GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
סיון יחיאלי: במקור לא היה הבדל בקו עימות ואחר כך היה הבדל בדרום והייתה בעיה באזור קו עימות עם השאלה של קריית שמונה והם בחרו את הקו הכי קרוב לקריית שמונה, כאשר קריית שמונה היא 1.9 קילומטר.
סיון יחיאלי: באופן שרירותי אמרו שני קילומטרים.
סיון יחיאלי: לא קשור לשום שיקול ביטחוני.
סיון יחיאלי: הצבא לא היה מעורב בזה, לא שאלו אותו והוא לא נדרש להביע את דעתו.
סיון יחיאלי: רשות המסים שניסתה לפתור את הבעיה של קריית שמונה באופן יחידי המציאה קריטריון שנקרא יישובים עירוניים צמודי גדר, להבדיל מכפריים, כדי להבחין בקריית שמונה ושלומי נכנסה.
סיון יחיאלי: זה לא מתוך שיקול ביטחוני.
סיון יחיאלי: הקו 0-4 הוא הרבה יותר הגיוני מהקו 0-2 בגלל המרגמות, בגלל הנשק שאין לגביו היום אמצעי גילוי.
סיון יחיאלי: גם נושא החדירות.
סיון יחיאלי: הרבה פעמים אתה יודע שהגישה בחדירה מכניסה אותך מעבר לישובים בקו הראשון ולאו דווקא לישובים בקו הראשון.
סיון יחיאלי: מצובה היא הדוגמה הטובה.
סיון יחיאלי: הדבר השני הוא שאלת המרחק מהגבול.
סיון יחיאלי: הציע כאן ידידי/מחליפי שהולך להיות יותר מוכשר ממני, הוא כבר הציע שאת הישיבה הבאה של הוועדה נכנס במרווח בין הגבול לבין הגדר.
סיון יחיאלי: חבר'ה, בסוף אפקטיבית הגבול הוא הגדר.
סיון יחיאלי: אין גבול אחר.
סיון יחיאלי: זה שיש גבול תיאורטי אחר, זאת מילה יפה אבל אנחנו צריכים למדוד את זה מהמקום שממנו מתחילה מדינת ישראל דה פקטו.
איתן ברושי: כמה זה?
סיון יחיאלי: אצלנו זה פחות משמעותי אבל אצל מצובה זה ההבדל בין להיות בפנים או לא.
שמעון גואטה: אני אתן לכם דוגמה.
שמעון גואטה: במועצה אזורית מעלה יוסף, בסך הכול אלה כמה ישובים.
שמעון גואטה: כמו שאומר חבר הכנסת ברושי, כל הסיפור הזה הוא 20 ישובים קטנים אבל במועצה כמו שלי, עברנו מזמן מערכת בחירות ברשויות והנושא הזה שיחק עם משמעות הכי גדולה שיכולה להיות ואומר למה.
שמעון גואטה: אם אנחנו לוקחים ישוב כמו יערה, הישוב קרוב לעיר, הוא נחשב ישוב גדר.
שמעון גואטה: במקרה ביערה נמצא חבר הכנסת ואומרים שחבר הכנסת דאג לעצמו.
שמעון גואטה: אתה לוקח ישוב כמו אבן מנחם שיותר קרוב לגבול, לא יודע איך מסתכלים על זה אווירית, והוא לא ישוב גדר אלא הוא ישוב של ארבעה קילומטרים וכאן יש את המשחק של ה-100 מטרים כמו שאתם אומרים.
שמעון גואטה: הנושא הזה גורם לבלגן הכי גדול במועצה.
שמעון גואטה: אני חושב שלא יכול להיות שישוב כמו אבן מנחם מקבל 10 אחוזים הנחה במס והיום ישוב כמו יערה צריך לקבל 13 אחוזים הנחה במס.
שמעון גואטה: זה משחק תפקיד וגורם לבלגן במועצה.
שמעון גואטה: יערה יותר קרוב לשלומי ולנהריה במיקום שלו.
אבי דיכטר: דוידוביץ, מברוק.
משה דוידוביץ: תודה רבה.
משה דוידוביץ: ראשית, אני בהחלט מזדהה עם מה שנאמר.
משה דוידוביץ: לא הספקתי לשמוע את ברושי.
