GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
אבי דיכטר: אני אומר שוב שסוגיית חוק הסייבר זה אינטרס של הרשות, של המטה, של השב"כ, של כלל הגופים האחרים שנמצאים או לא נמצאים כאן.
אבי דיכטר: אני מניח שגם של משרד המשפטים אבל גם שלנו.
אבי דיכטר: אנחנו מבינים היטב מה המשמעות של החוק הזה.
אבי דיכטר: עמר, ההתחייבות היא התחייבות של הוועדה כלפי עצמה, שלי כיושב ראש הוועדה מול עצמנו.
אבי דיכטר: יש לנו עניין לקדם את זה.
אבי דיכטר: תזכרו שאנחנו, כמאמר מירי, עוסקים ברכבת השלמה עם כל הקרונות והקטר ונהגי הקטרים יושבים כאן.
אבי דיכטר: לכן זה כמעט מובן מאליו שיצטרכו לעצור אותנו מלעשות את זה כי אנחנו דוהרים בנושא הזה קדימה כי באמת חשוב לעגן את הרשות.
אבי דיכטר: ראינו כאן תוך כדי תנועה כמה דברים נולדים.
אבי דיכטר: לגבי ההבנה שאנחנו מדברים עליה כאן.
אבי דיכטר: במקום 31 ביולי 2019, נסכם את התאריך על 31 בדצמבר 2018 וזה כדי להתקדם הלאה באופן שלדעתנו לא יפגע ברשות ובמטה.
אבי דיכטר: גם לא יפגע בשב"כ שמעביר את הסמכויות.
אבי דיכטר: אני מניח שאנחנו גם יכולים לתחום את זה – הפשרה שמירי הציעה לגבי סוף שנת התקציב מתחברת בסופו של דבר ואם חס וחלילה יסתבר שמשהו לא עובד ואנחנו צריכים להאריך את זה, אז אנחנו יודעים לשבת, להתכנס ולהאריך את זה פעם נוספת, אבל החשיבות להעביר את זה בהסכמה של חברי הוועדה כדי שבתקופת התקנות והכללים של הרשות אנחנו נדע שאנחנו עובדים ביחד, יש לזה בעיני מכפיל כוח ומכפיל חשיבות.
אבי דיכטר: לכן הסכמתי ללכת למהלך הזה.
אבי דיכטר: ובכן, בשונה ממה שהוקרא בסעיפים השונים רועי קרא, בכל מקום בו מופיע 31 ביולי 2019, יבוא 31 בדצמבר 2018.
<מירי פרנקל שור: עכשיו צריך להצביע על קבלת הרביזיה.
<מירי פרנקל שור: ברגע שמתקבלת הרביזיה, הדיון נפתח מחדש ואז מצביעים על ההצעה.
אבי דיכטר: מי בעד קבלת הרביזיה?
אבי דיכטר: בעד הרביזיה – רוב
אבי דיכטר: הרביזיה נתקבלה.
אבי דיכטר: הרביזיה התקבלה.
אבי דיכטר: את הדיון קיימנו, פתחנו את הדיון מחדש ועכשיו אני חוזר פעם נוספת.
אבי דיכטר: יש רוב לקבלת הרביזיה ולכן אנחנו ממשיכים הלאה.
אבי דיכטר: מי בעד תיקון סעיף 1 וכל מה שנגזר ממנו לאורך הדרך, במקום שבו נכתב 31 ביולי 2019, יבוא 31 בדצמבר 2018?
אבי דיכטר: מי בעד התיקון הזה?
אבי דיכטר: בעד התיקון– רוב
אבי דיכטר: התיקון נתקבל.
אבי דיכטר: התיקון התקבל.
אבי דיכטר: סיימנו את הנקודה הזו.
אבי דיכטר: עכשיו אנחנו מצביעים על החוק ככתבו וכלשונו, כולל התיקון שאמרתי.
<מירי פרנקל שור: אנחנו רוצים להציע שבמהלך הדברים, אם אפשר להציע תיקון לבקשת הרשות.
<מירי פרנקל שור: בסעיף שיש בו חלוקת הנחיה לעניין סיווג שמור וסודי ביותר, הרשות מבקשת ללכת בעקבות הצעתה של חברת הכנסת ענת ברקו, עד לסיווג שמור התיקון כפי שמוצע בסעיף ומעל לסיווג שמור ומעלה, זאת אומרת סודי וסודי ביותר, כפי שמוצע.
<מירי פרנקל שור: במקום שמור, עד שמור.
אבי דיכטר: האם יש הערה למי מחברי הכנסת לנושא הזה?
אבי דיכטר: אנחנו מצביעים על התיקון הזה או שלא צריך?
<מירי פרנקל שור: לא.
<מירי פרנקל שור: אנחנו מצביעים על הכול.
אבי דיכטר: אנחנו מצביעים על החוק כולל התיקון שהציעה חברת הכנסת ענת ברקו וכולל התיקון שעליו כבר הצבענו במסגרת הרביזיה.
אבי דיכטר: מי בעד אישור הצעת החוק ככתבה וכלשונה פלוס התיקונים שאמרתי?
אבי דיכטר: בעד הצעת החוק – רוב
אבי דיכטר: הצעת החוק נתקבלה.
אבי דיכטר: ההצעה עברה כמעט פה אחד, למעט אחד.
אבי דיכטר: בוקר טוב.
אבי דיכטר: אני מקווה שאנחנו בישורת האחרונה להכנה לקריאה שנייה ושלישית של החוק להסדרת הביטחון בגופים ציבוריים (תיקון מס' 7) (הוראת שעה) התשע"ו-2016.
