GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
שלמה וקנין: עד כאן, וכנראה שנמשיך לתת ביטחון בכל התנאים.
אבי דיכטר: רק הערה לגבי כיתות הכוננות שאמרת.
אבי דיכטר: זה היה אצלנו בוועדה, ולאור טיפול של הוועדה זה הוקפא.
שלמה וקנין: אדוני, אני מעדכן אותך.
שלמה וקנין: יכול להיות שהוקפא אל מול הרשויות, בפועל אין כיתת כוננות בגבעון החדשה, אין כיתת כוננות במבוא חורון.
שלמה וקנין: האם כשהייתה חדירה למבוא חורון לא קפצו?
שלמה וקנין: קפצו, אבל מחר בבוקר צריך יהיה להסביר לאלמנה על מה ולמה היא לא מוכרת.
שמואל לטקו: אנחנו דיברנו על התפר.
אבי דיכטר: אנחנו מבקשים התייחסויות של חברי הכנסת.
אבי דיכטר: באנו לכאן יותר לשמוע מאשר להשמיע.
אבי דיכטר: נרשמו חברי הכנסת ציפי לבני, מוטי יוגב ועמיר פרץ, זו ההתחלה.
אבי דיכטר: מאחר שאנחנו בלוח זמנים מאוד קצר, אז ממש שתי דקות לחבר כנסת.
ציפי לבני: אני כמובן באתי לשמוע, אבל אני גם רוצה להשמיע דברים.
ציפי לבני: קודם כל, חשוב שכולנו נדע שאנחנו כאן ביחד, כי הכאב הזה כשקורה משהו לאזרח ישראלי או לחייל צה"ל, לא משנה באיזה מקום, אם זה כאן ביהודה ושומרון או בכל מקום אחר, הכאב הזה קורע את כולנו.
ציפי לבני: החובה לתת ביטחון לכל אזרח גם ביהודה ושומרון, וחובתו של צה"ל לעשות את מה שנדרש, ובוודאי צה"ל מקבל גיבוי מכל אחד מאתנו בכל פעולה שהוא צריך לעשות, על מנת לספק ביטחון.
ציפי לבני: אני לא אכנס עכשיו לשאלה מה נותן ביטחון, אבל אני רוצה לומר בעדינות, את ההכרעה מה נותן ביטחון צריכים לקבל ראשי מערכות הביטחון וצבא ההגנה לישראל, ולא אתם.
ציפי לבני: ואני שומעת אתכם בכל הימים האחרונים מדברים, ואני רוצה לומר בכאב רב שיש נקודה שבה אתם – לא התושבים שלכם, כי להם נמשיך לתת ביטחון באהבה גדולה - מאבדים אותי.
ציפי לבני: וזה מה שאני רוצה להשמיע לכם.
אורן אסף חזן: הם מדברים מדם ליבם, מה זה מאבדים?
אבי דיכטר: אנחנו לא מפריעים אחד לשני, אורן.
אבי דיכטר: לא יפריעו לך ואל תפריע לאחרים בבקשה.
אורן אסף חזן: היא יכולה להפריע לי גם אם אני אדבר שטויות.
אבי דיכטר: אורן, אני סומך עליך שלא תדבר שטויות.
ציפי לבני: אני מאוד מציעה לא לבלבל ביטחון ואידיאולוגיה.
ציפי לבני: יש לכם אידיאולוגיה, היא לגיטימית.
ציפי לבני: האידיאולוגיה הזאת לא קשורה לביטחון, ואל תטענו שהיא קשורה לביטחון.
ציפי לבני: בהזדמנות זאת, אחרי אירועי הטרור הנוראיים האלה שאתם עליתם לקדם אידיאולוגיה, בין אם כזאת שמדברת על תוספות בנייה, למרות שהן לא נותנות ביטחון, ובעוד צה"ל מנסה להקטין את החיכוך אתם עובדים כדי להגדיל אותו, ובהזדמנות זאת גם לתקוף את מערכת המשפט, הדבר הזה איננו מקובל, וזה לא בינינו לבין הפלסטינים, זה בינינו לבין עצמנו.
ציפי לבני: מערכת המשפט בישראל זה לא עניין של הפלסטינים, זה עניין שלי ושלכם.
יוסי דגן: מותר לחשוב אחרת.
אבי דיכטר: חבר'ה, אנחנו הגבלנו חבר כנסת לשתי דקות כדי שהוא ידבר שתי דקות לבד.
אבי דיכטר: בבקשה, ציפי.
אבי דיכטר: אתם רוצים למנוע מאתנו היפרדות אי פעם מהפלסטינים.
אבי דיכטר: זאת האידיאולוגיה שלכם.
אבי דיכטר: זכותכם.
אורן אסף חזן: מה זה קשור עכשיו?
אבי דיכטר: אורן, אתה מפריע.
ציפי לבני: אני אמשיך לפעול כדי שנוכל פעם אחת ולתמיד להיפרד מהם.
ציפי לבני: אתם צודקים בדבר אחד, אין הרתעה.
ציפי לבני: אין הרתעה, כי הממשלה הזאת טרחה לשלם לחמאס בעזה, והפיגועים האלה הם פיגועים חמאסיים.
אורן אסף חזן: ההתנתקות שתמכת בה הביאה את החמאס.
ציפי לבני: אני רוצה לחדש לכם, החמאס לא מקבל לא רק את הקיום שלכם כאן, הוא לא מקבל גם את הקיום של תל-אביב.
מרדכי יוגב: גם פת"ח.