משה דוידוביץ: באתי עם שני חברים שלי מראש הנקרה ומקיבוץ מצובה.
משה דוידוביץ: יצאנו בשעה 4:45 לפנות בוקר והגענו ב-8:32.
משה דוידוביץ: ה-וויז הראה לנו שנהיה כאן בשעה 7:45 אבל הגענו ב-8:32.
אבי דיכטר: יצאתם מהגבול הבינלאומי או מהגדר?
משה דוידוביץ: תכף נדבר על זה.
משה דוידוביץ: זה אולי נשמע מצחיק אבל זה אבסורד שיושב כאן יושב ראש ועד של קיבוץ מצובה ובמדידה שאנחנו עשינו כמועצה, המדידה המדויקת עד קו הגבול – ושי דותן, אני לא מכיר אותך – קו הגבול, אני נולדתי בגליל, אני נולדתי בעכו, קו הגבול בנקודה הזאת לא זז במילימטר בארבעים השנים האחרונות.
משה דוידוביץ: תבדוק אותי.
שי דותן: לא אמרתי.
משה דוידוביץ: לכן לומר שקו הגבול זז.
משה דוידוביץ: קו הגבול, גדר הגבול, בארבעים השנים האחרונות הוא באותה נקודה.
משה דוידוביץ: מדדנו עם חברה מסודרת – 1,984 מטרים לקו הגבול.
משה דוידוביץ: רק אתמול-שלשום אתם החלטתם בוועדת החוץ והביטחון, והקצו לזה מאות מיליוני שקלים, לעשות באזור ראש הנקרה ולאורך כל קו הגבול חומה כדי למנוע ירי ישיר של החיזבאללה לעבר הישובים שלנו.
משה דוידוביץ: גם החומה הזאת נעשתה על קו הגבול, לא הבינלאומי אלא על קו גבול הגדר.
משה דוידוביץ: לכן, 1,984 מטרים, לפי מדידות שאתם אישרתם אותן והלמ"ס הסכימה להן, כותבים לנו בלמ"ס שהם לא מחליטים אלא מי שמחליט זאת הממשלה.
משה דוידוביץ: צודק ידידי סיון, אלה החלטות פוליטיות.
משה דוידוביץ: אם זה יהיה קו גבול בינלאומי או קו גבול גדר שהוא ארבעים שנים באותה נקודה, הפוליטיקאים צריכים להחליט.
משה דוידוביץ: לכן אנחנו נמצאים כאן, אדוני היושב ראש, לבקש ממך שתואיל הממשלה לאשר את קו הגבול.
איתן ברושי: אתם נמצאים כאן כי יזמנו את הדיון.
משה דוידוביץ: נכון.
משה דוידוביץ: כמו שבגבול עזה לא מדברים על קו הגבול בינלאומי אלא מדברים על קו הגדר, שבעה קילומטרים מקו הגבול שהמדינה החליטה עליו.
אבי דיכטר: בעזה אין קו גבול בינלאומי.
אבי דיכטר: דבר שני, הגדר שם היא על קו שביתת הנשק.
אבי דיכטר: דבר שלישי, בצפון עד 2000 הגדר הייתה באזורים מסוימים בתוך שטח לבנון.
אבי דיכטר: זאת אומרת, לו היו הולכים לפי הגדר, לרשות המסים היה קייס לבוא ולומר למספר ישובים.
אבי דיכטר: זאת לא גדר או קו גבול, הקרוב מבין השניים.
אבי דיכטר: לכן אתה צודק, אחרי התיקון של קו הגדר ב-2000 או אחרי 2000, אחרי היציאה מלבנון, בעצם אין עמוד אחד של גדר בתוך שטח לבנון.
משה דוידוביץ: לפיכך אנחנו מבקשים שיתייחסו לקו הגדר כאל קו.
משה דוידוביץ: מצובה נכנסת לאפס עד שתיים ומקבלת הטבות בשונה מקו הגבול הביטחוני כפי שהגדיר אותו צה"ל.
איתן ברושי: לא שמעת שצה"ל אמר שאין לו 0-2 אלא יש לו 0-4 וזה אחיד.
משה דוידוביץ: גם בהקשר הזה אנחנו מסכימים לגמרי ואנחנו חושבים שצריך לאפשר אפס עד ארבע.
