GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
בני פולצ'ק: אגב, חלק מהבקשה שביקשנו לייתר גמישות הייתה גם כדי שאנחנו נשבץ סוהרות או סוהרים במטות, בביטחון או במודיעין שדווקא שם הם לא בממשק ישיר עם הביטחוניים אלא רק עוסקים בעניינים של הביטחוניים, זה גם איזשהו סוג של פתרון שאנחנו שואפים לו ורוצים אותו.
אבי דיכטר: זה פתרון שנשמע על פניו פתרון נכון מאוד.
אבי דיכטר: למי הוא מהווה בעיה?
רועי הראל: אבל החוק לא מאפשר את זה.
רועי הראל: החוק מדבר על אבטחה של בתי סוהר שמשמשים לאחזקת אסירים ביטחוניים בלבד או של אגפים בבתי הסוהר.
רועי הראל: זאת אומרת, משימות אבטחה - - -
אבי דיכטר: ומה זה המשל"ט?
אבי דיכטר: המשל"ט הוא לא חלק מהאגף?
בני פולצ'ק: אני מדבר על תגבור של תפקידי מטה כמו בחטיבת הביטחון או בחטיבת המודיעין - - -
ענת ברקו: שנוגע לאסירים ביטחוניים.
בני פולצ'ק: כן.
בני פולצ'ק: שנוגע לאסירים ביטחוניים.
אבי דיכטר: איפה הבעיה בזה?
ענת ברקו: מה הבעיה?
בני פולצ'ק: לטעמנו לא אמורה להיות בעיה.
בני פולצ'ק: אמנם רצינו אולי כבר היום להכניס בעניין הזה איזשהו - - -
אבי דיכטר: למה צריך תיקון חקיקה בשביל זה?
אבי דיכטר: זה מעוגן בחוק הקיים.
בני פולצ'ק: על דרך של פרשנות, אפשר.
ענת ברקו: - - - זה גם נוגע אלינו.
ענת ברקו: המגיע הישיר הזה הוא לא טוב, הוא לא בריא, אסור שהוא יהיה וזה לא עניין מגדרי.
ענת ברקו: זה עניין מגדרי ולא "לא עניין מגדרי", בואו נגיד ככה.
ענת ברקו: יש לכך משקל רב, גם להתבטאויות כלפיהן בערבית וגם הדאחקות שהם מעבירים ביניהם – מאותה סיבה שלא שמתם אותן אצל הפליליים.
ענת ברקו: אבל כאן זה עוד יותר חמור כי יש גם את ההיבט הלאומני.
רועי הראל: זו לא אותה סיבה.
ירונה פינטו: לא יכולים לשים אותן בפליליים.
רועי הראל: אסור על פי החוק לשים - - -
ירונה פינטו: לא מאותה סיבה.
ענת ברקו: למה החוק בכיוון הזה.
רועי הראל: בגלל שהצבא בזמנו - - -
בני פולצ'ק: זו לא תכלית ביטחונית.
עידו בן יצחק: היסטורית, כל הסיפור של הצבת חיילים בבתי הסוהר נובע מהעברת בתי הכלא הצבאיים מהצבא למערכת הביטחון.
עידו בן יצחק: אין שום הצדקה לשים חיילים עם אסירים פליליים.
בני פולצ'ק: הרעיון הוא רק התכלית הביטחונית.
ענת ברקו: אז התכלית הביטחונית שהעבירו – בגלל התכלית הביטחונית העבירו הכול לרשות שהפכו אותה לשירות בתי הסוהר.
ענת ברקו: בסוף לקחו את החיילים מאותן סיבות - - -
בני פולצ'ק: האוכלוסייה העיקרית - - -
אבי דיכטר: רק כדי לא לטעות.
אבי דיכטר: מאחר ובמקרה יושב כאן מישהו שעשה את זה בזמנו:
אבי דיכטר: העברת שלושת מתקני הכליאה הצבאיים של מחבלים לשב"ס – זה התחיל עם אחד ואחרי זה עברו השניים האחרים.
ענת ברקו: תודה לאל.
אבי דיכטר: זה היה מפני שצה"ל גייס אנשי מילואים שהם היו הסוהרים ומתקני הכליאה היו לטיפונדיות של טרוריסטים בתוך בסיס צבאי.
אבי דיכטר: זאת אומרת, המחבלים היו מקבלים את רגזי האוכל בשער ומאותו רגע הם עשו עם זה מה שהם רצו, איך שהם רצו, מול מי שהם רצו.
אבי דיכטר: הם ניהלו את האגף.
אבי דיכטר: צה"ל שמר מסביב שלא יברחו ודאג לאספקת הדברים עד לשער.
אבי דיכטר: צה"ל, לעיתים רחוקות מאוד נכנס פנימה.
אבי דיכטר: סכיני המטבח הארוכות והכול, כולנו זוכרים את התמונות האלה.
אבי דיכטר: כשהם היו מחליטים להעניש מישהו בגלל שהם חשבו שהוא משת"פ או השד יודע מה, הם הנהיגו ערכאות משפטיות לא על פי אמות המידה של דרור אלא על פי אמות מידה אחרות.
אבי דיכטר: על פי העיקרון של מה שנקרא "ח'אלי אל חובז לאלחבאז" – תשאיר את אפיית הלחם לאופה – העבירו עד סוף 1997 את שלושת המתקנים לשירות בתי הסוהר כי זה המקצוע שלהם.
ירונה פינטו: 2007.
אבי דיכטר: 2007.
