GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
איל בן ראובן: שנייה רגע, חבר'ה, תנו לדבר.
איל בן ראובן: המורות הירוקות הן בלב לב העניין.
איל בן ראובן: אני מודה שלפני זמן קצר ישבנו פה כולנו והסכמנו לדבר הזה.
איל בן ראובן: כולנו הסכמנו.
איל בן ראובן: אני מכיר את הצבא, משרד הביטחון עושה לנו פה מה שנקרא תרגיל במי במול מז'ור ואנחנו יורדים על הברכיים.
איל בן ראובן: הצבא יכול לעשות מה שהוא רוצה, הוא יכול לגייס והוא יכול לא לגייס והוא יכול לעשות כל דבר שהוא רוצה, אני אומר לכם שאנחנו פה, בשם האמירה שכולם פה יסבלו בעניין הזה, אני חושב שאנחנו פה ממש יורדים על הברכיים וחבל מאוד מאוד על כך.
איל בן ראובן: בכל מקרה אני באופן אישי בוודאי לא יכול להצביע בשביל זה, אנחנו נצביע נגד.
איל בן ראובן: אבל אני כן מבקש, היות שאני רואה את הסביבה, אתם תעבירו את זה - - -
עליזה לביא: ברור, תראה איזה גיוס מטורף.
איל בן ראובן: זה ברור.
איל בן ראובן: אנחנו מוכרחים ואני מבקש מכם להצטרף אמיתית למאבק הזה.
איל בן ראובן: מורות חיילות, אנחנו חייבים אותן ב - - -
יואב קיש: נחמן, אתה רוצה לדבר?
נחמן שי: דקה.
יואב קיש: לא, אבל אמרת שאין זמן.
נחמן שי: לא, אבל אם כולם מדברים גם אני אדבר.
יואב קיש: הסדר זה חברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה, וענת ברקו.
יואב קיש: אחרי זה ד"ר חבר הכנסת נחמן שי ואחרי זה שולי מועלם.
מירב בן ארי: אני באתי כי אמרו לי שמצביעים מיד.
יואב קיש: מה לעשות?
יואב קיש: אנשים רוצים לדבר, אני נותן להם לדבר.
מירב בן ארי: אז אתה יכול להגיד את מסגרת הזמן?
מירב בן ארי: אני מגביל לשלוש דקות.
מירב בן ארי: שלוש דקות?
מירב בן ארי: אז אני אחזור בעוד רבע שעה.
יואב קיש: אם הנוכחים מסכימים על דקה.
מירב בן ארי: אני מוותרת.
מירב בן ארי: בבקשה.
יואב קיש: בבקשה, ויתרה.
יואב קיש: ד"ר ברקו.
ענת ברקו: אני רוצה להגיד שפירושה של דילמה זה לבחור את הרע במיעוטו.
ענת ברקו: במקרה הזה בין זה שלא מגייסים חיילות, ומירב עדכנה אותי ש-50% כבר שובצו, כל המסלול סגור, לבין המסלול המצומצם הזה שהוא חשוב ואני לא הייתי רוצה לראות סגירה של מסלולים מהסוג הזה - - -
איל בן ראובן: ענת, ברור שהם עושים את זה, זה תרגיל.
ענת ברקו: אבל הם עשו את זה וזה על הגב שלכם.
איל בן ראובן: בסדר, אז אנחנו צריכים לרדת על הברכיים כי הם עשו תרגיל?
ענת ברקו: אני לא מוכנה שנשלם את המחיר, אבל בינתיים יש חיילות שלא מגויסות ו-50% מהחיילות - - -
עליזה לביא: ענת, כל שנה זה כך ו - - -
יואב קיש: חבר הכנסת נחמן שי, דקה, בבקשה.
ענת ברקו: רגע.
ענת ברקו: לגבי הנספחים הצבאיים, מה הקשר בין נספחים צבאיים לבין ה - - -
עליזה לביא: מה זה מה הקשר?
עליזה לביא: צריך להתייעל.
ענת ברקו: נו באמת.
ענת ברקו: להתייעל - - -
עליזה לביא: זה 50 בנות - - -
יואב קיש: סליחה, תודה.
יואב קיש: אני לא רוצה להוציא.
יואב קיש: נחמן, בבקשה.
נחמן שי: טוב.
נחמן שי: גם אותי הזעיקו מוועדה אחרת וכל אחד יודע שזה יום עסוק מאוד בכנסת.
נחמן שי: צה"ל יכול להגמיש את עצמו, לשם שינוי.
נחמן שי: פה יש איזה שהיא מלחמה עקרונית של שר הביטחון, שבדרך כלל אני מאוד מכבד אותו, עם כל מיני קצינים שסובבים אותו, להוכיח לוועדה שהוא מצליח להעביר את זה.
נחמן שי: אפשר היה לעשות את ההקצאה הזאת, לא היה קורה כלום.
נחמן שי: כולנו מכירים את כוח האדם בצה"ל ויודעים שיש פינות וכדומה, כולנו יודעים את זה.
נחמן שי: זה איזה שהוא עיקרון פה, ללכת ולהוכיח ולזרוק לנו את העוגה הזאת בפרצוף.
נחמן שי: זאת הנקודה.
נחמן שי: זה לא ביני לבינך, יואב.