אבי דיכטר: מוטי, אנחנו לא בדיון בוועדה.
אורן אסף חזן: חשבתי שיאיר לפיד מסוגל להגיד דבר והיפוכו באותו משפט.
אורן אסף חזן: גם את.
אבי דיכטר: אני אתחיל לקזז מהזמן שלכם, אין ברירה.
ציפי לבני: החמאס לא מקבל את הקיום של מדינת ישראל ככלל, ועדיין לא ראיתי מישהו שממליץ להכשיר בנייה לא חוקית בתל-אביב או לבנות שם.
ציפי לבני: הסיפור הזה הוא חלק מאידיאולוגיה שלכם, לגיטימית.
ציפי לבני: אל תשתמשו בביטחון, אל תשתמשו באירועים נוראיים כאלה כדי לנסות לקדם אותה.
ציפי לבני: את הוויכוח הזה אנחנו צריכים לעשות בנפרד.
ציפי לבני: אנחנו נמשיך לספק ביטחון, כולנו, והילדים מכל רחבי ישראל יבואו הנה כחיילים או במילואים באהבה גדולה.
אורן אסף חזן: אולי תאירי את עינינו איך את מטפלת בביטחון.
אבי דיכטר: היא תאמר מה שהיא רוצה בדקה שנותרה לה.
ציפי לבני: אני מאוד בעד השלמת גדרות, אבל חלקכם מתנגדים להשלמת גדר הביטחון שמפרידה, מסיבות פוליטיות.
ציפי לבני: אז בואו נשים את הדברים על השולחן.
ציפי לבני: ואני מעדיפה את הרשות הפלסטינית נלחמת ברחובות הערים שלהם מול חמאס, כי זה משרת אותי, ואני מעדיפה שהם יעשו את זה שם ולא הילדים שלנו מול חמאס.
ציפי לבני: אז יש לזה גם יתרונות.
אורן אסף חזן: ככה ברק חשב עם מדח'ת יוסוף, שאנחנו נסמוך עליהם שהם יטפלו.
אורן אסף חזן: בדיוק אותו דבר.
ציפי לבני: בהגינות רבה נאמר כאן על ייאוש ותקווה, ונאמר כאן בהגינות שהייאוש זורק טרוריסטים למעגל הטרור.
ציפי לבני: אז אני מסכימה עם האמירה הזאת, וכל השאיפה שלכם, הלגיטימית, אין בה תקווה לצד השני.
ציפי לבני: אבל יותר חמור מזה, אין בה תקווה עבורי.
ציפי לבני: ולכן את הוויכוח מה צריך להיעשות, אם להיפרד או לספח, את הוויכוח הזה נעשה בנפרד.
ציפי לבני: לא על רקע גלי טרור ולא על רקע פיגועים, כי גם אני לא עושה את הדיון הזה אתכם על רקע פיגועים.
אורן אסף חזן: אבל בינתיים שימותו.
אבי דיכטר: לפני שאני עובר למוטי, נמצא אתנו ראש מועצת בית-אל, ודילגנו עליך כי היית בשידור.
אבי דיכטר: אז אתה עכשיו איתנו, בבקשה.
שי צברי: אני פחות רוצה להתייחס לדברים האחרונים של ציפי היקרה.
שי צברי: אני מאוד מאוד מעריך את העמדה.
שי צברי: אני רוצה להביא את הזווית האישית, שאני מתמודד כראש מועצה מוניציפלי.
ציפי לבני: את זה באתי לשמוע.
שי צברי: בסופו של דבר ניתנה לי הזכות כאיש מקצוע בתחום העסקי לבוא יום אחד לטפל בדברים המוניציפליים של התושבים.
שי צברי: אני רוצה לדאוג לשלומם ולטובתם, וזה התפקיד.
ציפי לבני: גם אנחנו.
שי צברי: אז זה הדבר.
שי צברי: פחות מעניין אותי עכשיו הפוליטיקה.
שי צברי: אני רוצה להבטיח את שלומם.
שי צברי: כרגע יש פה שינוי מגמה שתקף אותנו ישירות בתוך בית-אל.
שי צברי: הכרתם את זה גם מהחייל שהיה ביום שישי, וכמובן שחייל שעמד בעמדה זה כמו בן שלי לצורך העניין.
שי צברי: אנחנו ממש מכירים אותם בפנים ובשמות.
שי צברי: אותו הדבר מה שהיה בגבעת אסף, שהיה שם גם מעשה נועז וגם הרצח היה מאוד...
שי צברי: הוא עבר ווידא מה שהוא עשה, ושירה סבג שכבה על הארץ, הוא היה בטוח שהיא מתה אז הוא לא וידא הריגה וכך היא ניצלה.
שי צברי: שרי ארביב, שהיא תושבת היישוב שלי, התעשתה מאוד מהר, היא גם ספורטאית, היא תמיד על מד"ס, אז באותו רגע שהוא התחיל לירות היא ידעה לרוץ לכביש 60 שבו הייתם בצומת וכך היא הצילה את חייה.
שי צברי: לפני שבועיים-שלושה היה ירי לתוך אוטובוס שנכנס ליישוב בית-אל.
שי צברי: אנחנו פחות מכירים את האירועים האלה.
שי צברי: אני יכול להגיד מנקודת הזווית שלי, שמעבר להרתעה הכללית, שאני מרגיש שחיקה כלשהי מבחינת הדרג המדיני, אני פוגש אותם והם חברים מאוד טובים שלי מאלוף הפיקוד וכו'.
