GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
ענת ברקו: יש ביקורים של מצ"ח או של גורמי הפרקליטות שעוסקים בהטרדות מיניות במרכזי הסיוע?
שרון ניר: יש הכשרה שאנחנו נותנים להם, יש הכשרה ייעודית שגובשה עכשיו ספציפית לנושא הזה, יש הכשרות - - - , יש קשרי עבודה שלנו שמאוד צמודים למרכזי הסיוע.
איילת רזין בית-אור: זה נכון, קשרי העבודה בינינו הם צמודים אבל - - -
שרון ניר: ואנחנו בסוף פועלים ומגבשים את ההכשרות.
ענת ברקו: אתם הגוף המתווך.
איילת רזין בית-אור: נדמה לי שאם הפרקליטות והמכון להשתלמות שופטים ומשטרת ישראל בחרו במרכזי הסיוע כעמוד תווך בהכשרה הזאת - - -
ענת ברקו: כדאי באמת לבחון את זה.
איילת רזין בית-אור: הם יכולים להיתרם מהניסיון והידע של 40 שנה, אבל בהחלט הקשר בין מהו"ת ויוהל"ם ומרכזי הסיוע הוא עמוק.
ענת ברקו: משפט אחרון.
איילת רזין בית-אור: ההכשרות הן נכונות, גם פנינו בנושא הזה לבתי המשפט, לבתי דין צבאיים.
איילת רזין בית-אור: אנחנו חושבות בהחלט שאנחנו מלוות גם בבתי דין וגם בבתי משפט, חשוב שהשופטים יעברו הכשרות בנושא.
איילת רזין בית-אור: יש קושי בהיעדר כתובת אחת קבועה לפנות, כמו שיש ביחידות הסיוע בפרקליטות.
איילת רזין בית-אור: אני מקווה שהדבר הזה ישתנה עם תחולתו והטמעתו של כל הנושא של - - -
ענת ברקו: הכתובת שלכם היא היוהל"ם.
איילת רזין בית-אור: אני מדברת על נפגעות שרוצות לדעת איפה התיק עומד, לאן - - -
ענת ברקו: אה, זה בדיוק הקטע של נפגעות עבירה, זה בדיוק הסיפור.
איילת רזין בית-אור: נכון, אבל עדיין אנחנו מדברות על 2020, ויש תיקים שקיימים היום.
ענת ברקו: בהחלט.
איילת רזין בית-אור: באמת הקשר עם מרכזי הסיוע משמעותי, בעיקר עם חיל האוויר, אני חייבת לומר, והיינו שמחים שיעמיקו.
ענת ברקו: ותודה על העבודה שלכם.
מאירה בסוק: לי יש שאלה בסך הכול, כי עדיין לא קיבלתי תשובה בנושא של השב"ס, חיילות בשב"ס ובמשטרה.
מאירה בסוק: האם הן פונות אליכם?
ענת ברקו: לא נחזור על הדיון הזה, כי דיברנו על הנושא הזה.
מאירה בסוק: אבל לא קיבלנו תשובה.
ענת ברקו: לא נחזור, הם פתחו את זה.
ענת ברקו: יכול להיות שצריך לדבר על חיילות מחוץ לסד"כ, לא נחזור לזה.
רויטל סויד: חייבים לקיים על זה דיון.
ענת ברקו: יש לך עוד שאלה?
מאירה בסוק: לא.
ענת ברקו: היוזמים של הדיון, יש לכם שאלות?
מוסי רז: אני רוצה ממש בקיצור.
מוסי רז: נאמרו פה הרבה דברים, ודי ענו על רוב השאלות, אבל אני רוצה להדגיש כמה דברים.
מוסי רז: אחד, זה גם מתקשר למה שחברתי מיכל רוזין שאלה, הנתונים שאני רואה מול העיניים מצביעים על עלייה של כמעט 60% תוך שנה בתלונות של גברים.
מוסי רז: שוב, אפשר להגיד שזה טוב.
מוסי רז: מן הסתם יש בצבא יותר חיילים מחיילות, אני לא יודע כמה פגיעות יש בחיילים, וזה הדבר שמפריע לי יותר מכול, שאנחנו מתנהלים באפילה.
מוסי רז: אנחנו לא יודעים, אנחנו אומרים: אוקיי, אתן אומרות שטוב שיש עלייה בתלונות, יכול להיות, עד מתי זה טוב?
מוסי רז: אז אנחנו רוצים להגיע באיזשהו מקום לזה שכל נפגעת תתלונן ותהיה ירידה בפגיעות.
מוסי רז: זאת אומרת שיש לנו כאן התנהלות באפילה שאנחנו לא יודעים.
מוסי רז: אני לא בא אליכם בטענות, למרות שאני חושב שאפשר לאמוד את זה במחקרים, אז אני לא יודע מה גודלו של הצבא, מה מס' החיילות בצבא.
מוסי רז: זה אולי נתון סודי, אבל כל מי שיודע חשבון יכול לחשב בערך שהנתונים האלה מצביעים על זה שבשירות צבאי ממוצע משהו כמו 3% מהחיילות מתלוננות.
מוסי רז: חישוב שלי.
מוסי רז: כיוון שאני לא יודע שום דבר סודי, אני לא בוועדת החוץ והביטחון, אני יכול לעשות את זה.
מוסי רז: זה אומר שאם 14% הוטרדו אז עדיין הדרך – ואולי זה ירד, כי אם זה היה לפני עשר או 13 שנה - - -
שרון ניר: לא, 4% מהתלונות זה מאת גברים.