נחמן שי: אנחנו נפסיד פה בהצבעה - - -
מירב בן ארי: לא, אני מתנצלת, אנחנו כבר דנים בנושא הזה הרבה זמן, חצי מהמורות החיילות כבר לא מורות חיילות, שלחו אותן לתפקידים אחרים ואנחנו שופכים את כל התינוקות עם המים ו - - -
נחמן שי: צה"ל יכול היה כבר להגמיש את עצמו.
נחמן שי: גם צה"ל הוא לא קדוש והוא צריך להאזין לוועדה הזאת ולמה שאומרים.
מירב בן ארי: הוא האזין ועצר את הגיוס.
נחמן שי: בנימוס הכי גדול.
מירב בן ארי: הוא האזין ועשה מה שהוא רוצה.
יואב קיש: בבקשה, שולי.
שולי מועלם-רפאלי: אני בדקה אחת רוצה להגיד שאני חושבת שהצבא, שהוא יקר לכולנו, התבלבל, מותר להם להגיד 'אנחנו מורידים מ-600 ל-400' או מ-600 ל-10, מה יעשו ב-10 האלה זה לא עניין של הצבא, והניסיון של הצבא להגיד 'אני גם מחליט איפה ישימו את הבנות האלה', זה הניסיון הבעייתי.
שולי מועלם-רפאלי: אני כמובן לא אצביע, כדי שלא תצטרכו לגייס באמת עוד חברים מהקואליציה, אז אני לא אצביע נגד, אבל אני לא אצביע.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שנתינת יד לדבר הזה שהצבא אומר פה הוא דבר לא ראוי, לא נכון.
איל בן ראובן: שולי, את צריכה להצביע.
איל בן ראובן: תצביעו איתנו.
עליזה לביא: אבל חבר כנסת מהמפלגה שלך הגיש את הרביזיה.
שולי מועלם-רפאלי: בסדר, את יודעת, מותר לנו לחלוק גם בתוך הסיעה.
מירב בן ארי: אנחנו לא מסכימים.
מירב בן ארי: גם אם אנחנו באותה סיעה זה לא אומר שאנחנו חושבים אותו דבר.
שולי מועלם-רפאלי: נכון, ברור.
איל בן ראובן: תיכף תהיה לך דוגמה במפלגת כולנו.
שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שנכון היה לא להיעתר לדרישה הזאת של הצבא, להעמיד אותם על הטעות שלהם.
שולי מועלם-רפאלי: שנה אחרי שנה חווה הוועדה את החוויה - - -
איל בן ראובן: אז, שולי, תצביעי איתנו.
יואב קיש: שולי, הדקה שלך הסתיימה.
יואב קיש: חברת הכנסת רחל עזריה, בבקשה.
איל בן ראובן: תהיי איתנו.
איל בן ראובן: זה עניין עקרוני, זה לא - - -
יואב קיש: חברים, אנחנו רוצים לסיים את זה, יש הרבה אנשים בחוץ, כולם מדברים.
יואב קיש: זכות הדיבור עכשיו לחברת הכנסת רחל עזריה.
רחל עזריה: אני רוצה לומר בקצרה שני דברים.
רחל עזריה: אחת, אני מסכימה עם מה שאמרה חברת הכנסת שולי מועלם, זה לא תפקידו של הצבא להחליט בהחלטות של משרד החינוך.
רחל עזריה: אני חושבת שזה מאוד מסוכן שהצבא מכתיב דברים למשרד החינוך ופשוט מיותר.
רחל עזריה: והדבר השני, שזה מסלול מאוד חשוב.
רחל עזריה: אחת הדרכים לייצר קרבה לאדמה ולארץ זה דרך טיולים.
רחל עזריה: לא יכול להיות, וזה מה שהולך לקרות עכשיו, שכל מי שידריך טיולים במדינת ישראל, ואני מהמגזר הדתי, יהיו רק בנות דתיות.
רחל עזריה: מירב, אני רק מבקשת שתקשיבי לזה.
מירב בן ארי: אני יודעת, אני מכירה את זה יותר טוב ממך, עם כל הכבוד.
מירב בן ארי: אני בדיונים פה כבר שלושה חודשים.
מירב בן ארי: אני ביקשתי מצחי הנגבי את הדיון הזה.
יואב קיש: בבקשה לסיים, רחל.
מירב בן ארי: אני לא צריכה שתסבירי לי מה זה מורה חיילת.
יואב קיש: סיימת, תודה.
יואב קיש: אני מעלה את הנושא - - -
רחל עזריה: לא, חכה שנייה, אני רוצה לסיים את המשפט.
מירב בן ארי: שלחו להם אס.
מירב בן ארי: אמ.
מירב בן ארי: אסים 'אל תבואו ליום שיבוצים', את יודעת?
רחל עזריה: אבל אני לא מבינה, הבית הזה יכול לומר ובוודאי שהוועדה הזו, זו ועדה מאוד חשובה, אפשר לומר לצבא 'אתם לא יכולים ל - - -
מירב בן ארי: אבל ניסינו, רחל.
יואב קיש: רחל, להפסיק את הדיון כרגע.
יואב קיש: אנחנו ממשיכים בסדר הדוברים.
יואב קיש: אייכלר, אתה רצית לדבר או לא?
יואב קיש: אז חבר הכנסת עפר שלח, בבקשה.
עפר שלח: אני מבקש להבהיר על מה אנחנו מצביעים פה.