שי צברי: ההרגשה שלי היא שאנחנו מתחילים לפספס פה משהו.
שי צברי: לצורך העניין, אם אני אומר לאלוף הפיקוד בכניסת השבת ולמפקד האוגדה שהתארח אצלי בשבת שהכביש הזה מרמאללה זה הכביש היחידי שאנחנו יוצאים, תושבי בית-אל.
שי צברי: אנחנו אלפי אנשים, עם הצבא ועם הכול עשרות אלפים רצים על הציר הזה.
שי צברי: ולעיר רמאללה יש כמה כניסות, ותמיד הכניסה הזאת הייתה סגורה, אז מדיניות הכבישים הפתוחים היא מצוינת כל עוד היא לא מתערערת.
שי צברי: אני בעד דו-קיום, אני מגיע לרמי לוי, קונים איתם, עובדים איתם, הכול בסדר.
ציפי לבני: אני לא נגד.
שי צברי: אני מסתכל עלייך, סתם כי נתפסתי עלייך.
שי צברי: אני מצטער.
שי צברי: יש לי הרבה הערכה על כל מה שאת עושה.
אורן אסף חזן: אתה יכול לספר לי מה היא עושה?
שי צברי: אבל הכביש הוא פתוח.
שי צברי: אם בבוקר אני עובר לכיוון ההפגנה ואני רואה את הכביש שוב נפתח, חשכו עיני.
שי צברי: אני אומר לתושבים שלי: אני מבטיח את שלומכם, אתם על הציר הזה של שלושה-ארבעה ק"מ תיסעו בבטחה, תגיעו לציר 60 המרכזי ששם נוסעת אוכלוסייה מעורבת.
שי צברי: אבל הציר הזה, שהוא מאוד מסוכן, כי עובדה שכל הפיגועים יצאו מהמקום הזה וחזרו לשם – עם הדבר הזה אי אפשר להמשיך.
שי צברי: דיברתי עם מפקד האוגדה על המעבר בתוך החומה.
שי צברי: אני יזמתי את החומה.
שי צברי: אמרתי שכנות טובה, חומה.
שי צברי: בניגוד לקודמיי בתפקיד.
שי צברי: אני רציתי להגן על שלומם.
שי צברי: אתה לא יכול להשאיר לי מעבר של מטר.
שי צברי: אז מה עשית?
שי צברי: שמת חומה לאורך כל הציר, השארת פה, למה?
שי צברי: כי יש שם איזו קרקע.
שי צברי: אם שמת חומה זה ברור שיש פה קרקע פרטית והחלטת לתפוס אותה לצורכי ביטחון.
שי צברי: אז מה אתה משאיר את זה פתוח?
שי צברי: אז אותו מחבל מגיע באין מפריע והוא מפתיע.
שי צברי: הלוחם הכי טוב שמונה שעות עומד בעמדה, מה הוא יעשה?
שי צברי: הוא תוקף אותו מאחור ודוקר אותו עם סכין בגב.
שי צברי: ואם לא הייתה התושבת, האירוע הזה היה מסתיים אחרת.
שי צברי: היא הצילה את החיים שלו.
שי צברי: היא אפילו לא ידעה מה קרה שם, אבל היא צעקה, האדם ברח.
שי צברי: כך היא הצילה אותו.
שי צברי: אחרת עם הנשק הדרוך הוא היה ממשיך לתוך היישוב.
שי צברי: לכן אני אומר, חברים, זה לא קשור בכלל לכל הפוליטיקה הגדולה.
שי צברי: זה קשור בסופו של דבר לכך שבידינו למנוע את הפיגוע הבא, ולכן אנחנו עצרנו.
שי צברי: באותו רגע, כשראיתי את הגופות מוטלות על הרצפה, גמלתי בלבי שאנחנו עוצרים את החיים המוניציפליים ולא מחכים לפיגוע הבא, וזה בידינו.
שי צברי: עובדה שצה"ל עכשיו פועל בנחישות בתוך מחנות הפליטים ובתוך העיר רמאללה, וזה מה שצריך להיות בשביל להחזיר את שלומם וטובתם.
שי צברי: ואם המחסום הזה צריך להיות סגור, המחסום הזה יהיה סגור, וזה מאוד פשוט.
שי צברי: לגבי ההרתעה, אתם אנשים חכמים יותר.
שי צברי: אני עפר לרגליו, אני לא עשיתי כלום בצבא.
שי צברי: אני בסך הכול לוחם.
שי צברי: אבל אתם יודעים את כל הדברים, תפתרו את הדברים האלה.
שי צברי: העיקר שנוכל לנסוע רגיל מנקודה לנקודה.
שי צברי: כל עוד החליטה מדינת ישראל שאנחנו נמצאים במקום הזה, נעשה את זה הכי טוב בעולם.
אבי דיכטר: תודה רבה, שי.
אבי דיכטר: אנחנו חוזרים לחברי הכנסת.
אבי דיכטר: מוטי יוגב, שתי דקות לרשותך, ונא לעמוד בשתי דקות.
מרדכי יוגב: מה אנחנו מחפשים ביהודה ושומרון?
מרדכי יוגב: אני אומר לך, ציפי לבני, חזרנו לארצנו ונישאר פה לנצח.
מרדכי יוגב: זו ארצנו.
מרדכי יוגב: כל אחד אחר יכול לחיות פה בשמחה, ונחזק פה את ההתיישבות וגם את הביטחון.