שרון ניר: זה לא 4% מהגברים מתלוננים.
מוסי רז: עברתי עכשיו לנשים.
מוסי רז: אם יש 900, נגיד 1,000 תלונות השנה ו-140 גברים, אז בערך 860, אני מעריך את זה, ההערכה שלי כ-1.25%, 1.5% מהחיילות, ואם שירות ממוצע הוא שנתיים-שלוש, אז הגעתי לאחוז שאמרתי.
מוסי רז: ואם האחוז של המוטרדות היה בעבר 14%, ונקווה שהוא כבר ירד, ונאמר 11%, 12%, עדיין הדרך שלנו רחוקה לסגור את הפערים האלה.
מוסי רז: אם נדע את הדברים האלה, אני חושב שזה מידע לא פחות חשוב מזה, ואפשר איכשהו לברר אותו.
ענת ברקו: חברת הכנסת סויד.
רויטל סויד: לא רק מהיום, אלא בכלל, ובטח בדיון הזה, התרשמתי מאוד מאוד גם מהפעילות שלכם, גם מהמחויבות, גם לגבי העלאת המודעות, המוטיבציה, הטמעת תרבות אחרת בשטח.
רויטל סויד: ועדיין לא קיבלתי תשובה על הפער הכול כך גדול מצד אחד בין כמות הדיווחים לעומת התלונות בפועל, ומהעובדה שבסוף מגיעים אליכם 140 תיקים בסך הכול, שמתוכם מגישים כתבי אישום על כמה זה?
רויטל סויד: 24 תיקים.
מיכל רוזין: לעומת האזרחות, רויטל?
מיכל רוזין: זה המון באחוזים.
רויטל סויד: אני לא מדברת על האזרחות, אני מדברת על צה"ל.
רויטל סויד: אני מתייחסת רק על - - -
שרון ניר: אמרנו שאנחנו מסתכלים על המנעד כולו.
שרון ניר: יש תיקים שבסוף נגמרים בהמלצה לא לכתב אישום, אלא המלצה לדין משמעתי, תלוי בחומרת העבירה.
ענת ברקו: אנחנו חייבים להתכנס.
רויטל סויד: 993 מקרים שמתוכם אנחנו מדברים על – כמה מזה זה תלונות?
רויטל סויד: 140 תיקים רק מגיעים אליכם בסך הכול, ותמיד נסגרים.
רויטל סויד: זה בוודאי - - - שמתוכם בסוף יש 24 תיקים.
רויטל סויד: יש כאן איזשהו משהו שקצת לא נתפס עם העלייה הזאת של המעל 40%.
רויטל סויד: בכלל, קמפיין Me Too, ודווקא הסביבה הבטוחה.
רויטל סויד: משהו פה לא ברור בכל הסיפור הזה.
רויטל סויד: איפה?
רויטל סויד: מה זה?
רויטל סויד: זה כשל?
רויטל סויד: איפה זה נמצא?
רויטל סויד: במה מדובר?
רויטל סויד: בטח לא האדישות שלכם.
רויטל סויד: חד-משמעית לא.
ענת ברקו: אנחנו מתחילים מליאה ואסור לנו לחרוג בזמן.
ענת ברקו: קודם כול אני רוצה להודות לחבריי, חברי וחברתי, על ההעלאה של הנושא הכול כך חשוב.
ענת ברקו: אני חושבת שבאופן אוטומטי ראוי שדיון אחת לשנה יתקיים בוועדת החוץ והביטחון.
ענת ברקו: אני מבקשת, אסף, להדגיש את זה, להעביר את זה מהוועדה למעמד האישה.
ענת ברקו: זה לא עניין פרסונלי.
ענת ברקו: פשוט להעביר את זה לכאן, כמו שדנים בכל נושא שקשור בצה"ל, גם הנושא הזה צריך להיות תחת הבית הזה.
ענת ברקו: אני רוצה לומר שכשאנחנו מדברים על הטרדות מיניות, על סביבה מטרידה, אנחנו מדברים על חיילות צעירות וחיילים צעירים שמגיעות ומגיעים בסך הכול למקום שאמור להיות מוגן עבורם.
ענת ברקו: הם נותנים את השנים הכי יפות שלהם, המערכת מאוד טוטלית, ויש בה שליטה על כל פרט ופרט בחיים שלהם, לא דומה לאזרחות.
ענת ברקו: ולכן, המון פעמים השליטה הזאת מתורגמת גם להתנכלות וגם להטרדה, והיא הופכת להיות הטרדה מינית, התעמרות, וכל הדברים האלה שאנחנו מכירים.
ענת ברקו: דווקא מאוד מדברת אליי עבודת המניעה שאתם עושים.
ענת ברקו: צריך לחשוב איך לא מגיעים למצבים האלה.
ענת ברקו: מניעה וגם הרתעה, כי דווקא בצבא, רויטל, על מילים, על דברים שבאזרחות אנחנו לא מתייחסים אליהם, בצבא עושים מזה עניין גדול.
ענת ברקו: וזה הולך לפעמים לשיחה פיקודית שיכולה להיות מאוד מעליבה או דבר כזה בסיכום ראיון, הוא בטח מלווה קצין לאורך כל השירות שלו, זה לא כל כך נעים.
ענת ברקו: מעבר לזה, הדין המשמעתי שהוא כלי אדיר.