עפר שלח: הדיון עצמו על מורות חיילות, מסלול ירוק או זה, הוא דיון אחד, בדיון הקודם, ומי שהיה פה יודע, הייתה פה הסכמה, אני למשל מתנגד למורות חיילות והייתי רוצה לצמצם אותן, רוב חברי הכנסת בוועדה רוצים להגדיל את זה, אבל הייתה הסכמה כמעט מקיר לקיר על דבר אחר בכלל, והוא שמערכת הביטחון לא יכולה לבוא לפה עם צו שמבטא את רצונה, לשים אותו על השולחן ולהגיד לנו 'אם לא תאשרו אותו אז לא יהיה בכלל'.
רחל עזריה: אבל זה מה שהם עושים.
עפר שלח: ולכן הצבענו נגד.
מירב בן ארי: זה מה שהם עשו.
מירב בן ארי: גמרו את הגיוס, את מבינה שגמרו?
רחל עזריה: אבל זה לא השמים גמרו את הגיוס.
עפר שלח: אם אנחנו נקבל עכשיו - - -
מירב בן ארי: היא לא מבינה, היא סתם צועקת.
מירב בן ארי: הם קיבלו אס.
מירב בן ארי: אסים - - -
יואב קיש: מירב, עפר בזכות דיבור.
יואב קיש: עפר, אני מבקש לסיים.
עפר שלח: מירב, זה ועדת חוץ וביטחון, אנחנו בכל אופן לא רגילים לרעש פה.
עפר שלח: אני אומר, זה הנושא שעמד פה על סדר היום, על זה הצבענו ואם אנחנו עכשיו נפתח את זה, נקבל את הרביזיה ונפתח את זה, אנחנו נותנים למערכת הביטחון לעשות לנו את מה שלא ראוי שתעשה לנו בלי קשר בכלל לסוגיית המורות חיילות.
איל בן ראובן: בדיוק, זה ממש תקדים מסוים.
יואב קיש: סיימנו את הדוברים.
יואב קיש: אני מסכם רק בכמה מילים ומעלה את זה להצבעה.
יואב קיש: חברים, הייתה רביזיה על נושא מאוד טעון, אני חושב שכל הוועדה חושבת שחשוב שיהיו, קראנו לזה חיילות ירוקות.
יואב קיש: הנושא הזה חשוב וצריך לקדם אותו.
יואב קיש: אנחנו נפעל, אני לפחות מבטיח ברמה האישית, גם בתת הוועדה שלי וגם במה שנוכל לעשות במליאה, נפעל בשביל שהנושא הזה כן ייצא לפועל, חד משמעית.
יואב קיש: האלטרנטיבה שעכשיו עומדת להצבעה היא פשוטה, האם אנחנו ממשיכים עם ההחלטה הקודמת, שמבטלת לגמרי, לא מאפשרת היום גיוס חיילות לתפקידים האלה, או שאנחנו מאשרים את בקשת שר הביטחון כפי שהוגשה ופועלים בהמשך בשביל להרחיב אותה.
יואב קיש: אני מעלה את הרביזיה להצבעה.
יואב קיש: רק בשביל שלא יהיה חוסר בהירות, מי שעכשיו מצביע בעד הוא בעד הרביזיה והוא בעד אישור הצעת שר הביטחון.
נחמן שי: זה מתנה יפה ליום האישה.
עפר שלח: בעד פתיחת הדיון מחדש.
יואב קיש: מי שמצביע בעד זה בעד פתיחת הדיון.
שמואל לטקו: שישה.
שמואל לטקו: מי נגד?
שמואל לטקו: חמישה.
יואב קיש: יש נמנעים?
יואב קיש: אין.
יואב קיש: בעד – 6
יואב קיש: נמנעים – 0 הרביזיה אושרה.
יואב קיש: אני עכשיו מעלה את אישור הצעת - - -
עפר שלח: סליחה שאני שואל, יואב, אבל כל מי שהצביע מורשה הצבעה בוועדת חוץ וביטחון?
יואב קיש: אני מודה שאני לא בודק את זה.
שמואל לטקו: אני בדקתי.
שמואל לטקו: כולם מורשים.
יואב קיש: אז עכשיו אנחנו מצביעים על הצעתו של שר הביטחון.
מירי פרנקל-שור: זה הנוסח.
מירי פרנקל-שור: הקראנו אותו בפעם הקודמת.
יואב קיש: אני לא צריך, רק את הכותרת.
יואב קיש: אנחנו מצביעים על צו שירות ביטחון (שירות מוכר להשגת יעדים ביטחוניים-לאומיים)(הוראת שעה) התשע"ו-2016, שהוגש על ידי שר הביטחון.
יואב קיש: מי בעד?
שמואל לטקו: שש.
יואב קיש: מי נגד?
שמואל לטקו: חמש.
יואב קיש: מי נמנע?
יואב קיש: ההצעה התקבלה.
יואב קיש: נמנעים – 0 הצו אושר.
יואב קיש: אני עובר לדיון הבא.
נחמן שי: זה ניצחון שכולו הפסד, תקשיב למה שאני אומר לך.
יואב קיש: אם אתה תעצור פה, אז אתה צודק, אבל אם נמשיך להילחם על זה ביחד אז אולי זה ייראה יותר טוב.
עפר שלח: לא, יואב, ככה הם היו במצב שהם היו חייבים להביא תיקון.
עפר שלח: עכשיו חפש אותם בסיבוב.
עפר שלח: תאמין לי, אני פה שלוש שנים.
יואב קיש: הסיבוב הזה קיים בהרבה דברים.
עפר שלח: חפש אותם בסיבוב.
יואב קיש: אנחנו עוברים לדיון הבא.