מרדכי יוגב: ההתיישבות מאז מעולם, אלא אם כן את פוסט-ציונית, היא זו שחיזקה את הביטחון, ובמקום בו עבר גבולנו שם גם היה ביטחוננו.
מרדכי יוגב: לכן נמשיך גם לחזק את ההתיישבות, וזה יהיה הביטחון.
מרדכי יוגב: אני חושב פה לדבר על שלושה פרמטרים.
מרדכי יוגב: האחד, הגנה, וזה לפי דעתי הדבר שנשמע גם בישיבה הצבאית וגם כאן.
מרדכי יוגב: אני אומר את זה לך, נציג הצבא סגן אלוף שמעון.
מרדכי יוגב: לצמצם את הסד"כ כאשר יש עלייה בפיגועים זו לא המשוואה שעולה על הדעת.
מרדכי יוגב: אפילו חברתי ציפי לבני אמרה שלהגן זו חובה מוסרית ברורה, אדוני היושב-ראש.
אורן אסף חזן: אבל לא על המתיישבים.
מרדכי יוגב: כמו בצפון כך בדרום, כך גם ביהודה ושומרון, וזה דבר שהוועדה צריכה לצאת מפה בצורה חד-ערכית.
מרדכי יוגב: לא יעלה על הדעת לצמצם סדרי גודל.
מרדכי יוגב: יש מחיר לביטחון.
מרדכי יוגב: נכון, אז יצטרכו עוד שני ליינים של מילואים ויהיה לזה מחיר.
מרדכי יוגב: דבר שני, מרכיבי ביטחון ליישובים.
מרדכי יוגב: זה הוקטן לפני שנתיים כבר והפך לחצי.
מרדכי יוגב: תהיה ישיבה אצלי בוועדת המשנה, נדמה לי בשבועיים הקרובים, ואנחנו נתבע את זה ונדע ללכת עם זה עד ראש הממשלה ושר הביטחון.
מרדכי יוגב: אני קורא גם לראשי הרשויות ללכת על זה.
מרדכי יוגב: כנ"ל אבטחת יישובים.
מרדכי יוגב: אז זה מרכיב אחד פשוט ענייני.
מרדכי יוגב: המרכיב השני הוא הרתעה.
מרדכי יוגב: אנחנו מנסים לעזור לה באמצעות חקיקה שאנחנו מאמינים בה, וגם שירות הביטחון הכללי.
מרדכי יוגב: אני רוצה לשבח את שירות הביטחון הכללי ואת צה"ל שעושים לילות כימים.
מרדכי יוגב: הם מסכלים, כפי שאמרו פה חבריי, 95% מהפיגועים, והם ראויים לכל שבח.
מרדכי יוגב: החקיקה שמאפשרת גירוש מחבלים לפחות בתוך יהודה ושומרון מאזור לאזור, או מצדי למתקן כמו חולות של אריתראים בדרום הר חברון, והרתעה שמאפשרת הריסת בית מחבל תוך שבעה ימים ולא תוך שבעה חודשים, וגם הגנה והרתעה שיוצרת מיקוד בכפרים, כמו קובר.
מרדכי יוגב: קובר זה כפר שהוציא את החוליה לנווה צוף, מקובר יצאה החוליה שהוציאה עכשיו את הפיגועים.
קריאה: גם לאדם.
מרדכי יוגב: גם לאדם.
מרדכי יוגב: קובר זה כפר שצריך לחזור לפרה-היסטוריה, להפסיק לנסוע במכוניות ולהמשיך ללכת על חמורים ופרדות.
מרדכי יוגב: חיזוק ההתיישבות, הסדרה ובנייה, המנהל האזרחי לא פה, וחד-משמעית בחיזוק ביטחוננו, גם מרקם החיים.
מרדכי יוגב: ובשליטתנו ביהודה ושומרון גם מרקם החיים של הפלסטינים פה יהיה טוב יותר.
מרדכי יוגב: זה חד-משמעי.
עמיר פרץ: אני באמת מודה לכל מי שהגיע.
עמיר פרץ: אין ספק שעבורנו זו פגישה מאוד חשובה.
עמיר פרץ: אני קודם רוצה להדגיש שמבחינתי ההגנה על הביטחון האזרחי, הפרטי, של תנועה באזור, היא דבר הכרחי, ואני בהחלט תומך בכל תביעה שתגדיל את הביטחון בגלל תפיסת העולם שלי.
עמיר פרץ: אני חושב שבכל פעם שיש פה, חלילה, אירוע של פיגוע, זה מוציא את הוויכוח המדיני מהקונטקסט שהוא צריך להיות שם.
עמיר פרץ: כולנו עוד מתווכחים בשאלות שאין להן מקום.
עמיר פרץ: אין אחד כאן שהיה נמנע מלעשות משהו כדי למנוע את הפיגועים שהתרחשו כאן לאחרונה.
עמיר פרץ: יחד עם זאת אני מוכרח לומר שהערכת המצב של כוחות הביטחון, של צה"ל, של השב"כ, מבלי להיכנס לפרטים, שונות מהערכת המצב של ראשי הרשויות כאן.
עמיר פרץ: הם בהחלט נותנים את הסטטיסטיקה שלהם מבחינת הפחתת האירועים, היקף האירועים.
עמיר פרץ: אדגיש רק דבר אחד, אין ויכוח לגבי המשמעות של שיתוף הפעולה עם מנגנוני הביטחון הפלסטינים, ואת זה לא שמעתי מאף אחד מהיושבים כאן.