ענת ברקו: לא כל דבר צריך ללכת לבית דין, אבל ההבחנה שעושים הפרקליטים הפיקודיים לגבי המסלולים זו הבחנה מאוד חשובה.
ענת ברקו: והלוואי שגם באזרחות היו מתייחסים כך להטרדות מיניות.
ענת ברקו: עם זה, אני חושבת שיש לנו באג בטיפול בחיילות מחוץ לסד"כ.
ענת ברקו: ראינו את זה לגבי מה שעליתם, לגבי המשטרה, שח"ם, שב"ס, יש עוד דברים.
ענת ברקו: צריך לשקול, במקום למשל, מה שקרה בשב"ס, התנכלות לחיילת, הטרדה מינית על-ידי אסירים ביטחוניים - -
מאירה בסוק: אסור שזה יקרה.
ענת ברקו: - - היה צריך לחשוב שלמוחרת, כדי לשנות את הכללים - -
מאירה בסוק: נכון.
רויטל סויד: להוציא אותן משם.
ענת ברקו: - - להוציא את כל חיילות שב"ס, ולהגיד להם: אין להן סביבה בטוחה, אף חיילת לא תשרת כאן.
ענת ברקו: הדברים האלה חייבים להיות ברורים.
ענת ברקו: האחריות היא של צה"ל.
ענת ברקו: ולכן, אני גם מבקשת לקבל לוועדה – ואני מבקשת לגזור את כל המשמעויות מהפרוטוקול – נתונים לגבי חיילות בימ"לים, תלונות של חיילות בימ"לים שהגיעו ישירות אליכם, למרכז מהו"ת או לאיזשהו גורם צבאי או ישירות למצ"ח.
ענת ברקו: האם יש כאלה?
מאירה בסוק: לא ידעו בצה"ל?
אלי לברטוב: מצ"ח לא מוסמכים לטפל - - -
מיכל רוזין: זה נורא ואיום.
ענת ברקו: אז הגיעו אליכם, וגם - - -
שרון ניר: הן שוטרות.
מיכל רוזין: הן שלכם.
ענת ברקו: יש כאן בעיה.
ענת ברקו: תקשיבו, על התפר הזה - - -
שרון ניר: חיילת שמתגייסת למג"ב היא שוטרת.
ענת ברקו: רגע, שרון.
ענת ברקו: אני מכירה את זה, סליחה, על התפר הזה גם אם היא שוטרת היא ספק שוטרת ספק חיילת בהרבה מאוד מובנים, בגיל היא חיילת, היא התגייסה לצה"ל, לא למשטרה.
ענת ברקו: ולכן, מה שאני מבקשת מכם, לעשות סדר עם העניין הזה, יש כאן פרצה.
ענת ברקו: אנחנו אומרים עם כל התהליכים המאוד חיוביים שעברנו, בנושא הזה נשאר כאן פער שצריך למצוא את הדרך לסתום אותו ולסגור אותו, ולהגיע למקומות שחיילת איננה מוגנת, אז היא לא תהיה שוטרת.
ענת ברקו: היא לא תהיה שח"ם.
מיכל רוזין: בדיוק, נכון.
ענת ברקו: לא יהיו שם.
ענת ברקו: אנחנו נדאג לזה שלא יהיו שם חיילות.
ענת ברקו: לא ישמרו עליהן, לא יהיו שם חיילות.
ענת ברקו: מעבר לזה אני חושבת שצריך להתייחס לנושא של טיפול בגברים, האם זה טיפול שונה?
ענת ברקו: לא הספקנו להגיע לזה.
ענת ברקו: האם יש גורם ייעודי במהו"ת שנותן מענה לתלונות של גברים בתוך הצבא?
ענת ברקו: לא יודעת אם יש משהו.
ענת ברקו: ולקבל מכם את הנתונים המלאים לגבי הדוחות, מה שביקשתי גם מהפרקליטות הצבאית.
ענת ברקו: אני חושבת שהדיון הזה היה חשוב.
ענת ברקו: אני רוצה להודות לכם.
ענת ברקו: נמשיך לעקוב אחר כל הדברים שהעליתם.
ענת ברקו: תודה רבה, ותודה ליוזמי הדיון.
ענת ברקו: הישיבה נעולה.
אבי דיכטר: אנחנו בדיון פתוח של ועדת חוץ וביטחון.
אבי דיכטר: אני מזכיר לכולם, אנחנו התחלנו את הדיון הזה בעקבות בקשה לדיון מהיר של חברי כנסת.
אבי דיכטר: את הדיון קיימנו בסוף מאי.
אבי דיכטר: מאחר שתוך כדי הדיון לא הצלחנו לקבל את הנתונים בוועדה על הגוף שקם במשרד ראש הממשלה, לא לגבי התקציב, האיוש, ביקשנו גם דוח מהמינהל האזרחי.
אבי דיכטר: אנחנו לא קיבלנו עד היום לא את זה, לא את זה ולא את זה.
בצלאל סמוטריץ': תעמיד פנים שאתה מופתע.
אבי דיכטר: אגיד לך, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ, אני חושב שאנחנו כבר מספיק זמן בתחום הזה כדי להבין שכאשר יש דיון בוועדה אנחנו מתייחסים לזה ברצינות, חברי הכנסת מתייצבים לדיון הזה בצורה רצינית, או יוזמים אותו אפילו אם זה בדיון מהיר כמו הדיון הזה.