עליזה לביא: איך אתה יכול לעבור לדיון הבא כשעכשיו הרסת?
עליזה לביא: עכשיו במו ידיך הרסת.
יואב קיש: עליזה, אם היינו הולכים בדרך שלך אז היה הרס למאות נשים בגיוס עכשיו.
יואב קיש: ואל תדברי איתי בסיסמאות כשהגיעה התקשורת.
יואב קיש: בדרך שלך מאות נשים היו נהרסות.
צחי הנגבי: אני מתנצל בפני החברים שהמתינו.
צחי הנגבי: הייתי בוועדת הכנסת שם הייתי צריך להשתתף בדיון אבל אם הייתי יודע שהשר כאן, לא הייתי נשאר שם.
גלעד ארדן: זה בסדר גמור.
צחי הנגבי: אנחנו פותחים את הדיון שהוא דיון פתוח.
<מירי פרנקל-שור: דיון על חקיקה, הוא פתוח.
צחי הנגבי: לא צריך להודיע מראש.
צחי הנגבי: בסדר גמור.
צחי הנגבי: אנחנו למעשה מקיימים דיון בהכנה לקריאה שנייה ושלישית בהוראות שעה בחוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (הצבת יוצאי צבא בשירות בתי הסוהר) (תיקון מס' 7), התשע"ו-2015.
צחי הנגבי: הנושא עבר כמה וכמה פעמים בוועדה ובינתיים התגלעה מחלוקת בין משרד הביטחון לבין המשרד לביטחון הפנים.
צחי הנגבי: אני לא יודע אם זה גם בהקשר לשירות בתי הסוהר וגם בהקשר למשטרה.
<מירי פרנקל-שור: לגבי שניהם.
צחי הנגבי: נמצאים כאן גם נציגי שירות בתי הסוהר.
צחי הנגבי: היום לצערנו לא יכולים לבשר על כך שהמחלוקת הזאת נסתיימה ואנחנו גם לא יכולים, כתוצאה מכך, לקבוע את המספר כפי שעשינו בעבר, אבל אנחנו רוצים להתקדם עם החקיקה ולהשלים אותה לקריאה שנייה ושלישית ולהעביר אותה למליאה כדי שלפחות המצע המשפטי יהיה תקף בממשלה כאשר תיפול החלטה, ואני מקווה שבהקדם תיפול החלטה והיא תהיה בהסכמה בין משרד הביטחון למשרד לביטחון הפנים או כפי שאתה עדיין מוגדר בחוק, שר המשטרה.
צחי הנגבי: שם עוד לא נעשה התיקון המתבקש.
צחי הנגבי: אפשר בהזדמנות הזאת לעשות את התיקון או אין צורך?
<מירי פרנקל-שור: אפשר.
צחי הנגבי: כי כבר אין שר משטרה כתוארו מאז.
עפר שלח: לדעתי זה עדיין בכור שלום שטרית.
צחי הנגבי: זה שלמה הלל.
צחי הנגבי: מי שתיקן את זה, זה משה שחל.
גלעד ארדן: עפר שלח הוא היחיד שלא היה השר לביטחון פנים.
גלעד ארדן: שני המכובדים היו.
צחי הנגבי: הוא היחיד כאן שיהיה פעם השר לביטחון פנים.
צחי הנגבי: אנחנו כבר לא נחזור לשם.
צחי הנגבי: הבנו ומיצינו.
גלעד ארדן: להזכירך, יש כאן פרוטוקול.
צחי הנגבי: בפרוטוקול נכתוב בסוגריים – בהלצה.
עפר שלח: כמו רפאל בשן, אמר בחיוך.
צחי הנגבי: הכנסנו את רפאל בשן לפרוטוקול הכנסת, כך שאני יכולה להכניס את הבת שלו, טלי בשן שזכיתי להיות חבר שלה שנתיים וחצי.
צחי הנגבי: אז הנה, גם היא נכנסה לפרוטוקול.
צחי הנגבי: אם אתה יודע מי רעייתו של רפאל בשן.
צחי הנגבי: רות בונדי.
עפר שלח: אישה רבת זכויות.
אבי דיכטר: אנחנו בדיון חיים שכאלה?
צחי הנגבי: אני מבקש מהשר לפתוח את הדיון.
עפר שלח: ברשותך, אם אנחנו יכולים לקבל ממירי הבנה של המהות המשפטית של מה שאנחנו עושים כאן, לאור העובדה שהמספרים לא יוצגו לנו.
גלעד ארדן: אני יכול להסביר ואם אני אטעה או אטעה, אני אשתדל לא להטעות, מירי בטוח תתקן אותו או תאיר את עיניכם.
גלעד ארדן: קודם כל, צהרים טובים.
גלעד ארדן: אני מודה ליושב ראש הוועדה על כינוס הדיון.
גלעד ארדן: אני רק מזכיר שכיוון שהנושא הזה בממשלה היה נתפס כדחוף וגם בוועדת הכנסת, הצעת החוק הזאת קיבלה פטור מחובת הנחה מסיבות שלא התבררו עד הסוף וגם אין לי עניין לברר אותן.
גלעד ארדן: היה פער זמנים די גדול מאז אישור ועדת הכנסת אבל צריך לזכור שהחוק הזה הוא חוק שהוא לא בשליטתי, לצערי, אלא הוא חוק שהשר המופקד עליו הוא שר הביטחון וככזה רק שר הביטחון יכול לבקש לקדם אותו או למשוך אותו.