אבי דיכטר: זה היה המועד, זה היה התהליך.
אבי דיכטר: כי בנוסף לדברים האלה זה היה גם הכליאה וגם הליווי כי משטרת ישראל, לא בזה ולא בזה הצטיינה.
אבי דיכטר: אגב, העבירו את כל מתכני המעצר, אבו כביר ואחרים.
אבי דיכטר: אני מזכיר לכם לגבי ליווי אסירים, בני סלע ברח תוך כדי המהלך הזה.
בני פולצ'ק: זה היה הטריגר להעברה.
אבי דיכטר: ההחלטה הייתה לפני זה.
אבי דיכטר: כשהייתה ועדת החקירה של עמוס ירון, אז הוא אמר: יש לכם החלטה, אין מה להמליץ, תעשו את מה שכבר החלטתם.
אבי דיכטר: בסוף 2007 זה הסתיים ובאמת בא לציון גואל.
אבי דיכטר: רק שהסוגיה הזו, הסוגיה של חיילים וחיילות סוהרים וסוהרות היא סוגיה, איך אומרים, שאנחנו לא מרגישים איתה בנוח כשאנחנו יודעים שכל כולה עניין של כסף.
אבי דיכטר: אין פה שום גרם של רכיב אחר, תאמינו לי.
אבי דיכטר: זה רק כסף.
אבי דיכטר: לגבי ההערה – אני לא זוכר מי אמר כאן – תנו 700 תקנים והסיפור ייפתר.
אבי דיכטר: נכון, תנו 700 או לא יודע כמה תקנים - - -
רועי הראל: מספר תקני החיילים שיש.
אבי דיכטר: המפתח היה בזמנו, אמרתי, שעל כל תקן נתנו ארבעה חיילים.
רועי הראל: אדוני יודע שאם נתחיל ב-760, ממילא נגמור בהרבה פחות.
אבי דיכטר: יכול להיות.
ענת ברקו: כמה חיילים וחיילות נקלטו במשטרת ישראל ובשב"ס?
ענת ברקו: כמה נקלטים מדי שנה?
ענת ברקו: זה גם האתר בשבילכם לגיוס, לא?
ירונה פינטו: כל שנה נקלטים בשב"ס 70, 80 לשירות קבע.
ענת ברקו: יפה.
אבי דיכטר: זו אוכלוסייה טובה.
אבי דיכטר: שלא תהיה טעות, את בני סלע, האנס שברח, תפס חייל שח"מ.
אבי דיכטר: את התהילה לא הוא לקח בהתחלה, אבל הוא תפס אותו.
ענת ברקו: כמה נקלטים במשטרת ישראל בשנה?
ענת ברקו: אתם מגייסים מתוך שח"מ.
מורן שפיגל: שח"מ הוא פוטנציאל האיתור שלנו בשביל הקבע.
ירונה פינטו: יש רצון גדול בין החיילים להתגייס.
אבי דיכטר: אני רוצה להגיע לסיכום, אלא אם יש עוד השלמות למישהו.
רוני מאיר: רציתי רק לציין, אדוני, כמו שציינו כבר קודם, שההערות של חברי הכנסת מובנות ולכמה מהן אנחנו מסכימים באופן מלא.
רוני מאיר: אני אגיד רק שכל נציגי הממשלה הרלוונטיים לצוות שהוקם יושבים כאן מסביב לשולחן.
רוני מאיר: החלטת הממשלה הנחתה את הצוות לטפל גם במספרים וגם בתפקידים.
רוני מאיר: בהחלט אפשר להגיד כאן – אני חושב שאין פה מחלוקת בעניין – שחלק מהדברים שהצוות הזה יכול לבדוק זה את התפקידים, גם בהינתן ההערה שהערתם עכשיו על נושא המגדר.
רוני מאיר: אני אסייג, כמובן, גם את ההערה שאמר קודם דרור ממשרד המשפטים.
רוני מאיר: אנחנו כמובן לא רוצים לפגוע או לצמצם תפקידים מסוימים שישרתו בם לפי מגדר וגם בהינתן מספרים - - -
ענת ברקו: להתאים.
ענת ברקו: אל תקראו לזה לצמצם.
ענת ברקו: תקראו לזה להתאים.
רוני מאיר: הסוגיה שהעליתם, בהחלט נדון בה בצוות המקצועי ונביא את ההמלצות והרעיונות המרכזיים בפני הממשלה.
אבי דיכטר: אני רוצה לסכם את הדברים.
אבי דיכטר: הדיון הבא בנושא של הקצאת חיילים וחיילות לא היה בעוד שלוש שנים.
אבי דיכטר: הדיון הבא יהיה ברבעון האחרון של 2019.
אבי דיכטר: אני אומר את זה לצוות הוועדה, מי שלא יהיה פה.
אבי דיכטר: הדיון הזה יתחיל לבדוק את הנושא הזה.
אבי דיכטר: אנחנו צריכים לעשות את זה ביחד ובתיאום עם ועדת הפנים שהיא הוועדה הרלוונטית למשטרת ישראל ולשירות בתי הסוהר, אבל מאחר ויש כאן נושא שהוא משותף לוועדות, זה יצטרך להיות דיון משותף.
אבי דיכטר: לא צריכה להיות ועדה משותפת אלא דיון משותף לשתי הוועדות.
אבי דיכטר: הנושא הזה יש לו גם היבטים של ועדת הפנים שמפקחת על המשטרה ועל השב"ס וגם של ועדת חוץ וביטחון שמפקחת על הנושא של הקצאת חיילים וחיילות מצה"ל למשטרת ישראל ושירות בתי הסוהר.