אבי דיכטר: מאחר שסוגיה אחת שאני מבין שגם בהכנות האחרונות לא קיבלה את העיצוב הסופי שלה, אני מעדיף להתחיל בה כי זה יקל עלינו לאחר מכן לעבור על שאר סעיפי החוק.
אבי דיכטר: מירי, אם אפשר בסוגיה הזאת לתאר לנו היכן אנחנו עומדים כרגע ואז נשמע מהגופים והגורמים השונים את עמדותיהם.
<מירי פרנקל שור: הוועדה קיבלה החלטה עקרונית שתיקון החוק להסדרת הביטחון בגופים הציבוריים, התיקון הנוכחי יהיה במסגרת הוראת השעה.
<מירי פרנקל שור: לפיכך התעוררה שאלה במהלך הדברים בינינו לבין הרשות מתי נכנס ההסדר לתוקף במכלול הדברים.
<מירי פרנקל שור: אנחנו הגשנו הצעה לרשות הסייבר שאומרת כלהלן.
<מירי פרנקל שור: לבקשת רשות הסייבר, סעיף מסוים בהצעת החוק שאחר כך נעבור ונראה אותו, ההחלה העצמית של החוק תיכנס מיד.
<מירי פרנקל שור: כל ההסדר ייכנס לתוקפו ב-1 בדצמבר 2016 וזה התאריך שהצענו בהתאם להסכמות שהיו בין הרשות לבין השב"כ.
<מירי פרנקל שור: אנחנו מבינים את הבעייתיות בעיגון תאריך נוקשה בחוק ולכן הצענו מנגנון לפיו בהתאם לבקשת ראש הרשות, בפנייתו לראש הממשלה, רשאי ראש הממשלה – דבר שהוא חריג מבחינתנו – לדחות את מועד החלת הוראות החוק על הגופים וקבענו תאריך סיום ואותו הצענו, או 31 במרץ, שזאת הפעימה השנייה בהתאם למתווה, ורשאי להאריך ראש הממשלה את המועד בשלושה חודשים.
<מירי פרנקל שור: זאת בערך המסגרת.
<מירי פרנקל שור: אולי כדאי שהרשות תציג את עמדתה.
אבי דיכטר: הוראות החוק, הן כולן?
<מירי פרנקל שור: ההוראות המתייחסות להנחיית הגופים.
<מירי פרנקל שור: זה בעצם החלת החוק.
<מירי פרנקל שור: אני אומרת, כמו שאמרתי בהתחלה, שמלבד הסעיף אותו מבקשת הרשות להחיל מיד עכשיו, זה לעניין ההנחיה, גם לעניין אבטחת המידע, גם לעניין האבטחה הפיזית וגם לעניין הנחייתה היא עצמה כתשתית קריטית.
<מירי פרנקל שור: זאת הייתה הצעתנו.
<מירי פרנקל שור: הצעתנו, כמו שאמרתי, נתקלה במעין התנגדות לאור אי הרצון של הרשות לעגן את מועד התחילה, ה-1 בדצמבר, בתוקף למרות שהצענו מנגנון דחייה.
<מירי פרנקל שור: מבחינתנו הוא חריג אבל אנחנו בהחלט יכולים לחיות אתו.
אבי דיכטר: נשמע את אביתר.
<אביתר מתניה: ההסתכלות שלנו, מה שחשוב לנו בסופו של דבר זה שהדברים עוברים תוך כדי תהליכי חפיפה, תהליכי בקרה ואישור נכונים, לא סתם כך.
<אביתר מתניה: נקבעו תאריכים עקרוניים בהם יש כל מיני גמישויות בהתאם לראש הרשות ואחרות.
<אביתר מתניה: אנחנו לא רוצים לקבע דברים בחוק כאשר בסוף בגלל כל מיני סיבות שקשורות לזה שאנשים מסוימים לקח להם יותר זמן להגיע בגלל סיווג או דברים כאלה הולכים לראש הממשלה ולא מקיימים חוק.
<אביתר מתניה: אנחנו רוצים לעשות מנגנון מאוד פשוט, לקבוע לפי החוק שעד שנה נגיד מתחולת החוק כל הפעימות נגמרות ובזה זה נגמר.
<אביתר מתניה: התהליך בתוכו של הפעימות יבוצע בהתאם ליכולות המקצועיות, בהתאם לתהליכי החפיפה, יאושר על ידי ועדה ב/84 כי כך אנחנו עובדים.
<אביתר מתניה: יש לנו את כל המנגנונים לעשות את התהליכים האלה בצורה מאוזנת ונכונה וכך יצא שאנחנו עומדים בחוק ולא צריכים כל הזמן לא לעמוד בו בגלל שפתאום קרה משהו ועכשיו דוחים בחודשיים וללכת לראש הממשלה ולהטריד אותו בזה כאשר זה הכול תהליכים מקצועיים לחלוטין.
<אביתר מתניה: מצד שני אני מבין את הצורך לקבע את זה ולכן אנחנו אומרים, בסדר, עד שנה מתחולת החוק כל הפעימות חייבות להיגמר, להיסגר ולהסתיים.
<אביתר מתניה: אין חכמות כאן.
<אביתר מתניה: זה יקרה קודם אבל זה נותן את כל הביטחון לכולם.
<מירי פרנקל שור: אבל אתה צריך להוסיף שעל מנת שזה יקרה, ראש הממשלה, להצעתכם, צריך להוציא צו לגבי החלה לגבי כל גוף וגוף.