משה דוידוביץ: אם אנחנו מדברים על נושא תקציבים כי זה לא פחות חשוב, אני בדקתי את זה.
משה דוידוביץ: אני עשיתי תחשיבים.
משה דוידוביץ: כאשר מדברים על רצועה שפרצו אותה מ-700 מיליון שקלים לשני מיליארד שקלים, אם אנחנו מדברים על עוד 20 ישובים, אנחנו מדברים על ישובים שגודלם הוא פחות משכונה בירושלים.
איתן ברושי: אל תגלה אבל רובם לא זוכים להטבות.
משה דוידוביץ: אדוני היושב ראש, אנחנו מדברים על כך שכל הסיפור הזה, 10 מיליון שקלים.
אבי דיכטר: המל"ל.
אורי בן יהודה: בשלושה משפטים אני מבקש להתייחס לשתי הסוגיות.
אורי בן יהודה: מערכת הביטחון בשני היבטים קבעה את הקו 0-4, הקו שהוזכר כאן על ידי נוחי בהקשר של מרכיבי הביטחון שמיועדים לתת מענה לאיום החדירה, והדבר השני, באותן תכניות שגם עליהן דיברנו כאן לא מעט ואלה אותן תכניות של הצורך לפנות תושבים במצב של לחימה.
אורי בן יהודה: בשתי התכניות האלה, גם בצפון וגם בדרום, דובר על 0-4.
אורי בן יהודה: לכן ה-0-2 כמו שכבר הבנו הוא נולד ממקום אחר ואני לא רוצה להשתמש בביטויים אחרים אבל לטעמי צריך לתקן את זה.
אורי בן יהודה: סוגיית המרחק מהגדר, אדוני היושב ראש, אתה יודע יותר טוב ממני שחיזבאללה מחזיק עמדות עד הגדר ומאחר ובאמת השינויים הם יחסית מינוריים - - -
אבי דיכטר: אני לא מכיר עמדה של חיזבאללה בשטח מדינת ישראל.
משה דוידוביץ: הוא אמר על הגדר, מהצד השני.
אורי בן יהודה: עד הגדר.
אבי דיכטר: כל הקו הבינלאומי.
אורי בן יהודה: כן.
אורי בן יהודה: כל המגדלים השחורים.
אבי דיכטר: עד הקו הבינלאומי.
אבי דיכטר: הוא לא מחזיק עמדה בין הקו לבין הגדר אלא אם קרה משהו בלילה.
אורי בן יהודה: לא בעמדות קבועות אבל הם נכנסים.
אורי בן יהודה: בסוף, כשהוא ירצה לעשות משהו, הגדר היא קו המכשול שלו.
אבי דיכטר: זו נקודה נכונה.
אורי בן יהודה: ולכן לטעמי צריך למדוד מהגדר.
אורי בן יהודה: אני חושב, גם מתוך ההיכרות, השינויים בגדרות היום הם שינויים.
אורי בן יהודה: מחר בבוקר, לא יודע מה, יחליטו מסיבות כאלה ואחרות, לדעתי לא יקרה, להזיז את הגדר עוד שני קילומטרים דרומה – נדבר אחרת.
נוחי מנדל: רק לתקן את הנתונים אדוני היושב ראש.
נוחי מנדל: בעוטף עזה תכנית הפינוי לא קשורה ל-0-4 אלא היא רק לישובים שמערבית לציר 232.
נוחי מנדל: זה לא קשור בכלל ל-0-4.
איתן ברושי: במקרה זה אולי חופף.
נוחי מנדל: לא, לא חופף.
נוחי מנדל: רק הישובים שמערבית ל-232.
נוחי מנדל: אני מדייק בדברים.
נוחי מנדל: אני ייצרתי את התכנית הזאת.
אבי דיכטר: אגב, רק למען ההיסטוריה, כביש 232 נסלל בזנו על בסיס קו הגבול של שביתת הנשק.
אבי דיכטר: אם תבדוק, הוא ממש הולך במקביל אליו ונדמה לי שארבעה קילומטרים זה המרחב המרבי.
אבי דיכטר: הוא הולך לאורכו, מרחק מקביל מהגדר.
אבי דיכטר: נציג צה"ל, בבקשה.