אבי דיכטר: אני אמליץ, לפחות אני אביא להצבעה, את הצעות החוק להאריך את זה בשלוש שנים נוספות.
אבי דיכטר: לולא היינו בשנת בחירות, אני אומר לכם, הייתי מבקש להאריך את זה בשנתיים.
אבי דיכטר: אבל אני לא רוצה עכשיו להיכנס לסחרור שעלול בכלל לתקוע את הסיפור הזה וממילא יש לנו כמעט שנה אבודה עד שתקום ממשלה, ועד שהדברים יסתדרו – אנחנו נהיה במחצית השנייה של 2019.
אבי דיכטר: אמנם זה תאריך טוב כי אז מתחילים הדיונים על תקציב 2020 וזו הזדמנות טובה.
אבי דיכטר: אני מצפה לראות את משרד הביטחון ואת משרד הבט"פ, את האוצר ואת משרד המשפטים משלבים ידיים כדי להתחיל ולהביא את הסיפור הזה שהתחיל ב-1994 ונמשך בשב"ס ב-2005, לכדי סיום ב-2021.
אבי דיכטר: אני חושב שזו צריכה ההארכה האחרונה שהחוק נותן להקצאת חיילים וחיילות במקום תקנים של שוטרים וסוהרים.
אבי דיכטר: כל הצדדים לא מרוצים וזה לא יכול להיות שאנחנו ממשיכים את זה רק מכוח האינרציה.
אבי דיכטר: אני לא יודע אם ועדת הפנים קיימה דיון בנושא של התפקידים שממלאים חיילים סוהרים וחיילות סוהרות בשב"ס.
אבי דיכטר: אני מבקש להוציא מכתב לוועדת הפנים, קודם כל להציג להם את העובדות כפי שאנחנו הכרנו אותן וכפי שהן עלו בדיון שהיה בוועדת החוץ והביטחון.
אבי דיכטר: יש לזה נגזרת מהצד של ועדת הפנים, לשיקולם אם לעשות דיון בנושא הזה.
אבי דיכטר: אני ממליץ מאוד לעשות דיון בנושא הזה שם.
אבי דיכטר: כפי שאמרתי, ברבעון האחרון של 2019 אנחנו נקיים דיון כאן בוועדת החוץ והביטחון לשמוע על ההתקדמות, גם של הוועדה שעוסקת הקצאות, בתפקידים; גם בהתקדמות של ההמרה והחזרה של תקני לתקני שוטרים וסוהרים, בפרמטרים שמגויסים שוטרים וסוהרים.
אבי דיכטר: אני חשוב שזה ממש מתבקש מכל הכיוונים.
אבי דיכטר: Enough is enough, הבנו את זה.
אבי דיכטר: אחרי כל כך הרבה שנים אפשר גם לחתור למשהו אחר, ביחוד שמדובר, כפי שאמרתי להבנתי ולא רק להבנתי, אך ורק בסוגיה תקציבית.
אבי דיכטר: אין פה שום דבר אחר.
אבי דיכטר: אני לא רואה פה שום אלמנט אחר שמצדיק את ההארכה בשלוש שנים.
אבי דיכטר: אני לא מזלזל בנושאים תקציביים, אבל יש לנו שלוש שנים להיערך לזה ולסיים את הפרק המפואר הזה ולדעת שאנחנו חוזרים למה שנקרא מתכונת רגילה.
אבי דיכטר: חוזרים לשגרה אחרי 30 שנה כמעט.
עידו בן יצחק: יש חיילים שנולדו אחרי שהוראת השעה התחילה והשתחררו כבר.
אבי דיכטר: באמת יש לנו פורמט כזה של הוראות שעה בהרבה מאוד דברים.
אבי דיכטר: אני מרגיש שזה לא הדבר הנכון להמשיך בו בהוראת שעה.
אבי דיכטר: משפת הגוף שלכם אני מתרשם שאני לא היחיד בחדר הזה שרואה את הדברים באותה עין, גם לפי החיוכים אני מרשה לעצמי לומר שזה נראה ככה.
אבי דיכטר: בואו נתקדם לכיוון הזה.
אבי דיכטר: אני בכל מקרה, כפי שאמרתי, מביא להצבעה.
עידו בן יצחק: אז יש לנו כמה הצבעות בעצם.
אבי דיכטר: אתה תקרא את החוקים ואנחנו נצביע חוק-חוק.
עידו בן יצחק: ואחרי זה גם את המספרים אנחנו צריכים לאשר.
עידו בן יצחק: "הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס׳ 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס׳ 16), התשע״ט–2018 תיקון סעיף 6 1.
עידו בן יצחק: בחוק שירות ביטחון (תיקון מס׳ 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר), התשנ״ה–1995, בסעיף 6, ברישה, במקום "כ״ג בטבת התשע״ט (31 בדצמבר 2018)״ יבוא ״כ״ז בטבת התשפ״ב (31 בדצמבר 2021)״.
עידו בן יצחק: ".
עידו בן יצחק: אני מציע גם להוסיף את המילים שתחילתו של החוק תהיה ב-1 בינואר, למקרה שיהיו איזשהם עיכובים בלתי צפויים בשבוע הבא ושלא ייצר לנו ואקום.
עידו בן יצחק: כרגע, החוק פוקע ב-31 בדצמבר.
עידו בן יצחק: אני מציע לכתוב במפורש שהמשך החוק, תחילתו ב-1 בינואר.