גלעד ארדן: אבל החלטת הממשלה הייתה לקדם את החוק הזה ובנפרד לקיים תהליך שהמל"ל הוביל ולנסות להמליץ המלצות בפני הממשלה על מספר חיילי החובה שיוצבו הן במשטרה והן בשירות בתי הסוהר.
גלעד ארדן: צריך להבין שהמצב החוקי הוא שבעצם פעם אחת החוק הקיים שפקע ב-31 בדצמבר ושעליו אנחנו מדברים היום הוא זה שמבסס בכלל את היכולת החוקית להציב חיילי חובה במשטרה ובשירות בתי הסוהר.
גלעד ארדן: החוק הזה קובע גם מנגנון של איך מחליטים על המספר.
גלעד ארדן: הוא קובע בסעיף 24, נדמה לי, ששר הביטחון ואני צריכים להגיע להסכמה על המספר, המספר מובא לאישור הממשלה ולאחר שהממשלה מאשרת אותו, הוא מובא לוועדת החוץ והביטחון.
גלעד ארדן: עד כאן, מירי, אני בסדר?
<מירי פרנקל-שור: כן.
גלעד ארדן: קראתי את המסמך שלך.
גלעד ארדן: בעצם כל הדיון ביני לבין שר הביטחון הוא חסר תוקף בשלב זה, או המלצות המל"ל אם הממשלה או אנחנו נרצה לאמץ אותן, ולא, אני לא, כי למעשה כרגע החוק כולו פקע ולמעשה אין היום סמכות בכלל להציב חיילים במשטרה או בשירות בתי הסוהר.
גלעד ארדן: נוצר מצב, בעיני הזוי, שיש היום למשל עשרות חיילים – תקנו אותי אם אני טועה – שעברו קורס והוכשרו להיות סוהרים אבל כיוון שהחוק אינו מאפשר את הצבתם, הם יושבים היום בבית ומחכים שהחוק ייכנס לתוקף.
גלעד ארדן: דרך אגב, כיוון שגם צריך את הסכמתם של החיילים, אנחנו גם חשופים לסיכון שהם עכשיו יתחרטו וכל הזמן הזה שהם בבית ייזקף כתקופת שירות והם יגידו שבעצם הם לא רוצים ושנשבץ אותם מחדש בצבא.
גלעד ארדן: אני רוצה לומר עוד מספר דברים בקצרה.
גלעד ארדן: אני מסכים לכל הקביעות שהיו בעבר - כי זה בטח ייפתח כאן לדיון – של ועדות מוועדות שונות והערות של מבקר המדינה.
גלעד ארדן: השירות של חיילי חובה, הן במשטרה והן בשירות בתי הסוהר, זה לא דבר אופטימלי מבחינתי כשר הממונה ומהשיחות שלי עם מפקדי הגופים, גם לא מבחינתם.
גלעד ארדן: גם מבחינת ניסיון החיים שנדרש בתפקידים האלה ועוד פרמטרים שונים, בעיקר גם שכאשר אתה מקבל מגורם חיצוני, אין לך שליטה או השפעה על טיב האנשים או על ההתפלגות של הצרכים של מה שאתה צריך בארגון אל מול מה שהצבא מספק לך.
גלעד ארדן: בשנת 1995 – על זה אי אפשר להאשים שהליכוד היה אז בשלטון – קיבלו החלטה שאני עוד לא הצלחתי לברר את ההיסטוריה שלה, ככל הנראה כדי לחסוך בכסף, שהחליטו שאת חלק מבניין הכוח של המשטרה ושירות בתי הסוהר יעשו חיילי חובה.
גלעד ארדן: אני מאוד הייתי שמח להחליף את חיילי החובה בתקני קבע, גם במשטרה וגם בשירות בתי הסוהר, אבל אני חושב שזה יהיה חסר אחריות שאו הממשלה או משרד הביטחון באופן חד צדדי, כפי שהוא עשה לצערי בשנים האחרונות, פשוט יחליט שלא מעניין אותו מהחלטות עבר וממספרי עבר, לא מעניין אותי צרכי ביטחון הפנים, אני מחליט חד צדדית לקצץ במספרים של המשטרה ושירות בתי הסוהר.
גלעד ארדן: מה לעשות, בינתיים החיילים האלה ממלאים משימות ואנחנו כך בנויים.
גלעד ארדן: לכן נוצר למשל מצב במשטרה כאשר הם מחויבים על פי החלטות הממשלה שאושרו על ידי הכנסת לתת 1,600 ומשהו שוטרים והם כבר מספר שנים קיצצו נדמה לי 300 שוטרים ופשוט החליטו שהם לא מעבירים.
גלעד ארדן: יותר חמור זה הסיפור עם שירות בתי הסוהר.
גלעד ארדן: עם שירות בתי הסוהר – דרך אגב, בשונה מהעבודה שעשה המל"ל – היה הסכם מסודר שנחתם בין הצבא לבין שירות בתי הסוהר במסגרת זאת ששירות בתי הסוהר לקח על עצמו את כל האסירים הביטחוניים ואת כל המתקנים שלפני כן היו באחריות צה"ל.
צחי הנגבי: מתי נחתם ההסכם?
גלעד ארדן: ב-2006.
גלעד ארדן: בנוהל הזה שנחתם על ידי שני הצדדים, נכתב במפורש שהצבא לא יעשה שום שינוי במספרים אלא בהסכמה.
גלעד ארדן: הסיכום היה על 961 סוהרים.