יאיר אדרי: אנחנו מתעסקים במרכיבי הביטחון מהצד הצבאי יחד עם נוחי.
יאיר אדרי: אני יכול לומר שכל מה שקשור לישובים צמודי הגדר שדובר עליהם לדעתי במכתב של חברת הכנסת נאוה בוקר, ההגדרה של צמוד גדר מוגדרת על ידי הפיקוד המרחבי.
יאיר אדרי: קרי, לצורך העניין, בצפון זה אפס עד אחד ובמקביל, בדרום, זה גם אפס עד אחד.
יאיר אדרי: אלה ישובים שהם כביכול מאוימים טיפה יותר מתוך האפס עד ארבע.
יאיר אדרי: הם מקבלים גם מענה ייחודי פרטני על בסיס הדרישה המבצעית.
יאיר אדרי: זה השינוי היחידי המהותי שיש לנו במרכיבי ביטחון בתוך ה-אפס עד ארבע.
יאיר אדרי: כמו שאמר כאן נוחי, ההגדרה אפס עד ארבע, כולם מקבלים את אותו הדבר, אין איפה ואיפה בין אחד לשני.
יאיר אדרי: חשוב לציין שגם באפס עד אחד יש החלטת ממשלה של מגן הצפון מתוכה לוקחים ונותנים חיזוק לנושא איום החדירה ולא מעבר לזה.
יאיר אדרי: זאת אומרת, ירי וכל מה שקשור, פחות רלוונטי לדבר הזה.
איתן יצחק: קיבלנו את מכתבו של חבר הכנסת ברושי והתייחסנו לזה כמל"ל.
איתן יצחק: לצד הדברים האלה אנחנו מקיימים, לבקשת ועדת חוץ וביטחון, עבודה להסדרת כלל הישובים, יישובי הגבול ויישובי קו התפר.
איתן יצחק: כך שבסך הכול חלק מהדברים נכנסים באותה קטגוריה של הדיון כדי לעשות מפה לאומית אחת שתכליתה לעשות סדר בכל הגבולות של המדינה לרבות קו התפר עם מחלוקות כאלה ואחרות שקיימות אפילו באחריות ובסמכות בין משטרת ישראל לבין צה"ל בחלק מהמקומות.
איתן יצחק: מכאן להתייחסות.
איתן יצחק: ראשית, המדידה, ברור שיש לה שיקולים אסטרטגיים ולא שיקולים טקטיים.
איתן יצחק: המרחקים הם מרחקים אבסולוטיים שכאשר נקבעו, הם עושים סדר קם בתיאום הציפיות מול האזרח אבל בסוף זה גם בשיקולים התקציביים שקיימים בהחלטה על השקל, לאן הוא הולך, לכאן או לכאן.
איתן יצחק: בסופו של דבר יש לנו ארבע הגדרות שאנחנו כמדינה חתומים עליהן בדיונים מול הציבור.
איתן יצחק: צמודי גדר - אפס עד קילומטר אחד.
איתן יצחק: קדמי – אפס עד ארבע.
איתן יצחק: ישוב סמוך גבול – ארבע עד שבע או עד תשע.
איתן יצחק: ישוב עורפי כהגדרתו – משבעה קילומטרים/תשעה קילומטרים, תלוי באיזה מרחב ואילך, ויש חלק מהם שלא מקבלים.
איתן יצחק: כל דבר כזה זוכה לחליפת הגנה.
איתן יצחק: כאשר אנחנו מדברים על מרכיבי התיישבות או מה מקבל הישוב מהגדר ופנימה, יש לזה מספר לא מעט של רכיבים, מהשער והגדר, הדרך והתאורה, הציר ואני יכול לומר שבישובים האלה של מאפס עד ארבע, הם זוכים לחליפה מלאה.
איתן יצחק: כאשר אנחנו מדברים על מה שהזכיר כאן יאיר, על אפס עד קילומטר אחד שאושר בממשלה לפני מספר חודשים, תכנית מגן לצפון, אנחנו מעבים באזורים בהם אנחנו רואים ייחוס גבוה יותר את המכשול ואפילו ברמות גדולות יותר מאשר התכנית אמורה לתת.
איתן יצחק: באשר למיגון נגד ירי.