<מירי פרנקל שור: הרי מישהו צריך להחליט שזה עובר.
<אביתר מתניה: נכון.
<מירי פרנקל שור: אז ראש הממשלה יקבע.
<מירי פרנקל שור: אנחנו בעצם חוזרים, זה מעין שילוב.
<מירי פרנקל שור: ההצעה של הרשות היא מעין שילוב של הכחול עם דד ליין.
<אביתר מתניה: הכנסת אומרת, רבותיי, אתם צריכים לגמור את זה, את הכול, את כל הפעימות בהתאם להנחיות המקצועיות שלכם והגמישות עד שנה, בתוך, את יודעת, יהיו שתי פעימות בצורה זו ואחרת, הן יהיו בהתאם לרגע הנכון מבחינה מקצועית כשכולם משתכנעים בזה, גם הגוף המוסר, גם הגוף המקבל, גם הוועדה ב/84, ראש הממשלה יחתום על הצו ובזה זה ייגמר.
<אביתר מתניה: זה ייתן לנו את הגמישויות האלה שהגופים המקצועיים יוכלו לעבוד כנדרש.
<אביתר מתניה: זאת ההסתכלות.
<אביתר מתניה: לא לקבע יותר מדי דברים בחוק אלא את העיקרים של מה שאתם רוצים.
<מירי פרנקל שור: אני רוצה לומר מה עמדתנו.
<מירי פרנקל שור: מה בעצם קרה בתהליך.
<מירי פרנקל שור: התהליך לאחר שהובהר לרשות שכל ההסדר יהיה כהוראת שעה, קיימה אצלך פגישה והרשות שטחה בפניך את טענותיה לעניין המשמעות שיש להוראת השעה.
<מירי פרנקל שור: לעניין מסר לגבי חוסר יציבות, לעניין מסר לגבי הכוונה.
<מירי פרנקל שור: אנחנו ביקשנו להתמודד עם האמירות האלה ולכן הצענו את מה שהצענו.
<מירי פרנקל שור: אני חושבת שבלי אמירה כלשהי לגבי מועד ההעברה, כדאי לשמוע גם את עמדת השירות מכיוון שבעצם התהליך של העברת הגופים, אנחנו כרגע לא יודעים.
<מירי פרנקל שור: אנחנו יודעים שהוא יסתיים תוך שנה ובמהלך השנה יחליט ראש הממשלה.
<מירי פרנקל שור: השאלה איפה זה מותיר את השב"כ.
אבי דיכטר: עמדת השב"כ.
<אביהו: בעניין הזה אנחנו ערוכים להעביר את האחריות בהתאם להסדרה.
<אביהו: אין לנו עמדה לגבי מנגנון כזה או אחר.
<אביהו: כל מנגנון מקובל עלינו.
<אביהו: אנחנו רק רוצים שזה יסתיים כמה שיותר מהר בהתאם להסדרה.
אבי דיכטר: מתי תדעו שאתם מעבירים את האחריות?
<אביהו: מבחינתנו, כמו שסיכמנו בהסדרה, ברגע שנסיים את שתי הפעימות, האחריות עברה באופן מלא.
<מירי פרנקל שור: הם יודעים מתי הם רוצים להעביר.
<מירי פרנקל שור: השאלה אם הרשות מוכנה לקבל.
אבי דיכטר: מתי הם רוצים להעביר?
<אביהו: כתוב במתווה.
<אביהו: לפי המתווה.
<אביהו: יש שתי פעימות ובתאריכים האלה אנחנו ערוכים להעביר.
<מירי פרנקל שור: יש שתי פעימות.
<מירי פרנקל שור: הראשונה היא ה-1 בדצמבר והשנייה עד ה-30 באוגוסט.
אבי דיכטר: שתי הפעימות האלה לא מתאימות מבחינת הרשות?
<אביתר מתניה: אני רוצה להסביר.
<אביתר מתניה: הפעימות מאוד מתאימות אבל תבין, הפעימות נקבעו בערכים פר מה שנקרא גם כשנקבעו קודם כל שיהיה תהליך החקיקה והוא יסתיים, דבר שני, הרשות בונה את היכולות שלה לקבל את זה.
<אביתר מתניה: נכון?
<אביתר מתניה: לכן כבר בתוכו נבנו מנגנוני גמישות כאלה ואחרים של עד שלושה חודשים בכל מקום שהרשות יכולה להתעכב או לקחת את הדברים.
<אביתר מתניה: אנחנו רוצים לעשות תהליך אחראי.
<אביתר מתניה: תזכרו, בסוף יש כאן חבל שנמסר.
<אביתר מתניה: אתה לא מוסר אותו באוויר אלא מוסר אותו למי שלוקח.
ענת ברקו: צריך להיות ברור מתי הוא נמסר.
<אביתר מתניה: בדיוק.
<אביתר מתניה: לכן אני אומר את הדבר הבא: הקיבוע שאתם הצעתם שזה חייב לקרות ולא תלוי אף אחד אחר ולכן חייב להיגמר תוך, לא משנה, אני אומר רגע תוך שנה אבל זה יכול להיות משהו אחר, תוך שנה חייב להיגמר וזה נגמר, הנה, חוקקנו ועשינו, אני חושב שזה דבר נכון וקיבלנו אותו בפה מלא עת באתם עם ההצעה.
<אביתר מתניה: בתוכו אני אומר לכם יש עניינים מקצועיים.