עידו בן יצחק: המליאה צפויה לדון בזה ב-31 בדצמבר, אבל אם יהיה איזשהו עיכוב סדר היום במליאה, שלא ייצר לנו פער שב-1 בינואר החוק לא חל.
אבי דיכטר: הבנתי.
אבי דיכטר: למה ב-31 בדצמבר ולא לפני זה?
אבי דיכטר: מחר צפויות לעלות רק הצעות חוק לפיזור הכנסת.
אבי דיכטר: היום זה לא יכול לעלות?
עידו בן יצחק: פטור מחובת הנחה - - -
אבי דיכטר: עשינו מבצעים יותר מסובכים.
עידו בן יצחק: כרגע זה מתוכנן לעלות ביום שני.
ערן יוסף: בכל מקרה, זה נכון גם מטעמי פרסום, כניסה לתוקף.
עידו בן יצחק: אני אציין שאם הכנסת מחר אכן מחליטה להתפזר, אז בכל מקרה יש הארכה אוטומטית של תוקף החוק הקיים עד יולי הבא, פחות או יותר.
רועי הראל: אם היא תתפזר השבוע ולא ביום רביעי הבא.
עידו בן יצחק: מה שקובע זה החוק - - -
רועי הראל: כן, אבל אם הוא יעלה מחר ולא ברביעי הבא.
רועי הראל: רביעי הבא זה כבר אחרי ה-1 בינואר.
עידו בן יצחק: אנחנו מתכוונים להביא את זה - - -
אבי דיכטר: תאריך התחלה ב-1 בינואר 2019.
אבי דיכטר: זה חוק אחד.
אבי דיכטר: עוברים להצבעה.
אבי דיכטר: אחר.
אבי דיכטר: בעד החוק – פה אחד
אבי דיכטר: פה אחד תרתי משמע.
אבי דיכטר: החוק אושר.
עידו בן יצחק: "הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (הצבת יוצאי צבא בשירות בתי הסוהר) (תיקון מס׳ 8), התשע״ט–2018 תיקון סעיף 1 1.
עידו בן יצחק: בחוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (הצבת יוצאי צבא בשירות בתי הסוהר), התשס״ה–2005, בסעיף 1, ברישה, במקום ״עד יום כ״ג בטבת התשע״ט (31 בדצמבר 2018)״ יבוא ״עד יום ב״ז בטבת התשפ״ב (31 בדצמבר 2021)״.
עידו בן יצחק: גם פה נוסיף סעיף תחילה.
עידו בן יצחק: תחילתו של חוק זה ב-1 בינואר 2019.
אבי דיכטר: הערות?
אבי דיכטר: אנחנו מצביעים.
אבי דיכטר: אחד.
אבי דיכטר: פה אחד, תרתי משמע.
עידו בן יצחק: עכשיו מבקשת הממשלה שנאפשר למשטרת ישראל שמספר החיילים בין 1 בינואר 2019 ל-31 בדצמבר - - -
אבי דיכטר: מה אנחנו מאשרים עכשיו?
עידו בן יצחק: את מספר החיילים.
עידו בן יצחק: החוק נותן את הסמכות.
עידו בן יצחק: אבל חוק שירות ביטחון גם קובע שמספר החיילים שיוצבו נקבע על ידי שר הביטחון בהסכמת השר לביטחון פנים, באישור הממשלה ובאישור ועדת החוץ והביטחון של הכנסת.
אבי דיכטר: זאת אומרת, שאנחנו מאשרים לא חוק אלא מאשרים את מספר החיילים.
אבי דיכטר: כוועדה – זה לא לכנסת.
עידו בן יצחק: לא צריך את המליאה.
עידו בן יצחק: מספר החיילים שמוצע במשטרת ישראל בין 1 בינואר 2019 ל-31 בדצמבר 2021 הוא 1,161 לשנה.
אבי דיכטר: 1,161 זה המספר שמוכר לנו?
עידו בן יצחק: לשנה.
אבי דיכטר: 1,161 כל שנה.
אבי דיכטר: בכל שנה.
עידו בן יצחק: בכל אחת משלוש השנים האלה.
אבי דיכטר: בעד הצעת הממשלה – פה אחד
אבי דיכטר: מספר החיילים במשטרת ישראל אושר פה אחד.
עידו בן יצחק: עכשיו, בשב"ס ההצעה היא 760 חיילים בכל שנה, החל מ-1 בינואר 2019 ועד ל-31 בדצמבר 2021.
אבי דיכטר: בשירות בתי הסוהר?
אבי דיכטר: אנחנו מצביעים על החלטת הממשלה לגבי מספר החיילים, לאשר את החלטת הממשלה לגבי מספר החיילים בשריות בתי הסוהר בכל אחת מהשנים עד 2021.
אבי דיכטר: אושר פה אחד.
אבי דיכטר: עוד?
עידו בן יצחק: מספיק.
אמיר אוחנה: בוקר טוב, אנחנו פותחים את הדיון.
אמיר אוחנה: זה דיון פתוח, לפי סעיף 120ב(2) בעניין שכר החיילים: פגיעה בגמול הניתן ללוחמים המשרתים בתפקידי פיקוד בקורסי הכשרה.
אמיר אוחנה: ראשית, אני רוצה לשבח שני גורמים שיקבלו צל"ש, ולהלין על גורם אחד שיקבל טר"ש.
