נכון, אבל התיקון השני לא הוחלט להחיל עליו רטרואקטיביות.
יונתן רון: נכון, אבל אם הוועדה מתכנסת שוב, אפשר לעשות.
צחי הנגבי: לא.
צחי הנגבי: לא עושים שינוי.
אבי סייג: אנחנו נוותר על התיקון השני כי בסך הכול מדובר בחצי חודש.
אבי סייג: חבר'ה, גמרנו.
אבי סייג: זה לא משמעותי.
צחי הנגבי: השאלה מה עמדת משרד הביטחון.
צחי הנגבי: אני רוצה לפתור את העניין באופן עצמאי.
אחז בן ארי: אנחנו לא יכולים באופן עצמאי.
אורן אסף חזן: אז אתה מחייב אותנו לחוקק.
אורן אסף חזן: מצד אחד אתה אומר שאתה לא מוכן שנפרוץ את הדרך לשינוי עקרונות ואז חוקים אחרים יחולו רטרואקטיבית, ומצד שני אתה אומר שאתה לא מוכן לפתור את הבעיה.
אחז בן ארי: אנחנו משלמים קצבאות מכאן ואילך.
יונתן רון: החוק של 2002, התחולה שלו מ-1999 כך ששילמו בדיעבד.
צחי הנגבי: העמדה ברורה.
צחי הנגבי: יש בקשת רביזיה של שר הביטחון ואנחנו נעלה אותה להצבעה.
צחי הנגבי: מי בעד הרביזיה של שר הביטחון?
צחי הנגבי: בעד הרביזיה – פה אחד
עידו בן יצחק: אם הרביזיה התקבלה, אנחנו עכשיו צריכים לדון לגופו של דבר ולהחליט.
צחי הנגבי: קודם כל, יש בקשה לרביזיה.
צחי הנגבי: הבקשה התקבלה בשלב הזה.
צחי הנגבי: מה השלב הבא?
עידו בן יצחק: בשלב הבא הוועדה צריכה להכריע האם היא מקבלת את עמדת משרד הביטחון לחזור לנוסח המקורי כך שהתשלום ישולם מכאן ואילך או שיהיה רטרואקטיבי.
צחי הנגבי: אנחנו ניתן למשרד הביטחון שהות לבוא אלינו ולראות אם הוא יודע לפתור את הנושא הזה מחוץ לכותלי החקיקה.
צחי הנגבי: אנחנו לא בלחץ זמן וזה יכול להיות בעוד שבוע.
צחי הנגבי: בעוד שבוע נתכנס ונקבל החלטה לגוף העניין.
צחי הנגבי: הישיבה נעולה.
מרדכי יוגב: אנחנו בדיון בהצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון מס' 72) (כהונת נציב קבילות חיילים) תשע"ה-2015, מ-923 ולמעשה עיקרו של העניין הוא להעמיד את כהונת הנציב על 7 שנים ולא על כהונות של 5 ותוספת עם יכולת הארכה, ואישור שלא בפניו.
מרדכי יוגב: אולי יש חילוקי דעות, אבל אני מאד מעריך את האלוף בריק, גם מהיפגשות איתו פעם באימון בשתיים בלילה, בהיותו מח"ט 211.
מרדכי יוגב: זו הייתה הפגישה הראשונה שלי ואני מג"ד צנחנים, ת"פ שלו, וגם אחר כך, אפילו קצת באירוע מבצעי וגם כנציב קבילות החיילים, שהוא עם רגישות רבה.
מרדכי יוגב: כך שאני חושב שגם בהיבט ארגוני לא עושים את השינוי על האדם המכהן וגם כך אני לפחות מעריך את הדברים.
מרדכי יוגב: אז אתם, משרד המשפטים, תציגו את - - -
מירי פרנקל-שור: משרד הביטחון.
מרדכי יוגב: משרד הביטחון, סליחה.
מרדכי יוגב: מי מציג?
ישי יודקביץ: אוהד ולנר מהנציבות רוצה לומר משהו בשם הנציב.
אהוד ולנר: קודם כל הנציב התייחס פה בוועדה לפני שנתיים, אחרי כל הבעייתיות שנוצרה כתוצאה מהויכוח המשפטי שהיה לגבי תקופות הכהונה בחוק.
אהוד ולנר: הוא התחייב שבתקופת כהונתנו, שחודשה לפני שנתיים לחמש שנים נוספות, שהוא יוודא שהחקיקה תתוקן בהיבט הזה של הכהונה, ואני מתכבד בשמו להביע את שמחתי ותודתי גם לכל צוות הייעוץ המשפטי של הוועדה, למשרד הביטחון, משרד המשפטים – שדאגו שהוא ימלא את כהונתו.
אהוד ולנר: אז זה קודם כל חשוב לי לומר.