<אביתר מתניה: אנשים מגויסים, תהליכי חפיפה קורים, תנו רגע למנגנונים לעשות כשהם מוכנים.
<אביתר מתניה: זה יכול להיות 1 בדצמבר, זה יכול להיות 1 בינואר, 1 בפברואר, לא כל דבר כזה אני רוצה שבעצם נעמוד נגד חקיקה אלא מקום שבו זה מתבצע והפעימה קורית כאשר כל הגופים השתכנעו שזה יכול לקרות והוועדה אישרה.
<אביתר מתניה: אין להם טולרנטיות טוטלית כי בסוף הם צריכים לגמור תוך שנה הכול.
<אביתר מתניה: לא יעשו בעוד שנה את הכול בבת אחת אלא יעשו את זה בפעימות.
<אביתר מתניה: אתה יודע איך הדברים האלה.
<אביתר מתניה: לפעמים אתה מתעכב בחודשיים כי קרה משהו.
עמר בר-לב: יש סיבה שנתנגד לזה?
אבי דיכטר: יש סיבה לשמוע את זה כי זה משהו שהם דנו בינם לבין עצמם, שב"כ, רשות, מטה, מירי ואנחנו היום שומעים את הדברים.
אבי דיכטר: בסוף אני אומר לעצמנו כוועדה שאנחנו צריכים לדעת בצורה מאוד ברורה וחתוכה באיזה יום האחריות עוברת משב"כ לרשות ובאיזה נושא.
אבי דיכטר: האפשרות האחת היא ב-1 בדצמבר כאשר אז הכול עובר.
אבי דיכטר: האפשרות השנייה היא שהכול עובר ב-1 בדצמבר 2017.
אבי דיכטר: מה שבעצם עולה כאן לדיון זה בין שני הקטבים האלה איך תתנהל השנה הזאת.
אבי דיכטר: אני אומר לנו, אני אומר בשם ארבעתנו, כך אני מניח, אלה שהגיעו בזמן לישיבה היום, אנחנו רוצים להבין איך זה יתפרס על פני השנה הזאת.
<אביתר מתניה: עד 1 באוגוסט, בהנחה שאתה מחוקק – לא משנה אם תאריך החקיקה היום, מחרתיים – הכול יקרה.
<אביתר מתניה: אתה יודע שהכול עבר.
<אביתר מתניה: בתוכו זה יקרה בשתי פעימות וגם אין בעיה לדווח לוועדה שהנה קרתה הפעימה הראשונה והנה קרתה הפעימה השנייה.
<אביתר מתניה: הן יקרו בתוכו.
ענת ברקו: אבל מרגע שקורית הפעימה הראשונה, האם האחריות עוברת באופן ברור, חלוט ומובהק?
<אביתר מתניה: ודאי.
ענת ברקו: יהיו לכם תאריכים מוגדרים.
<ברוך חיים  כרמלי: חד משמעית.
ענת ברקו: שאתם תגידו קיבלנו את המקל, אנחנו אחראים, זה שלנו.
<ברוך חיים  כרמלי: ודאי.
<אביתר מתניה: ביום שזה נקבע ב-12:00 בלילה, באותו יום שזה עבר, זה אומר שכל הגופים האלה עברו מאחריות של גוף אחד לגוף שני.
<אביתר מתניה: אין דבר כזה שיש שני אחראים או אין אחראי אחד.
<אביתר מתניה: זה קורה בשתי פעימות.
<ברוך חיים  כרמלי: אדוני היושב ראש, אני מבקש לומר שני דברים.
<ברוך חיים  כרמלי: האחד, בתשובה לשאלתה של חברת הכנסת ענת ברקו.
<ברוך חיים  כרמלי: כשאנחנו אומרים פעימה והיא מושלמת, הכוונה היא אחריות מלאה לגופים שעברו בפעימה.
<ברוך חיים  כרמלי: אנחנו לא מתכננים יותר משתי פעימות.
<ברוך חיים  כרמלי: צריך לקרות משהו שאף אחד לא צפה אותו כדי שזה יהיה אחרת.
<ברוך חיים  כרמלי: דבר שני.
<ברוך חיים  כרמלי: אני רוצה להזכיר שגם בניירות ההסדרה בין השב"כ לבין הרשות, יש סעיף ברור שהיה וראש הרשות מצא שיש סיבות ענייניות לדחייה של עד תשעים ימים, מנגנון שהוא יכול להפעיל אותו ללא ראש ממשלה וללא כל המנגנונים האחרים, הוא יכול להפעיל אותו כדי שלא יהיה מצב שבו אנחנו אומרים מהפה לחוץ שעשינו את הפעימה ולא עשינו אותה.
<ברוך חיים  כרמלי: המנגנון הזה בכל מקרה כבר אומר שאנחנו נמצאים בתוך טווח הזמנים שאביתר מדבר עליו.
<אביתר מתניה: אנחנו מתייחסים לנושא מאוד מאוד ברצינות ולכן אנחנו אומרים שמצד אחד אנחנו מקבלים את ההצעה של בוא נקבע את זה עד תאריך מסוים והכול עבר, מצד שני בתוכו הגמישות מתי תהיה הפעימה צריכה להיות בהתאם להנחיות הגופים המקצועיים והקליטה, אבל כשיש פעימה, שיהיה ברור שזה עבר.
<אביתר מתניה: עבר טוטלית מכאן לכאן.
<ברוך חיים  כרמלי: זה לא גוף-גוף אלא שתי קבוצות.
<אביתר מתניה: שתי פעימות.