אבי דיכטר: אנחנו מצפים כמובן מהגופים הרלוונטיים, משרד ראש הממשלה, משרד הביטחון, משרד המשפטים וגופים אחרים, להתייחס לפחות באותה מידה של רצינות, מפני שבסופו של דבר בקצה של הדיון הזה ישנם בני-אדם ישראלים, שגרים בחבל הארץ שבו אנחנו מתמקדים.
אבי דיכטר: אני אומר בצער רב, לעשות דיון כזה אחרי הפיגוע הקשה של אמש.
אבי דיכטר: כולנו מתפללים גם להחלמתם של הפצועים, בוודאי של התינוק.
אבי דיכטר: תמיד כשאתה מגיע לתינוקות, הדברים האלה מקבלים משנה חשיבות.
אבי דיכטר: אני זוכר עוד כשהייתי ראש שב"כ קבענו מושג שנקרא סיכולי נשמה.
אבי דיכטר: פיגועים הם דבר קשה, איך שלא תסתכל עליהם.
אבי דיכטר: אבל כשיש פיגוע שהוא בדרגת חריפות, משהו שמקומם את כל קרביך, ואפרופו את התינוק של אמש, תינוק שהיה עוד עובר עד אחרי הפיגוע, אני זוכר את שלהבת פס בחברון, שקבענו שהמרדף אחרי הרוצח יהיה תמיד כדור ראשון במחסנית.
אבי דיכטר: כל אימת שיהיה מידע, כל המשימות האחרות יזוזו הצידה כדי להגיע אליו.
אבי דיכטר: כך היה עם הילדים בקיבוץ מצר וכך עם פיגועים מסוימים.
אבי דיכטר: לא שהאחרים היו יותר קלים, אבל כשאנחנו מגיעים לנושא הזה אנחנו תופסים משנה רצינות ונחישות.
אבי דיכטר: אבל אני מקווה מאוד ומאחל החלמה לפצועים, וביחד אתכם נתפלל להחלמת הפצועים הקשה, האימא והתינוק.
אבי דיכטר: אבל לא היינו צריכים את הפיגוע של אתמול כדי לקיים את הדיון היום ולהבין את המשמעות שלו.
אבי דיכטר: המדינה החליטה לעשות מהלך של מיפוי, הסדרה, הקימה צוות – אנחנו לא הזמנו את פנחס ולרשטיין?
שמואל לטקו: הזמנו ועוד איך.
שמואל לטקו: זימון אישי.
אבי דיכטר: מי מכאן מגיע מטעמו של פנחס ולרשטיין?
אבי דיכטר: אין פה אף אחד?
מרדכי יוגב: אין לו אף תקן חוץ ממנו.
מרדכי יוגב: אפשר לבדוק את זה.
אבי דיכטר: אני קצת מופתע.
אבי דיכטר: עכשיו אני מופתע, בצלאל.
אבי דיכטר: פנחס ולרשטיין הוא איש בעל הישגים ויכולות.
בצלאל סמוטריץ': הוא ננזף על-ידי היועץ המשפטי לממשלה בעקבות דברים שהוא אמר כאן בפעם הקודמת.
בצלאל סמוטריץ': יכול להיות שבגלל זה.
אבי דיכטר: אני חושב שהוא איש רציני, איש עצמאי.
אבי דיכטר: אפשר לחשוד בו בהכול, אבל אי אפשר לחשוד בו שהוא לא איש עצמאי.
אבי דיכטר: אני קצת מופתע שהוא לא הגיע ולא שלח אף אחד מטעמו כדי לומר את הדברים, כי הוא נשוא הדיון הזה ומצופה ממנו שבדיון כזה, שהוא דיון שנקבע יותר מחצי שנה אחרי הדיון הקודם, די והותר זמן כדי להסדיר את הדברים שאנחנו ביקשנו להבין אותם בדיון הקודם.
אבי דיכטר: אני מבקש לא לדבר כאן בטלפון, גם לא חברי הכנסת.
אבי דיכטר: אבל אנחנו נצטרך לבדוק אם הוא בדרך לכאן, או מי מטעמו.
מרדכי יוגב: הוא לא בדרך.
מרדכי יוגב: זה הטלפון שעשיתי.
אבי דיכטר: מי שיוכל להסביר מחברי הכנסת אולי.
אבי דיכטר: אנשים מכירים את המטריה.
אבי דיכטר: אנחנו בכל מקרה, בעקבות הקמת צוות ההסדרה שבראשו עמד פנחס ולרשטיין, רוצים להבין מה קורה עם הצוות, איך הוא קורם עור וגידים מבחינת אנשים, תפקידים, משימות, תקציבים כמובן, מה בוצע, איך הדברים האלה זזים הלאה.
אבי דיכטר: אני מניח שהצוות הזה עובד בצורה הדוקה מאוד עם המינהל האזרחי.
אבי דיכטר: בסופו של דבר זה ממש מתבקש.
אבי דיכטר: הטריגר בזמנו בבקשה לדיון מהיר, שיזמה אותו סדרה של חברי כנסת – בצלאל סמוטריץ נמצא כאן, נחמן שי, יואב קיש, מיכאל מלכיאלי, מנחם אליעזר מוזס, שאני לא רואה אותם כאן, והצטרפו חברי כנסת אחרים – אנחנו ראינו גם תוך כדי התקופה הזאת התכתבויות, גם אנחנו קיבלנו מכתבים בנושא הזה של הסדרה, ואני מבקש להתחיל את הדיון.
אבי דיכטר: פותח משרד הביטחון, בבקשה.