גלעד ארדן: אגב, כיוון שאני יודע כבר מה יגידו כאן עוד מעט, אני כבר עונה מראש על האמירות הללו.
גלעד ארדן: הצבא יגיד שמספר האסירים הביטחוניים ירד מאז שהם העבירו את המשימה.
גלעד ארדן: אני כבר מודיע שאין שום קשר.
גלעד ארדן: ראשית, לא בטוח שהמספר ירד, תלוי מה סופרים, ושנית, הצבא תפעל את המקומות ההם גם באמצעות מילואימניקים ולשירות בתי הסוהר אין חיילי מילואים.
גלעד ארדן: אבל יותר מהכול, כפי שאמרתי, לא יכול להיות מצב שבו לא משנה מה קורה, המדינה גדלה, מספר האסירים הכללי גדל, הרי אז היו איקס אסירים והיום יש איקס פלוס אסירים כי האוכלוסייה במדינת ישראל גדלה, ולא רק הביטחוניים, והמשימות האלה הן על שירות בתי הסוהר.
גלעד ארדן: היו אמורים להיות 961 חיילי חובה והם קיצצו כבר לפני שנתיים-שלוש והורידו מאתיים.
גלעד ארדן: עכשיו המצב הוא שחסרים 300 כי החוק פקע.
גלעד ארדן: צריך להבין שכל עוד החוק שמאפשר את ההצבה לא חוזר לתוקף, עוד בלי קשר, זה לא רק שאנחנו לא מקבלים אלא כל חודש משתחררים משירות גם במשטרה וגם בשירות בתי הסוהר כמה עשרות חיילי חובה וכיוון שבמקומם אי אפשר להציב, אז המספר גם הולך ופוחת עכשיו בכל חודש וזה למרות שהמצב הביטחוני, כפי שאתם יודעים, לא פשוט יותר בחודשים האחרונים בתחום ביטחון הפנים אלא הרבה יותר מאתגר.
גלעד ארדן: לכן אני מאוד אעריך ואבקש שאם הוועדה יכולה לאשר קודם כל את החוק כדי שתתאפשר החזרת ההצבה של החיילים באופן העקרוני.
גלעד ארדן: כפי שאמרתי, אני מסכים לקביעות עבר לגבי כך שעדיף להחליף את אותם חיילי חובה ועדיף שזאת לא תהיה המשימה, אבל כפי שהממשלה ביקשה, אנחנו מבקשים לנתק בין חידוש החוק לבין ההסכמה המספרית או המדרגות לשנים הבאות ומה יחליף את אותם קיצוצים שייעשו בחיילי החובה.
גלעד ארדן: עד כאן.
עפר שלח: שאלה לך ולמירי.
עפר שלח: אם כך, האם בכוונת הוועדה, בכוונתך, להביא לדיון משהו אחר חוץ מאישור החוק?
עפר שלח: על אישור החוק, אני לא חושב שיש ויכוח.
צחי הנגבי: התשובה היא לא.
צחי הנגבי: כרגע לא.
גלעד ארדן: בשלב המיידי לא, כי עוד אין יכולת.
צחי הנגבי: החוק הזה אומר שמכוחו של החוק בתהליך שנקרא קביעת שר הביטחון בהסכמת שר המשטרה ובאישור הממשלה.
צחי הנגבי: יש שני סעיפים, אחד לשירות בתי הסוהר ואחד לצבא.
צחי הנגבי: כאשר מתקיימים שלושת התהליכים האלה, אז יש גם צורך באישור ועדת החוץ והביטחון.
צחי הנגבי: גם אם היינו רוצים לקבוע שהמספר הוא כזה וכזה, אין לנו כל סמכות לעשות זאת, גם אם החוק כבר היה בתוקף.
צחי הנגבי: החוק מגדיר את השלבים.
צחי הנגבי: השלב הראשוני הוא קביעת שר הביטחון, אחרי כן הוא חייב את הסכמת השר, לאחר מכן אישור ממשלה ואז אנחנו דנים.
גלעד ארדן: כל הכבוד לגוורדיה המכובדת שנאספה כאן.
צחי הנגבי: זה חשוב שהם באו.
צחי הנגבי: אנחנו עושים דיון מאוד קצר בהקשר של החוק.
צחי הנגבי: כן - כן, לא – לא ומתקדמים.
אבי דיכטר: זה די סיזיפי.
אבי דיכטר: כל פעם להגיע לאותו דיון עם כמעט אותם אנשים.
אבי דיכטר: היחידים שמתחלפים, זה הפאנל כאן בתפקידים שונים.
אבי דיכטר: גלעד, השר לביטחון פנים, רק לעדכן אותך, הסיפור התחיל בתהליך השלום.
אבי דיכטר: לצה"ל פתאום היה עודף כוח אדם.
אבי דיכטר: חשוב שתדע את העובדות, לפחות את הסיפור העובדתי.
גלעד ארדן: אבל ב-1995 היה גל טרור.
אבי דיכטר: הרשות הפלשתינית עלתה לעזה וב-1994 קמה הרשות הפלשתינית והייתה ירידה דרמטית בפעילות צה"ל כולל עצורים.
אבי דיכטר: אז הציעו למשטרת ישראל שבמקום תקן של שוטר כמקובל, ארבעה תקנים של שוטרי שח"ם.
אבי דיכטר: זה הסיפור פחות או יותר.
אבי דיכטר: זה השתלם לכולם.