אהוד ולנר: דבר שני, כתוצאה מכל מיני בעיות שהיו – גם מינוי נציבים בעבר, גם כתוצאה מהמינוי האחרון שקרה לפני שנתיים, שמעבר לבעיה של כן 7 שנים או 5 וכו', שמאחורינו, נוצרה בעיה של רציפות תפקודית בנציבות, כתוצאה מזה שלא הצליחו למנות נציב עקב המקרה האחרון, זה היה עקב חוסר יכולת לכנס את ועדת חוץ וביטחון ולאשר את המינוי.
מירי פרנקל-שור: היו מקרים מעבר לכך?
אהוד ולנר: היו מקרים.
אהוד ולנר: לא מקרים שקרו בעבר בהיבט של ועדת חוץ וביטחון, אבל מקרים שבהם השר התמהמה בהגשת מועמד, או מקרים שבהם-, פשוט אנחנו כנציבות רואים בשטח את הבעייתיות בכך שלא ייווצר יום אחד אפילו שלא יהיה נציב, מכיוון, ראשית אין לו שום ממלא מקום מוגדר בתוך הנציבות כיום, כיוון שרוב אנשי הנציבות הם אנשי צבא ולא יכולים למלא את מקומו; ושנית, החיילים מחכים.
אהוד ולנר: ולכן לא יכול להיות מצב שלא - - -
מרדכי יוגב: שאלה.
אהוד ולנר: בבקשה.
מרדכי יוגב: היו פה, אני לא זוכר את שמן, אלופות המשנה שהן סגניות שלו - - -
אהוד ולנר: כן.
מרדכי יוגב: מה שמן?
אהוד ולנר: אתי נחמי.
אהוד ולנר: אלוף משנה אתי - - -
מרדכי יוגב: הם בעצם בעל הדרגה הגבוהה ביותר.
אהוד ולנר: נכון.
אהוד ולנר: אבל יש בעיה חוקתית שהם לא יכולים להחליף את הנציב, הם לא נושאי משרה, הם אנשי צבא, הם לא יכולים לחתום בשמו.
אהוד ולנר: הנציב הוא נושא משרה, הוא אזרח ונושא משרה שממונה על פי - - - אני אסביר.
אהוד ולנר: שר הביטחון מציג את הביטחון, כפי שאתם יודעים, בהתייעצות עם שרת המשפטים.
אהוד ולנר: הוא עובד מדינה לכל דבר ועניין, ולכן לא יכול להיות מצב שיחליף אותו איש צבא.
ישי יודקביץ: היה תהליך - - -
אהוד ולנר: שנייה, אני כבר אתן לך.
אהוד ולנר: נוצר לנו ואקום כמה פעמים כתוצאה מהדבר הזה, ואנחנו כמובן רוצים לסתום את כל המקרים האפשריים שלא ייווצר מצב ואני חושב שהגענו להסכמה בעניין הזה עם היועצת המשפטית של הוועדה, שמצד אחד לא ייווצר מצב של חוסר קבלת החלטה, ומאידך לא ייווצר מצב שלא יהיה נציב.
ישי יודקביץ: לפני כ-9 שנים הנציבות עברה תהליך של אזרוח הייעוץ המשפטי ויש קבוצה של איזה שישה-שבעה עורכי דין אזרחיים, עובדי משרד הביטחון.
ישי יודקביץ: עד אז הם היו מהפרקליטות הצבאית, זאת אומרת אנשי צבא.
ישי יודקביץ: זה נכון שאלוף משנה נחמי וסגן אלוף שרון עוז, ראש המחלקה המשפטית בנציבות, הן קצינות, אבל מרבית העובדים לדעתי הם אזרחים היום, נכון?
ישי יודקביץ: או עדיין - - -
אהוד ולנר: קצינות - - - וקצינים.
אהוד ולנר: רק היועץ המשפטי הוא - - -
ישי יודקביץ: הייעוץ המשפטי הוא של צוותי הבירור.
אהוד ולנר: חייב ליצור איזה שהוא סוג של עירוב, שיהיה מצד אחד להכיר את המערכת הצבאית ומאידך ליצור מצב שהצבא לא יבקר כמובן את עצמו, ולכן נוצר עירוב התחומים הזה.
אהוד ולנר: אני חושב שהגענו להסכמה, אז אני לא חושב שצריכה להיות בעיה עם משרד המשפטים.
ישי יודקביץ: מבחינת הצעת החוק, השאיפה הייתה בהצעת החוק להסדיר הסדר דומה למבקר המדינה.
ישי יודקביץ: אני מזכיר, מבקר המדינה הוא גם נציב תלונות הציבור.
ישי יודקביץ: ראינו את המשרה הזאת כמשרה דומה למשרה של מבקר המדינה.
ישי יודקביץ: מאחר שמבקר המדינה הוא גם כן כהונה אחת של 7 שנים, אז אנחנו מציעים כאן תקופת כהונה אחת של 7 שנים.
ישי יודקביץ: מירי העלתה באמת את הנקודה שהיה גם במינוי האחרון אבל גם לפניו, מירי העלתה את הבעייתיות שכתובה בחוק הקיים לגבי החמש שנים, האם יש אפשרות לתקופת כהונה נוספת.