אורי מנדס: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני אזהר בדבריי, אני לא מייצג את משרד הביטחון עדיין.
אבי דיכטר: אתה הכי קרוב.
אורי מנדס: כבוד רב הוא לי, אבל אני לא יכול לייצג את משרד הביטחון עדיין.
אורי מנדס: אני מבקש להתייחס לשלוש נקודות שעלו גם במצע לדיון וגם בדיונים הקודמים.
אורי מנדס: הנקודה הראשונה היא לעניין החלטת הממשלה בנושא של חוות גלעד.
אורי מנדס: החלטת הממשלה קובעת שבמקום יוקם יישוב.
אורי מנדס: כרגע אנחנו צריכים לקבל, בין מבין המועצה ובין מבין היזמים, תוכנית כלשהי כדי שאליה נוכל להתייחס.
אורי מנדס: כבר כאן אקדים ואומר, שאכן לצורך האישורים שלו במועצת התכנון העליונה, שזה יבשיל ויגיע לשלב של הדיונים, צריך להינתן פתרון לעניין של דרך הגישה למקום.
אורי מנדס: דרך הגישה למקום, מעבר לכל הבעיות התכנוניות הנוספות, הן בוודאי הקיבולת ופתרונות ביוב ותשתיות.
אורי מנדס: בשמחה רבה נסייע ככל האפשר לבצע את החלטת הממשלה.
אורי מנדס: זה יידרש לשולחנו של היועץ המשפטי לממשלה, לאור הצורך שיהיה ככל הנראה למצוא את הפתרון, שזו המכשלה התכנונית המרכזית לדרך הגישה למקום.
בצלאל סמוטריץ': מה יעזור שהמועצה תגיש תוכנית אם אין לך פתרון לדרך?
בצלאל סמוטריץ': הרי לא תוכל לאשר אותה.
אורי מנדס: אני לא מסוגל למצוא פתרון לדרך הגישה.
אורי מנדס: אני מסוגל להצביע על מצב הקרקעות במקום.
בצלאל סמוטריץ': מי אמור לתת את הפתרון?
אורי מנדס: אני אמור לייעץ כיצד ואיך ניתן לבצע ולהגיש תוכניות, אדוני חבר הכנסת.
אורי מנדס: פתרון לדרך הגישה למקום צריך להידון כרגע בפני היועץ המשפטי לממשלה, ושם יצטרכו ככל הנראה לבצע הפקעה, מה שנקרא רכישת נכסי ציבור.
בצלאל סמוטריץ': העליתם את זה בפני היועץ המשפטי לממשלה?
אורי מנדס: אני לא צריך להעלות את זה בפני היועץ המשפטי לממשלה.
בצלאל סמוטריץ': מי אמור להעלות?
אורי מנדס: יש החלטת ממשלה.
בצלאל סמוטריץ': יש החלטת ממשלה.
בצלאל סמוטריץ': מי אמורים לבצע אותה?
אבי דיכטר: בצלאל, זו לא חקירת עדים כרגע.
אבי דיכטר: זו בסך הכול סקירה של סגן רמ"א.
בצלאל סמוטריץ': הוא לא אמר שום דבר בסקירה.
בצלאל סמוטריץ': הוא לא אמר כלום, הוא אמר שהמועצה צריכה להגיש תוכנית, אבל בעצם זו תוכנית פיקטיבית כי אין לנו מה לדון בה, כי אין דרך גישה.
בצלאל סמוטריץ': אז יש החלטת ממשלה, מישהו אמור לממש אותה.
בצלאל סמוטריץ': מי שאמור לממש אותה זה אתם, המינהל האזרחי.
בצלאל סמוטריץ': תציפו את הבעיות, תעלו אותן למי שצריך לפתור אותן, יועמ"ש איו"ש.
אבי דיכטר: אורי, בבקשה.
אורי מנדס: הנושא השני זה עניין כוח האדם שהתקבל בהחלטה.
אורי מנדס: עד לשלב זה לא התקבל ולו אדם אחד למשרה.
אורי מנדס: אני פניתי כמה פעמים לנציבות שירות המדינה על מנת לקבל אישורים לקלוט את כוח האדם.
אורי מנדס: בשלב זה האישורים עדיין לא התקבלו, למעט אדוני מר פנחס ולרשטיין.
אורי מנדס: נכון, אף אדם לא הגיע לטובת המשימה ולא אושר לי על-ידי נציבות שירות המדינה בשלב הזה לקלוט אנשים לטובת המשימה כפי שאני ביקשתי.
אבי דיכטר: אנחנו קיבלנו בהתכתבות נדמה או, או בעדכון, שחמישה תקנים הוקצו, ארבעה לכם ואחד ליועמ"ש איו"ש.
אורי מנדס: יועמ"ש איו"ש באמצעות משרד הביטחון.
אורי מנדס: תקן צבאי, שבשלב זה טרם אויש.
אבי דיכטר: וארבעת התקנים?
אורי מנדס: גם כן, כמו שציינתי, ממתין לאישור של נציבות שירות המדינה.
אורי מנדס: פניתי כמה פעמים, גם בסיוע של מר ולרשטיין, לנציב שירות המדינה, מה שנקרא ועדת השירות, על מנת לאפשר לי לקלוט את האנשים.
אורי מנדס: אני מזכיר, האנשים מגיעים בתנאים מאוד בעייתיים ומגיעים לתקופה של שלוש שנים בלבד.
אורי מנדס: ביום שיאשרו לי להתחיל לאתר אותם.