אבי דיכטר: כאן העמדה המקצועית, אם אני מבין נכון גם ממך, היא שהדבר הזה מיצה את עצמו מבחינת סדר העדיפויות והייתי אומר ששח"ם הוא הברירה השנייה או אני לא יודע איך בדיוק להגדיר, מבחינת פרקי הזמן, מבחינת הגילים, תמהיל האנשים שאני לא יודע כמה הוא היום אבל אז דובר על שבעים-שלושים.
גלעד ארדן: 75 אחוזים.
גלעד ארדן: נשים וגברים?
אבי דיכטר: בקיצור, היו הרבה דברים שהידרדרו לאורך הזמן.
גלעד ארדן: לא מוסב על נשים מה שאמרת.
אבי דיכטר: אני אומר מבחינת הפרופורציה.
אבי דיכטר: אנחנו מכירים את כל הסיפורים.
אבי דיכטר: אני חושב שהוועדה הזו שמעה כבר את כל הזוויות.
אבי דיכטר: בעצם אנחנו עומדים בפני השאלה האם לאשר את שלושת השנים הקרובות לסגירת הערוץ הזה ואם ירצה השם, בסוף 2018, משטרת ישראל כבר תשלים בחזרה את ההמרה של תקנים רגילים במקום שוטרי שח"ם.
אבי דיכטר: אני חושב שאם מבחינה מקצועית זה הקו של המשרד לביטחון פנים, גם בנושא שח"ם במשטרת ישראל וגם בנושא שח"ם בשירות בתי הסוהר, לשם הוועדה הזו צריכה לכוון.
מיכל רוזין: למה לתת מראש שלוש שנים?
מיכל רוזין: איך אתה תדע שזה מתקדם לכיוון הזה?
אבי דיכטר: זה תהליך שנמשך 22 שנים ואי אפשר לעצור אותו באבחה אחת.
אבי דיכטר: מה לעשות, זה גוף שצריך לתת לו זמן עיכול ולא לרדת במספר השלם.
צחי הנגבי: ממילא אנחנו לא דנים היום על השנים אבל הוא נתן מה שנקרא הערת אזהרה שזאת תהיה עמדתו עת נדון בזה.
<עפרה קלינגר: כן, אבל זה לא הסיפור של שירות בתי הסוהר.
<עפרה קלינגר: הסיפור של המשטרה הוא שונה לחלוטין מהסיפור של שירות בתי הסוהר.
אבי דיכטר: נכון אבל שירות בתי הסוהר, צודקת, מכיר את זה היטב מהתקופה בה שירות בתי הסוהר קלט את כל מתקני הכליאה והובלת עצורים גם ממשטרת ישראל וגם מצה"ל.
אבי דיכטר: אני חושב שזה היה מהלך שמשלב את עצמו.
צחי הנגבי: אנחנו רוצים לשמוע את עמדת משרד הביטחון.
<ישי יודקביץ': אנחנו חושבים שהדיון כאן מוקדם.
<ישי יודקביץ': הוועדה הקדימה את הממשלה.
<ישי יודקביץ': היה דיון בממשלה על הצעות החוק וראש הממשלה קבע תהליך.
<ישי יודקביץ': התהליך עדיין נמצא בעיצומו.
<ישי יודקביץ': המל"ל עשה עבודה במהלך חודש ינואר.
<ישי יודקביץ': יש נייר ויש את ממצאי עבודת המטה.
<ישי יודקביץ': מסתובבת בין המשרדים הצעת החלטה לממשלה שצריכה לשלב כמובן גם את משרד האוצר לצד משרד הביטחון והמשרד לביטחון פנים.
<זאב צוק רם: לא מסתובב.
<זאב צוק רם: תסתובב.
<ישי יודקביץ': אנחנו חושבים שהדיון כאן מקדים את זמנו.
<ישי יודקביץ': השר לא חושב שצריך לאשר את הצעת החוק היום, את שתי הצעות החוק, בקריאה שנייה ושלישית.
גלעד ארדן: למה?
גלעד ארדן: זה מנוגד להחלטת הממשלה.
<ישי יודקביץ': לחזור על התהליך שקרה לפני ארבע שנים, כאשר גם שם בהחלטת הממשלה 3377 שסיכמה את המספרים בסיבוב הקודם, בעבודת המטה בסיבוב הקודם, ועל בסיסה כרגע קבועים המספרים, יש שם ספח להחלטת הממשלה האומר שהאוצר והמשרד לביטחון פנים יעשו עבודת מטה לגבי החלופות אבל לצערנו לא קרה שום דבר עם הנושא הזה.
גלעד ארדן: אני שר חצי שנה והוא יותר שנים.
גלעד ארדן: היה יכול להניע את עבודת המטה הזאת, אם זה היה חשוב לו.
<ישי יודקביץ': זה בין המשרד לביטחון פנים לבין האוצר.
<ישי יודקביץ': זאת הכוונה שלי.
<ישי יודקביץ': בהחלטת הממשלה 3377 מדובר על כך שהמשרד לביטחון פנים והאוצר יעשו עבודת מטה למציאת חלופות לחיילים בשירות חובה.
<ישי יודקביץ': כמו שהיה ב-2011, אנחנו חוזרים על אותו דבר ב-2016.
מיכל רוזין: לכן אמרתי ששלוש השנים לא רלוונטיות כי אם לא עושים עבודה, מה זה משנה כמה שנים תיתן?