עמיר פרץ: דיברת על כך שיש 500 פיגועים שנמנעו, צריך להדגיש שזה גם בשל העובדה ששיתוף הפעולה עם מנגנוני הביטחון הפלסטינים הוא שיתוף פעולה נכון.
עמיר פרץ: לכן אני בעמדתי חושב ששיתוק החמאס והחלשת אבו מאזן וכוחותיו היא טעות אסטרטגית, אבל זה ויכוח שיכול להתקיים.
עמיר פרץ: אבל אסור לשכוח שאנחנו לא מוותרים על שיתוף הפעולה איתם, גם אתם לא רוצים לוותר על שיתוף הפעולה איתם.
עמיר פרץ: משפט לראש המועצה של גוש עציון.
עמיר פרץ: במה שאמרת בדבריך בעצם הצגת את כל הדילמה כולה.
עמיר פרץ: אמרת שהיית שמח מאוד להיות ראש המועצה שלהם.
עמיר פרץ: אני לא בטוח שהיית שמח לתת להם זכות הצבעה, כי אולי הם היו נהיים ראש המועצה שלך.
שולי מועלם-רפאלי: בואו נחיל ריבונות בשטח C, ניתן ל-70,000 ערבים זכות להיבחר ונעשה סוף-סוף שוויון זכויות לאזרחים היהודים בשטח C.
עמיר פרץ: אני לא אכנס לדיון שהוא חשוב מאוד.
עמיר פרץ: הלוואי שהיה לנו מספיק זמן להיכנס אליו.
עמיר פרץ: צריך להיות ברור לחלוטין, אם אתם רוצים לחזק את ההתיישבות, תמיכתנו בחיזוק ההתיישבות בגושים היא תמיכה מוחלטת.
עמיר פרץ: יש ויכוח לגבי מי שנמצא מחוץ לגושים בשאלה של מה יוצר תקווה ומה יוצר ייאוש.
עמיר פרץ: הדבר האחרון, אני מוכרח לומר לכם, היה לי קשה מאוד לשמוע את הטענות הקשות נגד ממשלת ישראל.
אבי דיכטר: עמיר פרץ לא התבדח כשהוא אמר את זה, לדעתי.
ענת ברקו: אני חושבת שאפשר לקחת את עזה כמקרה בוחן.
ענת ברקו: יצאנו מעזה, אין מתנחלים בצד השני, יש קיבוצים, ואני בספק אם חברת הכנסת לבני הייתה מדברת אל ראשי הרשויות שם באופן שהיא דיברה כרגע.
ענת ברקו: אנחנו מחויבים לתת את ההגנה למתיישבים מהסיבה הפשוטה, כי ממשלות ישראל לדורותיהן שלחו אותם והכירו בהתיישבות הזאת ותמכו בה.
ענת ברקו: המשפחה של הטרוריסטים היא מנגנון מרסן לפיגועים.
ענת ברקו: אין לנו זמן, אבל יש לי הוכחות לכך מכאן ועד להודעה חדשה.
ענת ברקו: לכן גירוש לא בתוך איו"ש אלא גירוש לעזה, שהיא ישות מוכרת כפלסטינית.
ענת ברקו: רבין זכרונו לברכה גירש ללבנון, לא בתוך שטח מדינת ישראל, ואפילו לא בשטחים.
ענת ברקו: אז מה הסיפור?
ענת ברקו: אסור לנו לבלבל, אבו מאזן דואג כמובן לשרידות של השלטון שלו, וגם הוא ממשיך לדבר על ערביי 48', כולל אלה שיושבים בתוך הכנסת.
ענת ברקו: צריך לסגור את גדר הביטחון בכל מקום שאפשר, לא לאפשר לעקוף מקומות כמו רמאללה שהיא כעיר מקלט.
ענת ברקו: לגבי ההגנ"ש, זה גם מחבר את החיילים למתיישבים ולהתיישבות.
ענת ברקו: אני שומעת חיילים וחיילות שעשו הגנ"ש, הם מתחילים להבין מה קורה פה ושאיו"ש זה לא מעבר להרי החושך.
ענת ברקו: במיוחד אלו שבאים מהמרכז.
ענת ברקו: ולאפשר ביטוח לחברי כיתת כוננות כדי שהם יוכלו לעשות את עבודת הקודש שהם עושים, שהיא חשובה ביותר.
ענת ברקו: לדעתי אנחנו לא צריכים לחכות לתרומות של אמבולנסים ממוגנים.
ענת ברקו: זה מאוד חשוב שיהיה כאן תו תקן מה מגיע ומה המדינה צריכה לתת, ואנחנו נעשה את זה.
שלמה וקנין: יש גם ועדה משותפת להתיישבות, למשרד הבריאות ולמד"א, שקבעה את הנושא הזה.
ענת ברקו: אנחנו נבדוק את זה.
ענת ברקו: לגבי השמחה לאיד של חבריי מהאופוזיציה, אני בטוחה שכל אחד מהיושבים כאן, לאחר שהוא שמע את הדברים, בטח לא היה מוכן להחליף איתם.
ציפי לבני: איזו שמחה לאיד?
אבי דיכטר: תודה, ענת.
איילת נחמיאס ורבין: העצב הקשה הוא לא עצב שלכם, הוא שלנו.
איילת נחמיאס ורבין: לא כחברי כנסת, ובכלל לא משנה באיזה צד של המפה הפוליטית אנחנו.
איילת נחמיאס ורבין: העצב והכאב הוא משותף לכולנו.
איילת נחמיאס ורבין: עברנו שבוע מאוד מאוד קשה.