אמיר אוחנה: הצל"ש הוא לך, שפרה שחר, שעומדת בראש הארגון בית חם לכל חייל, שפועלת למען החיילים, מציקה לנו כשצריך, ועושה את זה טוב, עושה את זה יעיל, עושה את זה נכון.
אמיר אוחנה: את אחד הגורמים שאני רוצה לשבח.
אמיר אוחנה: הגורם השני הוא התוכנית חי בלילה בקשת 12, עם מעיין אדם, שגם היא הציפה את הנושא הזה.
שפרה שחר: תרשה לי לשבח אותך, כי לא כל חבר כנסת מרים את הכפפה.
איל בן ראובן: גם גלי צה"ל, אגב, בתוכנית יהיה בסדר.
איל בן ראובן: שם דיברתי על הנושא הזה.
אמיר אוחנה: אנחנו מדברים על נושא כאוב.
אמיר אוחנה: חיילים, שגם ככה המשכורת שלהם היא משכורת נמוכה מאוד – הרבה מתחת למה שבעיניי מגיע לחיילים, ואנחנו צריכים לפעול, ולשמחתי גם פעלנו, כדי להעלות את שכר החיילים, אבל להמשיך ולפעול בכיוון הזה – הצבא, בלי הודעה מראש לקח חלק מהמשכורת שלהם שלא בצדק, לפעמים רטרואקטיבית חודשים רבים, מה שיצר בור אצל חלקם.
אמיר אוחנה: אני מבין שנשמע חלק מהם.
אמיר אוחנה: הציון לגנאי הוא לצה"ל - אני לא אומר לך באופן אישי, אביהו.
אמיר אוחנה: אני לא יודע מי זה שהוציא את ההודעה שיצאה הבוקר – במקרה – שצה"ל טיפל בשכר והוציא תיקונים ומ-2019 הכול יהיה בסדר.
אמיר אוחנה: קודם כול, אני חושב שלעשות את זה בבוקר של הדיון זה לא מקרי, זה נועד למסמס את הדיון.
שפרה שחר: זה לא מכובד.
אמיר אוחנה: וזה לא מכובד.
אמיר אוחנה: אני חושב שמסמך ששלחתם לנו בכותרת "שמור", וכיבדנו את זה שהוא שמור, לא יכול פתאום לצאת בהודעה של כרמלה מנשה בבוקר הדיון.
אמיר אוחנה: התנהגות לא מכובדת, לא ראויה בעיניי.
אמיר אוחנה: דבר שני, אני שומע מראש אכ"א: אל תדאגו, עכשיו הכול בסדר.
אמיר אוחנה: מפה והלאה יקבלו את מלוא משכורותיהם.
אמיר אוחנה: אבל אל תיגעו במה שהיה אחורה.
אמיר אוחנה: מה זאת אומרת?
אמיר אוחנה: הצבא לא רוצה לפתוח תיבת פנדורה, שאולי הוא יצטרך לשלם מיליונים, אז מי שיישא את זה על גבו אלה החיילים שמקבלים 800 שקל בחודש.
אמיר אוחנה: הם יישאו את זה על גבם?
אמיר אוחנה: זה לא סביר, לא הגיוני ונרצה לשמוע את כולם.
אמיר אוחנה: נפתח בך, שפרה.
אמיר אוחנה: בבקשה.
שפרה שחר: תודה, אדוני היושב-ראש, גם על זה שהרמת את הכפפה וגם על הטיפול המקצועי שלך.
שפרה שחר: אני רוצה לבוא בטענות לצבא ההגנה לישראל, לאכ"א.
שפרה שחר: אני נמצאת בכנסת כמעט עשר שנים בפעילותי למען החיילים.
שפרה שחר: אפשר לבדוק ולראות שכמעט כל חקיקה בעשור האחרון שהיא לטובת חיילי צה"ל, לטובת חיילים בודדים, לטובת חיילי מילואים ולטובת חיילים משוחררים – אנחנו עומדים מאחוריה, וגם כאן.
שפרה שחר: אני מקווה שלא נצטרך חקיקה, אבל אם נגיע לזה – נעשה גם את זה.
שפרה שחר: פעם אחר פעם אני נדהמת כמה שהצבא הוא זה שאנחנו צריכים להילחם בו למען החיילים.
שפרה שחר: זה מביש, זה מבזה, זה לא ראוי, זו חרפה.
שפרה שחר: צר לי עליך, ששלחו אותך כדי לקבל את ההשפלות האלה, אבל אתם באמת צריכים להתבייש על מה שאתם עושים.
שפרה שחר: אתם לוקחים את החיילים הכי טובים, אלה שהולכים לתפקידי הדרכה – נוציא להם באמת הנחיות לא ללכת לקורס מ"כים יותר, לא ללכת לקורסים פיקודיים יותר, כי תראו מה עושים להם.
שפרה שחר: אתם פוגעים בהם – בהם, בהכי טובים – בלי שהודעתם על כך מראש.
שפרה שחר: אם הנוהל הזה, הנוהל המבזה הזה, שאני לא יודעת מתי בדיוק הוא נכנס – לאחרונה.
שפרה שחר: אני רואה בפקודות מטכ"ל שהגיעו אליי שהוא נכנס לא מזמן.
שפרה שחר: ודרך אגב, התאריך שבו הוא נכנס הוא לא מקרי.
שפרה שחר: זה לא יושם במשך למעלה משנה, ופתאום מישהו שם נזכר ליישם אותו, אז הוא יישם אותו רטרואקטיבית בלי להודיע.
שפרה שחר: שתבין, החבר'ה האלה, שעוד מעט נשמע את עדותם, כשהם פתאום ראו בתלוש שלהם שבמקום 2,000 שקל יש 800 שקל – הם לא הבינו.