בצלאל סמוטריץ': אתה מאתר אותם או פנחס?
אורי מנדס: אני.
בצלאל סמוטריץ': את כולם?
אורי מנדס: בתקווה.
בצלאל סמוטריץ': כמה אצלך יש?
אורי מנדס: ארבעה.
אבי דיכטר: ואחד אצל היועץ המשפטי של יהודה ושומרון?
אורי מנדס: נכון מאוד.
בצלאל סמוטריץ': זה בנוסף לארבעה?
אבי דיכטר: כמה זמן זה נמצא על המדוכה?
אורי מנדס: מספר חודשים.
בצלאל סמוטריץ': החלטת הקבינט התקבלה לפני פסח, לפני שנה.
אבי דיכטר: לא, הדיון היה אחרי זה.
אבי דיכטר: הדיון היה במאי.
בצלאל סמוטריץ': החלטת הממשלה המדוברת, אותה החלטת קבינט, התקבלה לפני פסח תשע"ח.
אבי דיכטר: רק כדי להבין, הם באים למינהל האזרחי לשלוש שנים?
אורי מנדס: הם אמורים, ברגע שהם ייקלטו וייכנסו לעבודה, לעבור תהליך הכשרה בצוות לבירור מעמד מקרקעין, שנמצא תחת יחידת הפיקוח של המינהל האזרחי, איש אחד בלשכת התכנון ואיש אחד ביחידת קמ"ט אפוטרופוס.
אורי מנדס: זאת אומרת שהצוות הזה יוכל לעבוד כאורגן ולהביא את הדברים לפועל, בפירוש בתיאום מלא עם מר פנחס ולרשטיין ובעשייה משותפת.
אורי מנדס: אבל כמו שגם עודכנתם בישיבה הקודמת, אנחנו לא ממתינים לכוח האדם.
אורי מנדס: סגן שר הביטחון נרתם באופן מלא לעניין הזה, ויחד עם המינהל האזרחי אנחנו ממלאים באופן מלא את החלטת הממשלה.
אורי מנדס: לכן הוקם צוות בהובלתו של ראש המינהל האזרחי, תחת סגן שר הביטחון, בהשתתפות מלאה של פנחס ולרשטיין, היועץ המשפטי, היועץ המשפטי של משרד הביטחון וכלל הגורמים.
אורי מנדס: על כן בוצע תהליך שעניינו צוות לגיבוש כלל מסד הנתונים, עם סדר עדיפויות, עם מדיניות כוללת כיצד אפשר להמשיך ולטפל בעניין.
אורי מנדס: החומר הזה טרם קיבל את התייחסותו וחוות דעתו לא של יועמ"ש איו"ש ולא של יועמ"ש משרד הביטחון באופן כתוב.
אורי מנדס: החומר כולו הועבר לעוזר שר הביטחון להתיישבות.
אורי מנדס: כפי שאמרתי, הוא בוצע בשיתוף מלא של כלל הגורמים, והם צריכים בסופו של דבר גם להעביר התייחסותם הכתובה ולהגיד שמכאן והלאה זו הדרך, זה המסלול, ואז זה יהווה פלטפורמה לאותם אנשים שבתקווה יגיעו ויוכשרו למשימתם כדי שאפשר יהיה לממש את זה הלכה למעשה, את מה שאפשר לקדם מבחינת תוכניות, מה שצריך להגיע להחלטות והכרעות מדיניות ומה שאפשר יהיה כמדיניות כוללת גם לפעילות בשטח ביום שאחרי האישור של הדבר הזה.
אורי מנדס: האישור של הדבר הזה מותנה כמובן ונמצא על שולחנו של עוזר שר הביטחון להתיישבות וסגן שר הביטחון.
אורי מנדס: זה לעניין הדברים שנעשו בעניין כוח-אדם וזה בעניין חוות גלעד.
אבי דיכטר: ראשי רשויות, בבקשה.
חננאל דורני: חננאל דורני, יו"ר מועצת יש"ע וראש מועצת קדומים.
חננאל דורני: הזכרת בדבריך את הפיגוע הנורא שהיה אתמול.
חננאל דורני: זה מביא אותי לאמירה שלא סתם הדיון בנושא ההתיישבות נמצא כאן בוועדה, לא רק בגלל שזה יהודה ושומרון אלא כי יש קשר הדוק בין התיישבות חזקה לבין המצב הביטחוני, ולכן הדברים גם קשורים זה בזה.
חננאל דורני: נתחיל קודם כל עם היישוב עפרה.
חננאל דורני: היישוב עפרה הוא אומנם מקרה בודד, אבל מקרה מאוד אבסורדי ומאוד צועק של יישוב שכבר 44 שנים על הקרקע, ועדיין כמעט כולו לא מוסדר.
חננאל דורני: זה עלה גם בוועדה הזאת בסיפור של יהודה ישראלי, אבל מאז הדברים לא הוסדרו.
חננאל דורני: במאי 2018, ככל הידוע לי, הוגשה חוות דעת משפטית שמאפשרת את הסדרת עפרה, ועדיין זה לא קרה.
ענת ברקו: מה המכשולים עכשיו?
ענת ברקו: איפה זה תקוע?
חננאל דורני: אני לא יודע מה המכשולים, אני רק יודע שהדברים לא נעשים.
ענת ברקו: חלק כן הוסדר, נכון?
חננאל דורני: לא, עפרה לא הוסדרה.
חננאל דורני: עפרה לא מוסדרת כיישוב.