איילת נחמיאס ורבין: אני מוכרחה להגיד שהאזהרות בדבר הנפיצות באזור הגיעו אל השולחן שלנו כבר לפני זמן מה, זה גם יצא בתקשורת, יש בזה משהו מאוד מתסכל לצד מה שצריך לומר שהוא הישגים משמעותיים של כוחות הביטחון, שבאמת מצליחים לסכל כמות פיגועים מאוד גדולה.
איילת נחמיאס ורבין: מכאן אנחנו מחזקים אותם וכואבים מאוד את אובדן החיילים, וכמובן את הפגיעה הנוראית באזרחים ואת מותו הנוראי של עמיעד ישראל.
איילת נחמיאס ורבין: מתוך הדבר הזה אני רוצה להגיד משהו חשוב על מה שאמרה יו"ר האופוזיציה ברמה העקרונית.
איילת נחמיאס ורבין: חשוב לנו כחברי ועדת חוץ וביטחון, כשאנחנו באים וכשיש החיכוך הפוליטי הזה, להגיד לא רק את מה שאתם רוצים שאנחנו נאמר, אלא גם את מה שלפעמים אנחנו רוצים להשמיע, כי אחרת לא מתפתח שיח שיש בו איזשהן הבנות.
יוסי דגן: מה ההתנשאות הזאת, תסלחי לי, בזמן כזה?
יוסי דגן: אני מכבד אותה, אבל לפחות בזמן כזה שתכבד אותנו.
יוסי דגן: אני קברתי תושב בן שלושה ימים.
ציפי לבני: גם אני קברתי אותו.
יוסי דגן: את בעוטף עזה בחיים לא היית מדברת כך.
ציפי לבני: הילדים שלי עושים כאן מילואים.
יוסי דגן: למה את שונאת אותי?
יוסי דגן: מה עשיתי לך?
יוסי דגן: למה את שונאת אותנו?
יוסי דגן: למה את מתנשאת עלינו?
יוסי דגן: לפחות בזמן כזה.
אבי דיכטר: יוסי דגן.
יוסי דגן: - - -
ציפי לבני: אני לא שונאת.
בצלאל סמוטריץ': את לא היית יושבת ומדברת כך לראשי מועצות בעוטף עזה.
בצלאל סמוטריץ': את יושבת עם מיקרופון קטן ומצלמה.
בצלאל סמוטריץ': באת לעשות עלינו סיבוב.
אורן אסף חזן: בגלל זה היא באה עם מיקרופון ומצלמה, לעשות הצגה למצלמה.
בצלאל סמוטריץ': חוצפה שאין כדוגמתה.
יואב קיש: הוא צודק, בחיים היא לא הייתה מדברת כך לעוטף עזה.
אבי דיכטר: אורן חזן, תודה רבה.
אבי דיכטר: יוסי דגן, יהיו לך שתי דקות להתייחס, ויהיו ליואב קיש.
אבי דיכטר: הדבר האחרון שהייתי רוצה שיקרה כאן, שאי אפשר יהיה להמשיך את הישיבה ונצטרך לנעול אותה בלי שאפשרנו לאנשים לדבר.
אבי דיכטר: אני יודע שלפעמים זה קשה, לפעמים זה מטריף.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה להשלים את הדברים שלי בקצרה, למרות ההפרעה הזאת.
איילת נחמיאס ורבין: יוסי, אני רוצה להגיד לך כאדם שנפגש איתך ומדבר איתך, אני מצפה ממך, ואני מכבדת את הקושי הזה, בבקשה תקשיב גם לנו גם בשבוע הנוראי הזה.
איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת ממך.
יוסי דגן: בכבוד.
איילת נחמיאס ורבין: אמר את זה שר הביטחון לשעבר עמיר פרץ, ואני מרגישה כמוהו, איפה שנדרשים מרכיבי הביטחון לא תהיה פה מחלוקת.
אורן אסף חזן: - - -
איילת נחמיאס ורבין: אני מבקשת מהיושב-ראש להגן על זכותי לדבר ברצף.
איילת נחמיאס ורבין: כי אתה גם לחשת לפני כן שהם יהרסו את המדינה, ואתה לא תגיד את זה על אנשים שיושבים פה.
איילת נחמיאס ורבין: די כבר.
איילת נחמיאס ורבין: די עם האיש הזה.
אורן אסף חזן: למה, האמת כואבת?
אבי דיכטר: אורן, זה זמן שלה, זה לא זמן שלך.
אבי דיכטר: יהיו לך שתי דקות מלאות.
איילת נחמיאס ורבין: אתה מוכן בבקשה להגן עלי?
איילת נחמיאס ורבין: יש גבול, עם כל הכבוד.
איילת נחמיאס ורבין: יש גבול למה שמותר לחבר כנסת להטיח בחבר כנסת, סליחה.
איילת נחמיאס ורבין: בוודאי לחברי כנסת כמוני שמגיעים לכאן לא רק בימים כאלה, אלא גם בימים כתיקונם, כדי לדבר, כדי לעבד את המחלוקות, כדי לעמוד לצד האחים שלי.
איילת נחמיאס ורבין: מה זה השטויות האלה?
איילת נחמיאס ורבין: די כבר, מספיק.
איילת נחמיאס ורבין: אני רוצה רגע לדבר על המורכבות, כי חננאל בהגינותו הרבה דיבר על זה.
איילת נחמיאס ורבין: הוא מבין ששגרת חיים לפלסטינים היא מרכיב בביטחון של המתיישבים כאן, וזו אחת הדילמות והמורכבויות, ואתה התייחסת לזה, גם במרכיבי הביטחון.