<מירי פרנקל שור: אם עמדת הרשות מתקבלת, הוועדה צריכה להחליט מהו התאריך הסופי של כל ההסדר, שההנחיה עוברת מהשב"כ לרשות.
עמר בר-לב: זה מוסכם.
עמר בר-לב: תוך 12 חודשים.
<קריאה: לא יאוחר מ-.
אבי דיכטר: השאלה מבחינת האופן שבו אתם רואים את הדברים מהו המועד – לא רק בגלל ששנה זה מועד קלנדרי שהוא נוח לעבודה.
אבי דיכטר: לנו כוועדה, ברגע שמתחילה העברה של סמכויות, אתה רוצה לצמצם למינימום הנדרש את פרק הזמן שבו יש - אני לא יודע אם להגדיר את זה כך – אי בהירות אבל אתם הגדרתם את זה בדיון הקודם או באחת הישיבות אצלי ואמרתם: תראו, יש חולשה מסוימת בזה שלא ברור מה עובר מתי משב"כ לרשות.
אבי דיכטר: פרט לעובדה ששנה זה מועד נוח, כולנו חוגגים הרבה דברים פעם בשנה, פרט לעובדה הזו, האם יש לכם יכולת להתכווץ לפרק זמן מחייב אבל ריאלי שהוא פחות משנה?
<אביתר מתניה: קודם כל, התשובה היא כן.
<אביתר מתניה: בתכנית לעשות את זה בפחות משנה.
<אביתר מתניה: ההערכה שלנו המבוססת והיא הערכה זהירה שהפעימה הראשונה תקרה בין דצמבר לפברואר, משהו כזה, מרץ, והשנייה תקרה כחודשיים-שלושה אחר כך.
<אביתר מתניה: יכולנו להגיד כאן שבוא נעשה את זה עד 30 ביוני.
<אביתר מתניה: אני רק אומר לך שזה אפשרי.
<אביתר מתניה: אני שואל מה מפריע לכם אם זה יהיה קצת יותר, כי לפעמים קורים דברים ולהגיד שנה, זה מצד אחד סביר, תוך שנה רואים הכול.
אבי דיכטר: זה בחוק.
<אביתר מתניה: זה בחוק.
<אביתר מתניה: לא יכול לקרות משהו אחר וכאן אם קרה מקרה ובו רואים תוך כדי התהליכים שרוצים לעשות עוד תהליך חפיפה, רוצים לעשות משהו יותר מקצועי, יש גמישות.
<אביתר מתניה: תגידו לנו שצריך פחות, נגיד לכם את הפחות הזה, אם זה כזה משמעותי בעיניכם.
<מירי פרנקל שור: אביתר, הוויכוח הוא לא על ה-1 ביולי.
<ברוך חיים  כרמלי: על התחולה הכללית.
<אביתר מתניה: חבר הכנסת דיכטר שאל מה התאריך הסופי בו הכול יקרה.
<אביתר מתניה: עניתי לשאלה הזאת.
עמר בר-לב: דעתי האישית היא שאין סיבה לא לתת לכם את השנה.
עמר בר-לב: הלא זה לא מצב שאנחנו יוצרים משהו חדש.
עמר בר-לב: הנושא באחריות השב"כ אלף שנים.
עמר בר-לב: אם הוא יהיה אלף שנים ועשרה חודשים או אלף שנים ו-12 חודשים, אם לכם זה נוח ונותן לכם גמישות, אני לא רואה בעיה.
<אביתר מתניה: זה גם לא שאנחנו לא מעוניינים לקלוט.
<ברוך חיים  כרמלי: נזכיר שהמוטיבציה שלנו היא לעשות את זה מהר ככל שניתן.
ענת ברקו: שההתארגנות תהיה מקצועית ורצינית וזה יעבור בתהליך הדרגתי וברור ולא חאפ-לאפ.
אמיר אוחנה: השאלה האם יש בחוק הזה מנגנון.
אמיר אוחנה: אם סיימתם לפני השנה, האם האחריות גם היא עוברת או רק כאשר מגיע המועד שקבוע בחוק?
אבי דיכטר: מבחינת שב"כ המועד של שנה הוא שקוף?
אבי דיכטר: אין לכם עם זה שום בעיה?
<אביהו: מבחינת שב"כ, אנחנו עומדים על כך שזה יהיה בהתאם להסדרה.
<אביהו: פעימה ראשונה תהיה בדצמבר עם אפשרות הארכה בשלושה חודשים והשנייה במרץ עם אפשרות הארכה של שלושה חודשים.
אבי דיכטר: הגענו ל-30 ביוני.
<ברוך חיים  כרמלי: זה כמעט אותו הדבר.
<ברוך חיים  כרמלי: היום אוגוסט, שנה, אלה עשרה חודשים.
<ברוך חיים  כרמלי: הגעת לאותו דבר.
אבי דיכטר: אני שמעתי דצמבר ויוני ואתה אומר לי אותו הדבר?
אבי דיכטר: אני כבר מתחיל להתבלבל.
<ברוך חיים  כרמלי: אדוני היושב ראש, אני מבקש לעשות סדר.
אבי דיכטר: אם אני מבין נכון את מה שאומר אביהו, הוא אומר 30 ביוני זה המועד האחרון של העברת הפעימה השנייה או העברת הכול?
אבי דיכטר: זאת המשמעות?
<אביהו: כן.
עמר בר-לב: מה המשמעות מבחינתכם?
עמר בר-לב: זה לא יהיה נגיד ב-30 ביוני אלא יהיה ב-30 ביולי.