חננאל דורני: אם יש חוות דעת, אז זה כבר לא משפטי לכאורה, אז איפה זה תקוע ומה מעכב את זה אני לא יודע.
חננאל דורני: אני רק אומר שמהוועדה צריכה לצאת קריאה קדימה.
ענת ברקו: זו הזדמנות טובה להסדיר את העניין.
חננאל דורני: נכון, בוודאי בבוקר הזה.
חננאל דורני: הנושא השני הוא נושא הקמת הצוות, ודיברתם עליו ואורי הרחיב.
חננאל דורני: ממאי 2017, מאז הוקמה הוועדה, עדיין לא קרה שום דבר.
חננאל דורני: פנחס עובד לבד, מייצר תוצרים, אבל זה בוודאי לא זה כאשר אין אנשים בקצה שיכולים לקדם את הדברים שמומלצים.
חננאל דורני: נושא נוסף, יש 30 אתרים שמשרד הביטחון כבר אמר והביע דעתו שאפשר להסדיר אותם גם ללא החלטת ממשלה.
חננאל דורני: זאת אומרת שמה שצריך זה רק אנשי עבודה שיעבדו ויקבלו החלטות ויסדירו את אותן נקודות התיישבות שאפשר להסדיר אותן.
חננאל דורני: יש פתרונות שהוצעו, יש פתרונות שעלו בוועדת זנדברג, בוועדת ההסדרה, שגם איתה לא נעשה דבר.
חננאל דורני: גם עם הדוח הזה לא נעשה למעשה שום דבר, למעט מסירתו.
חננאל דורני: אז גם פה אנחנו בעצם קוראים לוועדה, שהוועדה תדרוש תשובות מה קורה עם אותן נקודות התיישבות שניתן להסדיר אותן גם ללא החלטת ממשלה, והדברים לא נעשים.
חננאל דורני: נקודה נוספת היא מקומות שכרגע לא מוסדרים, אין איתם בעיית קרקע.
חננאל דורני: כל הבעיה היא הריחוק שלהם מיישוב קיים, וגם אותם ניתן להסדיר בקלות יתרה, להכריז עליהם כשכונה של יישוב קיים.
חננאל דורני: כל זמן שזה לא נעשה, זה יישוב לא מוסדר, לא חוקי.
חננאל דורני: אי אפשר להתקדם, אי אפשר להתפתח, אי אפשר לבנות גן ילדים.
חננאל דורני: פתיחת שנת הלימודים הייתה סאגה גדולה מאוד בעניין הזה, איפה אפשר לשים קרוואן בשביל ילדים שילמדו בכיתת גן.
חננאל דורני: אולי שלמה נאמן, שאצלו היו בגוש עציון מספר מקרים כאלה, יוכל להרחיב בעניין הזה.
חננאל דורני: הנקודה האחרונה, שגם היא ידועה ומפורסמת כבר שנים ארוכות, זה אותן אלפי יחידות דיור, 3,000 יחידות דיור שהוצאו מתחומי היישוב המוסדר.
חננאל דורני: יש יישוב שהוא מוסדר, והכול תקין באדמות מדינה, משכנתאות, היתרי בנייה, וצוות קו כחול החליט שהוא גורע את אדמות המדינה הללו מתוך היישוב.
חננאל דורני: היום יש אלפי בתים שלא יכולים לבנות בהם מרפסת או למכור בית ולא לעשות שום דבר.
חננאל דורני: גם כאן כבר יש פתרונות, ניתנו הצעות, יש כבר הנחיות כיצד ניתן לפתור את הדברים הללו.
חננאל דורני: צריך לפתור את זה מבלי לגלגל את האנשים לבתי משפט.
חננאל דורני: צריך לפתור את זה בצורה מערכתית, והדבר ניתן להיעשות.
חננאל דורני: זה גם חלק מהסדרת ההתיישבות.
אבי דיכטר: שלמה נאמן מגוש עציון, בבקשה.
שלמה נאמן: מספר דברים קצרים.
שלמה נאמן: קודם כל, דבר כללי.
שלמה נאמן: לא עוזבת אותי התחושה שאם אצלי במועצה כך היו מתנהלים הדברים, האנשים היו אומרים שכנראה שבאמת לא מעוניין להצליח בתהליך וכך התהליך נראה.
שלמה נאמן: לא יכול להיות שאנחנו תקועים על אותן סוגיות משפטיות.
שלמה נאמן: הרי זו לא סוגיה שנמצאת בתהליך פתרון.
שלמה נאמן: אז יש בעיה של צירי גישה.
שלמה נאמן: אם הבעיה הזאת קיימת, היא פשוט קפואה.
שלמה נאמן: היא יכולה להתקיים גם 50 שנה אם אף אחד לא יפתור אותה, וכנראה שצריכים לפעול כאן ביד משפטית.
שלמה נאמן: ואם עולם המשפט לא יודע לתת פתרון, אז יכול להיות שעולם החקיקה.
שלמה נאמן: אז יכול להיות שבאמת אתם, רבותי חברי הכנסת מממשלת ימין, צריכים להתגייס לעניין ולחוקק הסדרה של המאחזים שלנו, של ההתיישבות הצעירה.
שלמה נאמן: כי אם אין דרך אחרת, אז כנראה שאין דרך אחרת.
שלמה נאמן: אפשר לתת חודש, חודשיים, חצי שנה, שנה.
שלמה נאמן: אבל אנחנו כבר לא שם, אנחנו לא במקום הזה וגם שום דבר לא מתקדם.