איילת נחמיאס ורבין: בסופו של דבר כשכולם פה אומרים בקלות: בואו נסגור חנויות – אני מבינה שזאת התחושה.
איילת נחמיאס ורבין: זה בכלל לא משנה מאיזה צד של המפה הפוליטית אתה מגיע, בימים שאתה קובר תינוק כל הזעם יוצא ממך.
איילת נחמיאס ורבין: זה ברור ובכלל אין פה שאלה.
איילת נחמיאס ורבין: אבל אני מבקשת מכם, ולזה אני חושבת שהתכוונה יו"ר האופוזיציה ובזאת אני אסיים, שאנחנו חייבים את המרכיבים האלה לשקלל בתוך התהליכים של קבלת ההחלטות.
איילת נחמיאס ורבין: לא את הדברים הפוליטיים בתוך הביטחון, אלא את השיקולים של מה טוב לנו ולביטחון של המתיישבים פה.
איילת נחמיאס ורבין: ובגלל זה גם באנו לכאן היום, כי אנחנו מאוד מאוד דואגים לכם.
אבי דיכטר: חבר הכנסת אורן חזן, שתי דקות לרשותך, בבקשה.
אורן אסף חזן: אני קודם כל רוצה לצאת במחאה על הדברים של ציפורה, שלרגע עצמתי את העיניים וניסיתי לזכור איך היא נשמעה לפני 15 שנה.
אורן אסף חזן: גברתי חברת הכנסת ציפורה לבני, מי שעושה אידיאולוגיה על דם של מתיישבים וחיילים זו את.
אורן אסף חזן: מי שבונה על כך שבגלל הפיגועים האלה אנחנו נעזוב כאן, זו את.
אורן אסף חזן: מי ששמה מקלות בגלגלים של מרכיבי הביטחון בשביל ההצגה הפרטית שלך עם המיקרופון הקטן והמצלמה, זו את.
אורן אסף חזן: חלאס.
אורן אסף חזן: מאסנו בצביעות המקולקלת הזאת.
אורן אסף חזן: לא למדת?
אורן אסף חזן: אדוני, נתת לי שתי דקות.
אבי דיכטר: אני אתן לך.
אבי דיכטר: אני חושב שאנשים פה מצפים לשמוע אותך מדבר אליהם.
אורן אסף חזן: אני מדבר כתושב אריאל, לא כחבר כנסת, כמי שנוסע פה בציר 60, כמי שנכנס לבקר פה משפחות שכולות על בסיס כמעט שבועי.
אורן אסף חזן: לשמוע את החצופה הזאת מדברת ככה, לא בבית ספרנו, עם כל הכבוד.
ציפי לבני: אתה צריך סיבוב לפריימריז.
אורן אסף חזן: אגיד לך משהו, היושב-ראש.
אורן אסף חזן: אני מנסה להבין דבר פשוט.
אורן אסף חזן: הרי הישיבה הזאת לא מתקיימת בפעם הראשונה.
אורן אסף חזן: אנחנו כבר קרוב לארבע שנים בכנסת יושבים בוועדת חוץ וביטחון, דנים במרכיבי ההתיישבות, דנים במרכיבי הביטחון, דנים בתקציבים.
אורן אסף חזן: מה עם המעשים?
אורן אסף חזן: מה עם הפרקטיקה?
אורן אסף חזן: מה אנחנו כוועדה מחויבים לאנשים ששלחו אותנו יודעים לעשות שהממשלה פשוט לא עושה?
אורן אסף חזן: למה אנחנו לא משתמשים בכוח שלנו?
אורן אסף חזן: כשהוועדה הזאת רצתה את זה בשביל תקציבים לחגיגות בצבא, לא הייתה בעיה.
אורן אסף חזן: כשהוועדה רצתה להתאחד בשביל לעמוד איתן וליישר קו עם שר הביטחון שסרח דאז בשביל פנסיות, לא הייתה בעיה.
אורן אסף חזן: אנחנו לא מסוגלים להתאחד כדי לגרש משפחות מחבלים?
אורן אסף חזן: אנחנו לא מסוגלים להתאחד כדי להביא תקציבים להתיישבות?
אורן אסף חזן: אנחנו רק שמחים שחברי אופוזיציה שעושים פה הצגה, צועקים עלינו בוועדת הכספים על הכספים הקואליציוניים?
אורן אסף חזן: רחמנא ליצלן, קיבלנו כספים קואליציוניים, כאילו לקחנו אותם לכיס.
אורן אסף חזן: נלחמנו כדי שהם יעברו בשביל לבנות גדרות, בשביל להביא תאורה, בשביל לנקות את הכבישים.
אורן אסף חזן: אדוני היושב-ראש, אני מצפה מהוועדה הזאת להצטרף להצעת החוק שלי שהוגשה ב-2015, ומינואר 2016 מונחת על השולחן של איילת שקד, לגרש משפחות מחבלים.
אורן אסף חזן: לא משכם לרמאללה או מכפר כזה לכפר אחר, אלא להעיף אותם לעזה.
אורן אסף חזן: אתם לא רוצים לזרוק אותם לעירק, לסוריה, אומרים הדין הבין-לאומי.
אורן אסף חזן: הם טוענים שזאת אותה ישות, לזרוק אותם לשם.
אורן אסף חזן: הדבר הנוסף, מספיק לתת לממשלה להשתמש בנו.