עמר בר-לב: פשוט להבין.
אבי דיכטר: אני רוצה לשמוע תשובה ברורה כי אני מודה ששמעתי אמירה ברורה כאן מהרשות ולא הצלחתי להבין מה האמירה הברורה של השב"כ.
<אביהו: אני אומר שוב שבהסדרה זה נקבע.
<אביהו: פעימה ראשונה, פעימה שנייה.
<אביהו: אבל כל אחד שלושה חודשים.
<אביהו: לא לכולם יש את ההארכה עד סוף יוני.
<אביהו: אני אגיד לך בעניין הזה מה זה בכל זאת טיפה משנה.
<אביהו: לא הייתי שם את זה כנקודה קריטית אבל בכל זאת משנה.
<אביהו: אנחנו נהיה אחראים עד היום האחרון כמו שאמר אביתר, בחצות.
<אביהו: מבחינה זאת לא צריך לדאוג.
<אביהו: מבחינת הגופים שהם חיים במצב שהם במעבר, אני מניח שיש סוג מסוים של רפיון.
<אביהו: הוא יודע שהמנחה שלו הולך להסתיים בעוד שלושה חודשים, בכל זאת יש משהו בהתנהלות שלו גם אם היא לא פורמלית, התנהלות שונה.
<אביהו: ולכן לא כדאי למשוך את זה יותר מדי זמן.
אבי דיכטר: עכשיו אני מחזיר את הכדור אליכם.
<ברוך חיים  כרמלי: בסדר.
<ברוך חיים  כרמלי: אני מבקש אדוני היושב ראש לומר שני דברים.
<ברוך חיים  כרמלי: ראשית, כמו שאתה רואה, ההבדל בין ההסתכלות ששב"כ מסתכל על ההסדרה לבין איך שאנחנו מציעים היום, בהינתן מה שאנחנו יודעים היום, הוא הבדל של חודשיים.
<ברוך חיים  כרמלי: נראה לי שזה לא ההבדל שעושה הבדל.
<ברוך חיים  כרמלי: שנית, בוודאות אני אזכיר מה כתוב בהסדרה ואנחנו הרי מתכוונים לקיים אותה.
<ברוך חיים  כרמלי: יש תהליך הרבה לפני נטילת האחריות שבו אנשי הרשות ואנשי השב"כ ביחד בגופים לומדים ומעורבים.
<ברוך חיים  כרמלי: זאת אומרת, הגופים כבר יודעים מי הם הפרצופים שהולכים להנחות אותם.
<ברוך חיים  כרמלי: זה לא שיש איזשהו רפיון במובן הזה.
<ברוך חיים  כרמלי: לשאלה שנשאלה קודם.
<ברוך חיים  כרמלי: ברגע שאנחנו אומרים פעימה, ב-12:00 בלילה עת הסתיימה הפעימה, האחריות שלנו לגופים האלה בפעימה היא מלאה.
<ברוך חיים  כרמלי: זה לא שאחרי שנה או קודם לכן, במועד הפעימה, כשמסתיימת, אלה הגופים שאנחנו אחראים עליהם.
אמיר אוחנה: מה שאתה אומר כרגע, מוזכר באיזשהו אופן בחוק?
<אביהו: בהסדרה.
אבי דיכטר: מירי, תעשי לנו סדר.
<מירי פרנקל שור: יש כאן ארבעה דברים שצריך לעגן.
<מירי פרנקל שור: אני לא אומרת אותם לפי הסדר, אני אומרת אותם לפי הסדר במה שמוסכם.
<מירי פרנקל שור: 31 ליולי או 1 באוגוסט, כפי שהוועדה תחליט – מועד סיום העברה מהשב"כ לרשות.
<מירי פרנקל שור: זה דבר אחד.
<מירי פרנקל שור: דבר נוסף.
<מירי פרנקל שור: איך קורית הפעימה.
<מירי פרנקל שור: מה שצריך לקבוע, לעמדתנו, לפי מענה שרצינו לעגן את התאריכים בחוק של הפעימה עם אפשרות מנגנון דחייה, לפי בקשת הרשות הוצאת צו של ראש הממשלה.
<ברוך חיים  כרמלי: זאת הצעת החוק הממשלתית.
<ברוך חיים  כרמלי: זאת לא בקשה.
<מירי פרנקל שור: אמרתי בתחילת דבריי שזאת חזרה למנגנון של הצעת החוק הממשלתית.
<מירי פרנקל שור: תאריך הסיום לא היה בהצעת החוק הממשלתית.
<מירי פרנקל שור: המנגנון היה בהצעת החוק הממשלתית, לגבי איך קורית הפעימה על ידי הוצאת צו של ראש הממשלה.
<מירי פרנקל שור: זה לבקשת הרשות.
<מירי פרנקל שור: כאשר צריך לקבוע בנוסף הודעה של שישים ימים לגופים על ידי השב"כ או על ידי ראש הרשות, מי שיקבע, הודעה לגופים שהסמכות עומדת להיות מועברת.
<מירי פרנקל שור: שכחתי משהו?
<מירי פרנקל שור: זה ההסדר.
<מירי פרנקל שור: זאת אומרת, השב"כ עם הרשות יצטרכו לסכם על מועד ההעברה.
<מירי פרנקל שור: הם מודיעים את מועד ההעברה לראש הממשלה.
<מירי פרנקל שור: ראש הממשלה יוציא צו אבל אחרי מועד ההעברה, טרם הוצאת הצו, שישים ימים לפני כן, משיוחלט, ראש הרשות או השב"כ, צריך להודיע לגופים שהסמכות עומדת לעבור.