שפרה שחר: הם הלכו למפקדים שלהם; המפקדים לא הבינו, אמרו להם: תקבלו.
שפרה שחר: שמונה חודשים הם התרוצצו, עד שהם באו אלינו והתחלנו לקבל תשובות.
שפרה שחר: דרך אגב, אני חייבת להגיד שבכל פעם שאני מקבלת תגובה של דובר צה"ל אני הולכת לקורס הבנת הנקרא, כי כנראה יש לי בעיות בהבנת הנקרא.
שפרה שחר: אני קוראת וקוראת, הופכת והופכת.
שפרה שחר: אבא נשיא האקדמיה ללשון עברית, וואלה, אני כנראה לא יודעת עברית מספיק טוב כדי להבין את התשובות המבזות שלכם – המבזות והמביישות שלכם.
שפרה שחר: מדובר בלוחמים הכי טובים.
שפרה שחר: אני אמא לשני לוחמים, בניי כבר סיימו שירות סדיר בצה"ל ומשרתים במילואים.
שפרה שחר: החבר'ה האלה שנמצאים כאן הם משוחררים ולכן הם יכולים להיות כאן, הם לא צריכים את אישור דובר צה"ל.
שפרה שחר: הם קיבלו תעודת לוחם במילואים, אבל מה הם מגלים?
שפרה שחר: שבגלל התקן שירד להם הם לא זכאים ללימודים כלוחמים.
שפרה שחר: הם כן שירתו כלוחמים.
שפרה שחר: אני מנהלת עמותה, גם אני מעבידה; אם הייתי עושה את זה לאחד מהעובדים שלי - גוזלת לו כסף רטרואקטיבית - הייתי יושבת היום בבית דין לעבודה והיו נותנים לי קנסות של אלפי שקלים על כל אחד ואחד.
שפרה שחר: אבל לצה"ל מותר הכול.
שפרה שחר: אז אני מבקשת ממך, אדוני היושב-ראש, לתקן את העוול הזה רטרואקטיבית.
שפרה שחר: שצה"ל מיד – לא 2019 ואני לא יודעת מתי – מיד מיד לשלם את כל הכספים שנגזלו, כולל ריבית והצמדה, שלא לדבר על קנסות אולי.
שפרה שחר: נשמע גם עדויות של אנשים שה-5,000 או 6,000 שקל שחסרים להם גרמו לזה שאין להם כסף למכולת, גרמו לזה שחזרו להם צ'קים מהבנק.
שפרה שחר: מי ישלם להם את זה?
שפרה שחר: תתביישו לכם.
שפרה שחר: אכ"א צה"ל היא תמיד האויב של הלוחמים, אני לא מצליחה להבין את זה.
שפרה שחר: עשר שנים.
שפרה שחר: חשבתי שאחרי כל העשייה שלנו משהו ישתנה במנטליות, בהבנה.
אמיר אוחנה: תודה, שפרה.
אמיר אוחנה: אני רוצה לשמוע את החיילים המשוחררים.
אלון שמרון: דבר ראשון, אני רוצה להודות לשפרה שחר ולבית חם לכל חייל, היחידים שעזרו לנו, היתה להם דלת פתוחה והם גם מצליחים לקדם את זה בצורה מסוימת אחרי שגילינו את זה בהפתעה מוחלטת.
אמיר אוחנה: מה זה "את זה"?
אמיר אוחנה: תספר.
אלון שמרון: שירתתי בחיל התותחנים במל"י 500, בסיס ההכשרה של צאלים, מתור מכשיר מילואים של חיל התותחנים, תפקיד שרק מפקדים בחיל יכולים לבצע.
אלון שמרון: כל החבר'ה שאתי, כולם מפקדים.
אלון שמרון: כולם התגייסו לקרבי, רצו להיות מפקדים והצטיינו בתור חיילים כדי להגיע לשם.
אלון שמרון: כולנו היינו, כמובן, עם תקן לוחם, כי זה התפקיד שלנו.
אלון שמרון: תמיד מקבלים SMS שאומר מה המשכורת שנכנסת ב-1 בחודש, ופתאום ראינו ביוני שכתוב 1,000 שקל.
אלון שמרון: אנחנו רגילים לקבל 1,600, בתור לוחמים וחלקנו כבר 2,000 – מי שהיה כבר בשנה השלישית שלו בתור לוחם.
אלון שמרון: ופתאום אנחנו רואים שהמשכורת שלנו היא 1,000 שקל.
אלון שמרון: אנחנו מדברים וקולטים שכולנו קיבלנו את אותם 1,000 שקל.
אלון שמרון: דבר ראשון הלכנו למפקדים שלנו, לקצינים, כי זו הדלת היחידה שאנחנו מכירים.
אלון שמרון: דיברנו עם הקצינים, לא היו להם תשובות לתת לנו.
אלון שמרון: הם פנו לשלישה, בדיוק התחלפה השלישה ואמרו שזו הבעיה, וזה תיקון.
אמיר אוחנה: אצל הקצינים לא חלה התופעה הזו?
אלון שמרון: לא.
אלון שמרון: אצלנו זה טיפה שונה, כי הקצינים - - -
אמיר אוחנה: כי זה קבע.
אמיר אוחנה: אבל הקצינים בחובה?
אלון שמרון: אצלנו ספציפית אין, וגם אמרו לנו שאצל הקצינים זה משהו אחר, זה עובד אצלם טיפה שונה אז לא היתה להם פגיעה.