ישי יודקביץ: אנחנו כאן מבהירים שזאת תקופת כהונה אחת.
ישי יודקביץ: גם משרד המשפטים בזמנו, וגם מירי - - -
מירי פרנקל-שור: לא של חמש שנים, אלא מוארכת - - -
ישי יודקביץ: כן, תקופת כהונה אחת של שבע שנים, כמו מבקר המדינה.
ישי יודקביץ: כמו נשיא המדינה, אבל במקרה שלנו זה כמו מבקר המדינה.
ישי יודקביץ: יש כאן הסדרים נוספים לגבי מילוי מקום, במקרה של נבצרות בסיטואציות שונות.
ישי יודקביץ: אני מציע שפשוט נקרא את הצעת החוק.
ישי יודקביץ: ונאשר סעיף-סעיף, כי אין מחלוקות בין הייעוץ המשפטי של הוועדה לייעוץ המשפטי של הממשלה.
מירי פרנקל-שור: אז היו לנו הערות נוספות על דברים שונים שהיו בעייתיים.
ישי יודקביץ: היה סיעור מוחות, כמו שראית בדקות האחרונות בתחילת הישיבה.
מירי פרנקל-שור: לא רק זה.
מירי פרנקל-שור: אז אין כבר טעם לקרוא את הצעת החוק, את הקטע הכחול, אלא אנחנו הכנו - - -
ישי יודקביץ: לא, לא, נכון, את המשולב אני מעדיף לקרוא.
מירי פרנקל-שור: כן, אז אנחנו הכנו נוסח.
מירי פרנקל-שור: את המשולב?
ישי יודקביץ: את מה ש - - -
מירי פרנקל-שור: את מה שנתנו לכם, הצעת חוק שכוללת כבר, בדיוק.
ישי יודקביץ: עדיף לקרוא את זה.
ישי יודקביץ: אתם רוצים שאני אקרא?
מרדכי יוגב: בכבוד.
ישי יודקביץ: הצעת חוק לקריאה שנייה ושלישית, חוק השיפוט הצבאי (תיקון ...) נחליט על זה: "תיקון סעיף 543 בחוק השיפוט הצבאי, התשט"ו-1955 (להלן – החוק העיקרי) בסעיף 543 (א) במקום הסיפא החל במילים "נציב קבילות חיילים" יבוא נציב קבילות חיילים (בחלק זה - נציב הקבילות); נציב הקבילות יכהן תקופת כהונה אחת בלבד של שבע שנים".
מרדכי יוגב: זה בא לתת מענה גם לזה שהוא מטפל במשל"בים למשל, או מה?
ישי יודקביץ: לא, זה התיקון במלש"בים מופיע בחוק בסעיף אחר.
ישי יודקביץ: לזה כבר ניתן מענה בשנת 2007, החוק תוקן ויש לנו צוות ייעודי למלש"בים.
מרדכי יוגב: אני שואל מה הסיבה, נציב הקבילות במקום נציב קבילות חיילים - - -
ישי יודקביץ: אה, זה סרבול לשוני.
ישי יודקביץ: שלא יהיה סרבול לשוני.
ישי יודקביץ: להקל לשונית.
מירי פרנקל-שור: רק רגע, בסעיף-.
מירי פרנקל-שור: אין לך נוסח משולב?
מירי פרנקל-שור: אנחנו מראים פה מה נמחק.
מרדכי יוגב: נמחק נציב קבילות חיילים ונאמר נציב הקבילות.
מירי פרנקל-שור: נכון, אבל אנחנו גם מחקנו את תקופת הכהונה, כדי שלא יהיה 5 שנים, ואז תקופת הכהונה עוברת.
מרדכי יוגב: שאלתי למה נמחק החיילים.
מירי פרנקל-שור: אוקיי, אה.
ענת ברקו: אין מצלמות, אין חברי כנסת.
מרדכי יוגב: ואני חשבתי שאני אוכל לקבל את ההחלטות פה אחד.
ענת ברקו: אנחנו הילדים הכי חרוצים בכיתה, מוטי.
ענת ברקו: אין מצלמות – אנחנו בכנסת.
ישי יודקביץ: להמשיך?
ישי יודקביץ: תיקון סעיף 543 א בסעיף 543 א לחוק העיקרי, בכל מקום, במקום "נציב קבילות חיילים" יבוא "נציב קבילות".
ישי יודקביץ: במקום "משלושים יבוא "משישים", במקום הסיפא החל מהמילים "ואם נתפנה מקומו" יבוא "והוועדה תדון בהצעת שר הביטחון לא יאוחר מ-30 יום לפני תום תקופת כהונתו של נציב הקבילות המכהן".
ישי יודקביץ: בסעיף הזה אנחנו הארכנו את תקופת טרום המינוי, כדי שיאפשר הליך בדיקה והליך מינוי סביר -60 יום.
ישי יודקביץ: הוועדה הגבילה את עצמה גם כן ל-30 יום ואנחנו מקווים שההליך יסתיים באמת בתקופה הזאת.