<מירי פרנקל שור: ההבדל בינינו לבין הצעת השב"כ, אנחנו הצענו לאור מה שהרשות הציגה בפניך לעגן את המועדים בחוק כיוון שזה יוצר יותר מסר של יציבות.
אבי דיכטר: במקום ראש הממשלה.
<מירי פרנקל שור: כן.
<מירי פרנקל שור: במקום הוצאת צו.
אבי דיכטר: מה עמדתכם בנושא הזה?
<אביתר מתניה: אני חייב להגיד לך שאני לא מבין למה אתם נכנסים לתוך הדקויות האלה בגלל שבסופו של דבר המטרה, כמו שאני רואה, של החוק, היא להבהיר מי אחראי על מה, תוך כמה זמן זה קורה ובתוכו התהליכים.
<אביתר מתניה: אתה יודע, אנחנו עושים את זה קצת כך או קצת כך, אבל באמת אלה תהליכים כל כך מקצועיים, תהליכי ההעברה.
<אביתר מתניה: ברור לחלוטין שיש רגע שבו השב"כ אחראי ורגע אחריו הרשות אחראית.
<אביתר מתניה: זה מוסדר, זה ברור, זה משהו שלא יכול לקרות אחרת, גם ההודעה לגופים.
<אביתר מתניה: לכן אני חוזר ואומר לכם שככל שמתחילים לחוקק יותר מדי בפנים, זה נכנס למקומות בהם אחר כך אנחנו כל הזמן נהיה במקום של רגע, חייבים לעשות את זה עד היום הזה או לעשות את זה כך.
<אביתר מתניה: תסתכל על מה שאתה ציירת שמשנה לכם.
<אביתר מתניה: לכם משנה לראות שיש תהליך מסודר עם סוף שזה נגמר.
<אביתר מתניה: הצעתי שנה אבל זה יכול להיות גם פחות.
<אביתר מתניה: מעניין אתכם בתוכו ששתי הפעימות יהיו מוסדרות ואנחנו אומרים שכאשר הכול מוכן, ראש הממשלה חותם על הצו כמו שהיה במקור, פשוט כדי שזאת תהיה חתימה ולא סתם שני אנשים החליפו שני פקידים ובזה זה נגמר.
<אביתר מתניה: אני מציע להיצמד לדבר הזה כי הוא פשוט, הוא נוח והוא מאפשר לדברים לקרות כמו שהם.
אבי דיכטר: אני רוצה לשמוע את עמדת משרד המשפטים בסוגיה הזאת.
<ענת אסיף: קודם כל, אני אומר שבשורה התחתונה זאת לא שאלה משפטית אלא יותר שאלה מקצועית, איך הרשות נערכת, ההעברות וכולי.
<ענת אסיף: אבל מן הסתם יש בפניכם את הצעת החוק הממשלתית כפי שהונחה והעמדה הממשלתית היא כפי שכתובה בה, שגם אם הוועדה מחליטה לקבוע תאריך יעד מסוים, הרעיון הוא להשאיר גמישות שהיא גמישות מאוד קטנה בטווח של שנה.
<ענת אסיף: באמת שנה במונחים של תהליכים ממשלתיים, זה לא הרבה זמן.
<ענת אסיף: אני חושבת שזה בהחלט סביר וראוי להשאיר את הגמישות הזאת ולא להיכנס ולדקדק בתתי תאריכים לכל הפעימות בתוך החקיקה.
<ענת אסיף: שוב אני אומרת שלא שזה בלתי אפשרי לעשות את זה והכנסת לפעמים מחוקקת כך אבל אני לא רואה בזה צורך.
<ענת אסיף: אם היינו מדברים על תהליך של עשר שנים, אולי זה היה אחרת.
<עמית אשכנזי: הצעת החוק הממשלתית משקפת את האחריות המיניסטריאלית של ראש הממשלה על הנושא הזה.
<עמית אשכנזי: קודם כל, צריך לזכור את זה.
<עמית אשכנזי: הוא אחראי, הוא ראש התחום הזה והרשות המבצעת.
<עמית אשכנזי: כשאתם מתערבים בשיקול הדעת שלו בקיבוע תאריכים, אתם פוגעים בחופש היכולת שלו לנהל את שתי יחידות הסמך האלה אצלו במשרד.
<עמית אשכנזי: לכן ברמה הזאת כשאתם מקבעים את התאריכים בחקיקה, המשמעות של הדבר הזה היא שאם עכשיו הוא צריך להפעיל את שיקול דעתו המקצועי הענייני וכל אחד מכם או חלקכם היו גם שרים, אז עכשיו הוא צריך לעשות את זה בשלוש קריאות.
<עמית אשכנזי: לכן הדבר הזה כמדיניות חקיקתית הוא דבר לא נכון.
<עמית אשכנזי: אנחנו מסתכלים על שר אחראי, השר האחראי הזה הוא אקאונטבל לפני הממשלה, הוא ה-אקאונטבל לפני הכנסת על תחום הפעולה שבאחריותו, גם שב"כ וגם הרשות הם שתי יחידות סמך אצלו ולכן בעינינו ההצעה הכחולה משקפת את האחריות של ראש הממשלה עד הסוף.
<עמית אשכנזי: ההצעה לתת התרעה לגופים שישים יום לפני, היא הצעה שעלתה בשיחות עם מירי והיא הצעה מאוד נכונה כי היא נותנת להם ודאות מתי זה קורה.