אלון שמרון: אחרי כמה חודשים, שכל הזמן אמרו לנו שזה הסתדר ונפתר, אנחנו מגיעים עוד פעם ל-1 בחודש ומקבלים 1,000 שקלים.
אלון שמרון: אף אחד לא הצליח לספק לנו תשובות.
אלון שמרון: הגענו לגורמים מאוד בכירים, דיברנו עם קציני כוח אדם בדרגת סגני אלופים, עם המפקדים שלנו, הגענו לתת אלופים, למג"דים, למח"טים לשעבר, מפקדי אוגדות כמעט – ואף אחד לא הצליח לתת לנו תשובה מה קורה פה ואיך לפתור את זה.
אמיר אוחנה: מה אומרים לכם?
אמיר אוחנה: אומרים שלא יודעים או שנותנים הסברים אחרים?
אלון שמרון: אחרי כמה חודשים טובים כשהתשובה היתה: לא יודעים, או: בדקנו, זה הסתדר, בחודש הבא תקבלו משכורת מלאה – מה, שכמובן, לא קרה – בשלב מסוים הצליחו לאבחן מה קרה.
אלון שמרון: אמרו לנו שכל מי שהוא בתפקיד הדרכה, נלקח לו התקן.
אלון שמרון: חשוב להדגיש שהתקן נלקח בבת אחת לכולם.
אלון שמרון: זאת מה-1 במאי לאף אחד לא היה תקן לוחם.
אלון שמרון: אחרי מספר חודשים אמרו לנו שנקבל רטרו.
אלון שמרון: היינו בטוחים שהכול בסדר וכולם יקבלו רטרו, ופתאום ראינו שרק חלק מקבלים רטרו.
אלון שמרון: אחרי כמה חודשים הסבירו לנו שרק בשנה הראשונה יהיה תקן ואחר שנה בתפקיד יילקח לכולם התקן.
אלון שמרון: באותו זמן הייתי כבר מעל שנה בתפקיד ולכן לא קיבלתי תקן לוחם.
אלון שמרון: השתחררתי לפני חודש.
אלון שמרון: יש לי תעודת שחרור כסופה של תומך לחימה.
אלון שמרון: אני לא זכאי לתואר ראשון של לוחמים ולא לשום הטבה של לוחם משוחרר.
אמיר אוחנה: חוץ מאשר לשפרה, הגשת תלונה לנציב תלונות החיילים?
אלון שמרון: הגשנו קבילה לנציב קבילות החיילים.
אמיר אוחנה: קיבלתם תשובה.
אלון שמרון: הגשנו מספר אנשים, שכולם היו באותה סירה.
אלון שמרון: הוא כתב לכל אחד באיזה יום בדיוק הולך לרדת לו התקן, למי ירד, למי עוד לא ירד, ואמר לנו: זו החלטה של צה"ל, לא מצאתי מקום להתערב בה.
אלון שמרון: זו התשובה היחידה שקיבלנו.
אלון שמרון: אמרו לו שזו החלטה של הרמ"ט – הכוונה לרמ"ט אכ"א, ולא נתנו לנו שום פתרון אחר.
אלון שמרון: חוץ מהעובדה שזו פגיעה אמיתית בכיס לאנשים שצריכים את זה – פתאום לקחו לנו 600 שקל, ולחלק 1,000 שקל מהמשכורת, בלי לדבר עוד על המענק, על הפיקדון ועל התואר הראשון – זו גם היוקרה, זו תחושת עלבון.
אלון שמרון: אני משתחרר אחרי שלוש שנים שהייתי בהן לוחם, רציתי להיות לוחם, התגייסתי בכוונה להיות לוחם, יצאתי לפיקוד כשהמטרה היתה באמת לתת שם, ובסוף כשאני יוצא הביתה יש לי תעודת שחרור כסף.
אלון שמרון: הייתי עם כל החברים שלי הלוחמים ביום של השחרור, כי כל החיילים משתחררים במרוכז.
אלון שמרון: כולם קיבלו תעודות זהב של לוחמים, ואנחנו – כלום, תומכי לחימה.
אלון שמרון: זו תחושה רעה.
אלון שמרון: אם הייתי יודע שזה ככה לא הייתי יוצא לקורס מפקדים.
אלון שמרון: מה האינטרס שלי להיות מ"כ אם בסוף זה רק פוגע בי בכל כך הרבה כסף?
אלון שמרון: זו תחושה לא טובה.
אלון שמרון: אני יודע על כמה אנשים שאני מכיר, שהם יותר צעירים בקטע של פז"מ, שלא רוצים עכשיו לצאת כי הסיכון לא שווה את זה.
אלון שמרון: כל האנשים אצלנו הם אנשים שרצו לצאת להיות מ"כים.
אלון שמרון: הם היו חיילים מעולים, הצטיינו במסלול, לא סתם הוציאו אותם.
אלון שמרון: הם רצו לתת יותר, וזו תחושה של עלבון, בלי לספק לנו תשובות, בלי אזהרה מוקדמת.
אלון שמרון: פגיעה משמעותית בכיס של כולנו.
אמיר אוחנה: תודה, אלון.
אמיר אוחנה: אור לוינשטיין, בבבקשה.
אמיר אוחנה: הבמה שלך.
אור לוינשטיין: אני מפקד טנק בשיזפון, בבסיס ההכשרה של שריון.
אור לוינשטיין: הסיפור אצלנו די דומה.