שלמה נאמן: הרי אנחנו עם אותן שאלות ואותן תשובות.
שלמה נאמן: זה לא שזה נמצא, זה מונח, זה בכתיבה, זה עוד שנייה, יש פתרון אבל עוד לא נוסח.
שלמה נאמן: אנחנו חוזרים לנושא פעם אחר פעם, עוברת שנה ועוד שנה ושום דבר לא זז.
שלמה נאמן: הילדים שלנו גדלים, נולדים, וכמו שאמר חננאל, בצדק, עדיין לא פותחים להם כיתות מעון וכיתות גן, כי לא מגיע להם.
שלמה נאמן: כי הם באמת לא נמצאים ביישוב מסודר.
שלמה נאמן: ואני מדגיש, הם לא נמצאים ביישוב מסודר לא כפולשים, אלא כיוון שממשלת ישראל בזמנו, לפני הרבה שנים, החליטה להקים את השכונות האלה כשכונות לא מסודרות, כי היו לה בעיות מדיניות.
שלמה נאמן: כך זה נעשה, והיום הממשלה צריכה לקחת אחריות.
שלמה נאמן: ואם הממשלה לא יודעת לקחת אחריות, אני קורא לכם, לחברי הכנסת, לקחת אחריות.
שלמה נאמן: דבר נוסף, שהוא יותר פרטני אבל אני גם רוצה להזכיר אותו, הנושא של יישוב צעיר איבי הנחל אצלנו בגוש עציון, שכבר עלה והוסר מסדר היום של ישיבת מועצת תכנון עליונה להסדרה.
שלמה נאמן: היישוב הזה עבר את כל ההליכים, את כל ההליכים המשפטניים, את כל ההליכים התכנוניים, ובעצם אצלו ביישוב הזה נפתרו כל הבעיות, ועדיין הוא הוסר ברגע האחרון מסדר היום של הוועדה.
שלמה נאמן: זה מעיד כאלף עדים שאין כאן מתווה להסדרה, כי הנה יש כאן יישוב שכבר נפתרו בו כל הבעיות ועדיין היישוב איבי הנחל לא עלה לסדר היום.
שלמה נאמן: עד כמה שאני יודע, החודש צריכה להיות ישיבת מת"ע נוספת, ואנחנו מקווים מאוד שהסדרתו של היישוב תוחזר לסדר היום.
יהודה גליק: אפשר להבין למה עוזר שר הביטחון לענייני התיישבות, קובי, לא נמצא פה, ולמה פנחס ולרשטיין לא נמצא פה?
בצלאל סמוטריץ': רונן פה.
יהודה גליק: רונן הוא בחור נחמד, השאלה אם יש סיבה למה שניהם לא נמצאים.
אבי דיכטר: השאלות האלה עלו לפני שהגעת.
יהודה גליק: ניתנו תשובות?
אבי דיכטר: לא היה מי שייתן את התשובה.
אבי דיכטר: גנץ, בבקשה.
אבי דיכטר: אנחנו מקצים שלוש דקות לדובר, כי אנחנו רוצים להספיק ויש לנו זמן קצוב למפגש הזה.
<< אורח >> ישראל גנץ: בוקר טוב, אדוני.
<< אורח >> ישראל גנץ: אני רוצה להצטרף למה שאמר ידידי חננאל.
<< אורח >> ישראל גנץ: אנחנו לא צריכים פיגועים.
<< אורח >> ישראל גנץ: אני הלילה הייתי בבית החולים כמעט כל הלילה, והבוקר בצומת עפרה.
<< אורח >> ישראל גנץ: אנחנו לא צריכים פיגועים כדי להסדיר, ומדובר פה על יישובים צעירים.
<< אורח >> ישראל גנץ: יש לנו יישובים ותיקים בני 40 שנה שלא מוסדרים.
<< אורח >> ישראל גנץ: אנחנו מדברים על עפרה, אנחנו מדברים על עלי, יישובים מראשית ההתיישבות וצריך לשים לזה סוף.
<< אורח >> ישראל גנץ: אני לא בוחר להתייחס ליישובים ספציפיים, ובקשה אחת לי אליכם.
<< אורח >> ישראל גנץ: הקדנציה הזאת היא לקראת סיום, ובשטח כמעט כלום לא קרה.
<< אורח >> ישראל גנץ: יש צוות הסדרה, יש הרבה רצון טוב, יש התקדמות בחקיקה, יש התקדמות בחוות הדעת, אבל בשורה התחתונה במבחן התוצאה אנחנו לא מצליחים להכריע.
<< אורח >> ישראל גנץ: אני לא אומר שאין הצלחות נקודתיות, אני אומר ברמת האירוע הכולל.
<< אורח >> ישראל גנץ: אצלכם אנחנו ממש בדקות האחרונות, צריך לתת ספרינט לסיום בדרכים שאתם מבינים.
<< אורח >> ישראל גנץ: לא נציע לכם איך לעשות את זה, אתם יודעים את זה הרבה יותר טוב ממני.
<< אורח >> ישראל גנץ: אבל צריך להגיע לתוצאות בקדנציה הזאת.
<< אורח >> ישראל גנץ: זאת הבקשה שלנו.
אבי דיכטר: יוחאי, בבקשה.
יוחאי דמרי: אני אומר רק בקצרה.
יוחאי דמרי: לצערי אנחנו יודעים שכאשר נהרגים יהודים, נמצאים הפתרונות.