<ישי יודקביץ': מאחר ויש שם את עבודת המטה של המועצה לביטחון לאומי - - -
צחי הנגבי: אני מנסה לא להישאב לתוך הדיון שאנחנו נעשה אותו בהמשך כי כל הדברים שייאמרו כאן, ייאמרו מחדש בדיון ההוא.
צחי הנגבי: רציתי שתבהיר את העמדה.
צחי הנגבי: שר הביטחון דיבר אתי הבוקר ואכן אמר לי שהוא מתנגד וביקשתי שנציגו יאמר זאת בדיון, אבל הסברתי לו גם למה הוא מתנגד לדבר שלא יידון היום.
יואב קיש: תסביר מה אנחנו עושים היום.
צחי הנגבי: היום אנחנו מאריכים את תוקף הוראת השעה.
יואב קיש: אתה מאשר את המספרים הקודמים בזה שאתה מאריך את התוקף?
גלעד ארדן: לא.
צחי הנגבי: אין חייל אחד שיכול לעבור למשטרה גם אם נאשר את החוק, עד שלא תהיה הסכמה בממשלה על המספר ולאחר מכן אישור כאן.
יואב קיש: למה שר הביטחון מתנגד?
צחי הנגבי: הוא חושב שזה איזה סוג של שיטת הסלאמי.
גלעד ארדן: אמצעי לחץ.
צחי הנגבי: בשיטת הסלאמי הידועה רוצים לכפות עליו מספר אחר.
<ישי יודקביץ': יחזור המצב של 2011.
<ישי יודקביץ': זה פשוט יחזור למצב של 2011 ולא התקדמנו.
גלעד ארדן: כשאומר נציג משרד הביטחון שיחזור המצב של 2011, בואו נזכור שמאז 2011 משרד הביטחון קובע פשוט חד צדדית כמה לתת לנו והוא לא מתחשב במספרי המחויבויות שלו על פי החלטות הוועדה והממשלה.
גלעד ארדן: כפי שציינתי, הוא קיצץ למשטרה 300-400 ולשירות בתי הסוהר 200-300 והוא יוכל להמשיך ולעשות את זה בלי קשר, אבל מה שיקרה ברגע שאתם תאשרו, לפחות לא נאבד כל חודש עוד עשרות חיילים מכאן ומכאן שמשתחררים ואין אף אחד שממלא את מקומם.
יואב קיש: לפי מה שאתה אומר, הוא יכול להחליט לא להעביר לך אותם.
יואב קיש: אתה אומר שיש התנגדות ואי הסכמה בין המשרדים, אז הוא יכול להחליט לא להעביר לך את החיילים.
גלעד ארדן: הוא יכול הכול.
גלעד ארדן: הוא שר הביטחון ואנחנו מדינה שעובדת אצל הצבא באופן עקרוני.
גלעד ארדן: את זה כבר הבנתי.
גלעד ארדן: אתה צודק.
גלעד ארדן: אבל החלטת הממשלה מלפני חודש ומשהו אמרה שבנפרד יקודם קודם כל החוק ויוחזר לתוקף מול ועדת חוץ וביטחון, בנפרד המל"ל יביא מסמך המלצות ולאחר מכן יהיה מה שכתוב בחוק, שאני ושר הביטחון – אני מניח בתיווכו של ראש הממשלה פלוס הנחיה לאוצר כי אי אפשר יהיה פשוט לחתוך את המספרים מהמשטרה ומשירות בתי הסוהר כמו שחבר הכנסת דיכטר ציין ולהגיד תמשיכו לעשות מה שעשיתם.
גלעד ארדן: באשר לשאלתה של חברת הכנסת רוזין, גם אם היו מחר אומרים לנו קחו תקנים במקומם, רק לפרסם אותם, להכשיר אותם וכולי, זה תהליך של כמעט שנה.
גלעד ארדן: זה לא שלוקחים בחור ועכשיו מכניסים אותו לשמור וללוות אסירים ביטחוניים או להיות שוטר.
גלעד ארדן: זה תהליך.
מיכל רוזין: אז השאלה מה נעשה.
מיכל רוזין: זה כבר תהליך.
צחי הנגבי: לדברים, לעומקם ולמחלוקת העניינית ולשאלה מה הפתרונות שהאוצר מציג וגם אולי לחלק מהדברים שיציג היום ווה שהוא מטעם המל"ל התבקש לעשות את עבודת המטה, לכל הדברים האלה אנחנו נשוב, אני מקווה, בקרוב לאחר שהממשלה תגבש את עמדתה.
צחי הנגבי: אם היא לא תצליח לגבש את עמדתה, ממילא נידרש לעניין הזה כי זה אומר שאנחנו רואים משבר ברשות המבצעת ואנחנו לא יכולים לעצום את עינינו אם אכן הוא מתפתח.
צחי הנגבי: נחזור לזה.
צחי הנגבי: בכל זאת, דברים בתמצית.
צחי הנגבי: אנחנו צריכים להעביר את החוק.
צחי הנגבי: החוק הזה, פג תוקפו ב-31 לחודש.
<ישי יודקביץ': בדיון בממשלה הייתה הסכמה שהמל"ל יציע.
צחי הנגבי: זה מה שראש הממשלה ביקש.
צחי הנגבי: אני אמרתי גם לשר הביטחון.
צחי הנגבי: ראש הממשלה ביקש והממשלה ביקשה מבחינתנו לקדם את החוק.
צחי הנגבי: אנחנו לא נעצור את זה.
<יואל הדר: גם חוקית צריך את זה.