אור לוינשטיין: כלומר, לפני חצי שנה, ללא הודעה מוקדמת, קיבלנו SMS: קיבלת משכורת של 1,000 שקל.
אור לוינשטיין: כמובן, מיד פנינו למפקדים, פנינו לשלישות לראות מה הסיפור, מי אחראי.
אור לוינשטיין: אמרו לנו: מדובר בטעות, זה כסף שיחזור.
אור לוינשטיין: זה כבר קרה לנו במהלך השירות אז אמרנו שלא נורא, יחזור רטרו.
אור לוינשטיין: קורה.
אור לוינשטיין: חודש נוסף, לחלק חוזר ולחלק לא, יש בלגן.
אור לוינשטיין: אצלי גם חודש שלישי לא חוזר, אז מתחילים לנסות להבין מה קורה.
אור לוינשטיין: אלה שלושה חודשים שבהם אומרים לנו שהכסף הולך לחזור, זו בסך הכול טעות, תקופת חגים, מערכת אוטומטית.
אור לוינשטיין: כל הכסף יהיה אצלנו חזרה.
אור לוינשטיין: אחרי חודשיים מהרגע שאנחנו יודעים על זה - שלושה חודשים מהרגע שנפל - מתחילות לרוץ שמועות שירד תקן, לא ירד תקן – אף אחד לא יודע.
אור לוינשטיין: כולם אמרו לנו שזה שטויות ונקבל חזרה.
אור לוינשטיין: יומיים מרגע שהחלו לרוץ השמועות אנחנו מקבלים מהשלישות הודעה שירד התקן, לוחמים אחרי שנה בהכשרה – אין יותר תקן.
אור לוינשטיין: למה?
אור לוינשטיין: ככה, לא יודעים.
אור לוינשטיין: ניסו לדבר על זה, ניסו להבין.
אור לוינשטיין: אמרו שזה לא ילך.
אור לוינשטיין: תשובות לא ברורות, אף אחד לא יודע באמת מה קרה, כל אחד אומר: זה הדרגה מעלי.
אור לוינשטיין: כל שרשרת הפיקוד גילתה את זה תוך כדי זה שאנחנו גילינו את זה.
אור לוינשטיין: המג"ד גילה את זה רק כי אנחנו אמרנו לו, והמח"ט גילה דרך המג"דים.
אור לוינשטיין: אף אחד לא ידע על זה מראש.
אור לוינשטיין: לכל שרשרת הפיקוד ברור שאנחנו לוחמים.
אור לוינשטיין: אנחנו משובצים בטנקים, אנחנו מתוכננים לתוכניות אופרטיביות, אנחנו מתאמנים על זה גם.
אור לוינשטיין: אנחנו משובצים בתפקידי הכשרה, אבל אנחנו לוחמים לכל דבר.
אמיר אוחנה: אתם מכשירים את הלוחמים.
אור לוינשטיין: אנחנו מכשירים את הלוחמים בשגרה, ובחירום אנחנו לוחמים ממש.
איל בן ראובן: - - - נלחמות במלחמה.
אמיר אוחנה: לפני שנשמע את חבר הכנסת האלוף במילואים איל בן ראובן, אני רוצה להבין.
אמיר אוחנה: לכם לא לקחו רטרואקטיבית, לקחו לכם מעכשיו ואילך.
אמיר אוחנה: אבל היו גם מקרים שלקחו - - -
אור לוינשטיין: לא לקחו לי רטרואקטיבית, ליוחאי.
אמיר אוחנה: יוחאי, אני רוצה לשמוע גם אותך בבקשה.
יוחאי דסקל: הייתי בתפקיד מקביל לאור – מט"ק חמישה מחזורים.
יוחאי דסקל: מאז שסיימתי קורס מט"קים אני בשיזפון באימון מתקדם, עם צוות באופן מלא.
יוחאי דסקל: אמנם רוב הזמן באימונים, כמו שרוב צה"ל עובד, אבל תופסים קווים.
יוחאי דסקל: הייתי בשכם, במצרים, באדם, אבני חפץ.
יוחאי דסקל: ביום כיפור האחרון היינו באבני חפץ.
יוחאי דסקל: תופסים גם תגבורים ומגינים בפועל, יש אבט"שים.
יוחאי דסקל: כמובן שגם רציתי לצאת למבצעית, זו נטו החלטה של צה"ל.
יוחאי דסקל: רוב האנשים בשיזפון רוצים לצאת למבצעית, אין כמעט מי שרוצה להישאר בשיזפון.
יוחאי דסקל: זה לא התפקיד הכי נוח והכי כיף.
יוחאי דסקל: שטח – רוב השירות שלי ישנתי בשטח.
יוחאי דסקל: זו היתה התגובה של דובר צה"ל פעם אחת, שאנחנו נמצאים ליד מחשבים.
יוחאי דסקל: רוב השירות שלי ישנתי בשטח, הייתי עם טנקים נון סטופ, קמים ב-4:00 לפנות בוקר.
יוחאי דסקל: לא מציאות נוחה כמו שניסו לצייר את זה.
אמיר אוחנה: ואז מה אתה מגלה במשכורת?
יוחאי דסקל: לפני כמה חודשים פתאום אני מגלה שאני מקבל 800 שקל.
יוחאי דסקל: מנסים לברר את כל הסיפור הזה ומגלים, כמו שאור הסביר.
יוחאי דסקל: בהתחלה נותנים תשובות שזה יסתדר, זו בעיה זמנית, ספציפית, תקלה.
יוחאי דסקל: יהיה בסדר.