<עמית אשכנזי: אבל כבר בהצעה הכחולה אנחנו שיקפנו את זה שזאת החלטה של ראש הממשלה כשבאים אליו הגופים.
<עמית אשכנזי: לכן בעינינו זה מאוד עקרוני להשאיר את חופש הפעולה הזה כחלק מהאחריות הכוללת שלו כי אחרת, על מנת לממש את האחריות הכוללת שלו, הוא צריך לחזור לשלוש קריאות וזה דבר לא רצוי.
<מירי פרנקל שור: לא חוזרים לשלוש קריאות.
<מירי פרנקל שור: להפך.
<מירי פרנקל שור: גם אמרתי לך שנתנו כאן מנגנון של גמישות.
<עמית אשכנזי: אני מתייחס לנוסח שלפנינו.
<מירי פרנקל שור: לא נדבר על מדיניות חקיקתית.
<מירי פרנקל שור: מה שאתם שכחתם לומר – שכחתי לציין את זה – זה שבכל מקרה בכל הצעה שלא תתקבל, הסעיף של ההנחיה העצמית נכנס מיד לתוקף.
אבי דיכטר: חברי הכנסת רוצים להתייחס לנקודה הזאת?
עמר בר-לב: כן.
עמר בר-לב: אני אמרתי שאני לא רואה סיבה להתנגד לבקשה של הרשות, של המטה.
עמר בר-לב: זה נותן עוד גמישות, ועוד חודש, עוד חודשיים – זה לא הסיפור.
עמר בר-לב: אני לא רואה סיבה להתעקש על זה.
אבי דיכטר: האם יש עוד מישהו שרוצה להתייחס לסוגיה הזאת?
אבי דיכטר: אם לא, אנחנו מסכמים כדלקמן.
<מירי פרנקל שור: במקרה יש לנו אפילו נוסח.
אבי דיכטר: לפני הנוסח, העקרונית.
אבי דיכטר: תחילת ההעברה – 1 בדצמבר.
אבי דיכטר: סיום ההעברה – לא יאוחר מ-31 ביולי 2017.
אבי דיכטר: התרעה לגופים שישים יום לפני - באחריות שב"כ.
אבי דיכטר: זאת אומרת, האחריות היא על זה שמעביר כדי שאם זה לא קרה, הגוף ידע מיהו הגורם המנחה עד שלא ייאמר אחרת.
<אביתר מתניה: מה זה תחילת ההעברה?
<אביתר מתניה: אתה מתכוון לא לפני 1 בדצמבר?
<קריאה: למה לא לאפשר לפני דצמבר?
<אביתר מתניה: למה אתה רוצה תחילה?
<אביתר מתניה: אתה לא צריך לכתוב תחילה.
<אביתר מתניה: מה אכפת לך מתי זה מתחיל?
אבי דיכטר: אני הבנתי ש-1 בדצמבר זה התאריך שסוכם עליו.
<ברוך חיים  כרמלי: לא.
<ברוך חיים  כרמלי: מיום כניסתו של החוק לתוקף.
<מירי פרנקל שור: זה בטח אי אפשר מכיוון שהם לא יכולים לקבל.
אבי דיכטר: לפי מה שנאמר בהסדרה, מה קורה ב-1 בדצמבר?
<אביתר מתניה: פעימה ראשונה.
<אביהו: אם הם רוצים להקדים לפני כן.
<עמית אשכנזי: סליחה, זה לא קשור להסדרה.
<עמית אשכנזי: יש כאן נקודה חשובה.
<עמית אשכנזי: החוק שאנחנו הבאנו אומר שברגע שהחוק נכתב בספר החוקים, יש עכשיו לראש הממשלה את הסמכות להעביר את זה, בין רגע מעבר החוק וצפונה.
<עמית אשכנזי: מרגע שהכנסת לוקחת את הסמכות הזאת לראש הממשלה ומחוקקת את החוק, עכשיו אתה נכנס לדילמה הזאת שאתה מתאר.
<עמית אשכנזי: לכן מתוך זה שאנחנו מבינים שאתם רוצים לקבוע לזה סוף, קיבלנו את זה ואמרנו תקבע לזה סוף אבל תשאיר לראש הממשלה את המועד בתוך הטווח.
אבי דיכטר: אין לי בעיה.
אבי דיכטר: מאחר וראש הממשלה עומד מעל שני הגופים האלה, גם שב"כ וגם הרשות, אני לא רואה איזושהי בעיה בנושא הזה.
אבי דיכטר: הרצון הוא להקל על ראש הממשלה ולא להקשות עליו.
<קריאה: לכן תאריך התחילה מיותר.
<מירי פרנקל שור: זאת אומרת, במקום תחילת ההעברה – ראש הממשלה יקבע בצו בהתאם להסכמת הגופים.
אבי דיכטר: מה שעמית אמר, זה נכון.
אבי דיכטר: מרגע שהחוק נכנס לספר החוקים של מדינת ישראל, צו של ראש הממשלה קובע את זה ובלבד שזה לא יחרוג מ-31 ביולי 2017.
אבי דיכטר: את זה אני אומר לעצמנו חברי הכנסת שצריכים להצביע.
ענת ברקו: חשוב שנדע בדיוק מתי המועדים.
אבי דיכטר: השאלה אם בחקיקה אנחנו צריכים להכניס עדכון הוועדה.
אבי דיכטר: זה לא נראה לי כחלק.
ענת ברקו: שהמעבר יהיה חלק.
<מירי פרנקל שור: על צו ראש הממשלה יודיע לוועדה.