אורן אסף חזן: החובה שלנו ככנסת, כוועדה, לפקח על עבודת הממשלה, לחוקק חוקים ולקבוע את המציאות.
אורן אסף חזן: אם להם אין האומץ שם לעשות את העבודה, אנחנו צריכים לעשות את זה.
אבי דיכטר: יואב קיש, בבקשה.
יואב קיש: קודם כל לחבריי ראשי הרשויות, אנחנו אתכם, אנחנו מחזקים אתכם.
יואב קיש: ראיתם את זה גם עם שרי הממשלה, ואנחנו כולנו כואבים את הכאב ושותפים לאתגרים שאתם מתמודדים מולם.
יואב קיש: אני רוצה להתייחס במילה אחת למה שקורה בשטח.
יואב קיש: זה ברור שצה"ל חייב להיערך אחרת.
יואב קיש: הייתה לנו תקופה שבה צה"ל שבה הרשה לעצמו להוריד אולי כוחות.
יואב קיש: לא עוד.
יואב קיש: זה חייב להיות מסר ברור של הוועדה.
יואב קיש: אנחנו במציאות שהשתנתה, וכשמציאות משתנה צריך להגיב ואסור להישאר פאסיביים.
יואב קיש: אני רואה את השינויים גם בשטח, זה חייב להיות באופן קבוע, כולל הקצאת משאבים לצה"ל באופן קבוע.
יואב קיש: זה יחזק את ההרתעה.
יואב קיש: דבר אחרון, ואני חושב שזה צריך להיות בדגש גם לכוחות המבצעיים, גם למתיישבים שנוסעים בצירים, בסוף היעד שלנו צריך להיות חיסול המפגעים בנקודת האירוע.
יואב קיש: אנחנו צריכים לראות שהם לא יחזרו בחיים מכל מהלך שהם מנסים לפגוע בנו.
יואב קיש: זה הדבר הכי טוב להרתעה.
יואב קיש: מעבר לזה אני רוצה לדבר גם עם חברת הכנסת לבני על נושא ההסדרה.
יואב קיש: יש דבר אחד שאני מסכים איתך בו, שאנחנו צריכים להסדיר את ההתיישבות ללא קשר לאירועים.
יואב קיש: בעניין הזה אני איתך, את צודקת.
יואב קיש: הממשלה הזאת הייתה צריכה להוביל, והובילה חוק הסדרה.
יואב קיש: שמחתי לשמוע שהיום החוק שלי ושל חברי חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ, ששדולת ארץ ישראל הובילה בנושא ההתיישבות הצעירה, עבר הכנה של ועדת שרים לחקיקה, וביום רביעי בעזרת השם יגיע גם להצבעה במליאה.
יואב קיש: אנחנו צריכים להסדיר, זו משימה שלנו.
יואב קיש: פה אנחנו לא מסכימים, אבל אנחנו צריכים להסדיר את ההתיישבות הזאת בכל מקרה, עם או בלי פיגוע.
יואב קיש: אבל מה כן צריך לשים לב?
יואב קיש: פה אני מתחבר לבקשה של ראשי הרשויות.
יואב קיש: בסוף אחד האלמנטים שיבהירו לאויבים שלנו שאנחנו על אדמתנו ואנחנו לא נזוז מפה ואף אחד לא ירתיע אותנו, זה שבמקומות שהם חושבים שהם עשו לנו נזק הם יקבלו נזק שבעתיים.
יואב קיש: לכן בנוסף לאמירה שאנחנו צריכים להסדיר תמיד, בוודאי ובוודאי אני מתחבר לאמירה שכדי שהם ילמדו שהמעשים הזוועתיים שלהם לא ירתיעו אותנו, הם צריכים לכבד את התוצאה גם בכיוון הזה של ההסדרה.
יואב קיש: תודה רבה.
אבי דיכטר: חבר הכנסת אייכלר.
ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני לא רוצה להאריך ואני אעמוד בשתי הדקות בעזרת השם.
ישראל אייכלר: אני רוצה רק להביע את התחושות שהיו לכולנו, בטח בזמן שעמדנו בתחנה הזאת.
ישראל אייכלר: ארץ אל תכסי דמם ואל יהי מקום לזעקתם.
ישראל אייכלר: שלא יהיה מצב שזה עבר והולכים הלאה.
ישראל אייכלר: אנחנו עכשיו בימים קשים מאוד.
ישראל אייכלר: ח', ט' ו-י' בטבת אלה שלושה ימים שהיה העולם חשוך.
ישראל אייכלר: בעשרה בטבת היה המצור על ירושלים.
ישראל אייכלר: אנחנו היום בימים קשים.
ישראל אייכלר: אני רוצה לנחם את המשפחות ואת עם ישראל, וגם את אלה שסובלים כל כך הרבה, בפסוק "כי ניחם השם ציון, ניחם כל חורבותיה, וישם מדברה כעדן וערבתה כגן השם".
ישראל אייכלר: אני רוצה לומר משהו מאוד מעשי.
ישראל אייכלר: שמעתי מכל האנשים פה הרבה הצעות.
ישראל אייכלר: ההצעה הכי פשוטה, שאני לא מבין למה לא עושים אותה – יש שדות תעופה בארץ ובעולם שרבבות אנשים נכנסים ביום, ואין אחד שיכול להיכנס עם נשק בלתי חוקי.
ישראל אייכלר: יש בידוקים בכל מקום.
ישראל אייכלר: נסעתי במדינות רבות במזרח אירופה שבין אזור לאזור יש מחסומים.