איתן יצחק: כשאני מדבר על מרכיבי מיגון או מרכיבי התיישבות למיגון, אנחנו מדברים רק על איום החדירה הקרקעית.
איתן יצחק: כאשר מדובר באיומים רקטיים תלול מסלול, יש הבחנה בין מה שמקבלת שדרות, יישובי עוטף עזה, אפס עד 4.5 קילומטרים או מערכת החינוך עד שבעה קילומטרים לבין מה שקיים היום בצפון, אבל העניין הזה – אני מוכרח לומר שההחלטה האחרונה מיולי התקציב שניתן, ה-500 מיליון שקלים, לא מעט מהתקציב הזה מופנה גם לצפון כך שהאיזון בסופו של דבר קיים.
אבי דיכטר: רק לוודא ששמעתי אותך נכון.
אבי דיכטר: לא הזכרת בכל הטווחים שציינת את המונח 0-2.
איתן יצחק: כי המונח 0-2 לא קיים.
אבי דיכטר: אני רק רוצה לוודא שלא פספסתי אותך בשמע.
איתן יצחק: אמרתי מה המרחקים האבסולוטיים.
אבי דיכטר: אצל המל"ל אין מונח כזה 0-2.
איתן יצחק: אין מונח כזה.
איתן יצחק: אפס עד קילומטר אחד הוא חריגה שנתנה כאן תוספות לישובים צמודי גדר מלקח של שנים רבות בהקשרים האלה.
איתן יצחק: כאשר אנחנו מדברים על המכשול, רצוי לומר שבכלל אנחנו קוראים לגדר גדר מערכת.
איתן יצחק: הייתי פקד הנדסה פיקוד לשעבר, לא רק בעורף צמחתי אלא גם בתחומים האלה, ולעולם הטמענו את המושג הזה.
איתן יצחק: הגדר היא מערכת.
איתן יצחק: היא מערכת קדמית, היא מערכת אבסולוטית או על פני השטח או מזהים אנחנו כאזרחים את המכשול עם העיבוי שלו ויש גם מערכת לעומק.
איתן יצחק: המערכת לעומק נעשית כמובן בתיאום עם האוכלוסייה, עם הקב"טים, אם הרבש"צים וכיוצא בזה.
איתן יצחק: זה אומר שהשיקולים להקמת גבול אינם בהכרח קו הגבול הבינלאומי אלא שיקולים של המפקד בשטח שלוקח בחשבון את האיום, את המבנה הטופוגרפי ואנחנו הקמנו את הגבול בלבנון, ואני מדבר על הר דב במקומות מסוימים, וראינו את השיקולים הטופוגרפיים בשטח.
איתן יצחק: אי אפשר לשים כוחות במקום נמוך ולצפות שיעשו כך את הפעילות שלהם.
אבי דיכטר: אבל מה המשמעות של הדלתא?
איתן יצחק: זה בדיוק המשפט הבא שלי.
איתן יצחק: לכן קו המכשול לוקח בחשבון לפעמים גם היבטים של שמורות טבע.
איתן יצחק: כאשר בנינו את המכשול בסיני לאורך הגבול, לא מעט אנשי שמורות טבע התעקשו להזיז את המכשול באזורים מסוימים בשל החשיבות לערכי הטבע.
איתן יצחק: בסופו של דבר קו הגבול שנבנה לוקח בחשבון הרבה שיקולים שבאים לפתחו של המפקד בצבא.
איתן יצחק: אבל – וזה הדבר החשוב – ההגנה היא של המפקד.
איתן יצחק: כמו שאנחנו רואים בחלק מהמקרים עזה, בימי ששי האחרונים, יש קו פרימטר שהוא גם קו תיאום ציפיות מול הביטחון שלוקחים בחשבון שהמודיעין והפעילות האופרטיבית של הכוחות מתייחסות לקו הגבול כקו הפיקוד, קו ההחלטה, מה עושים עם הכוחות.
איתן יצחק: אני לא רוצה להיכנס בדיון הזה כי זה דיון פתוח ולומר מה עושים במרחב הזה אבל ברור שאין המפקד מתייחס לקו המכשול כקו הגבול.
איתן יצחק: הוא מתייחס אל מול מה שהוגדרה לו המדינה, קו הריבונות או קו האחריות שלו כפקד.
איתן ברושי: אתה מקבל את הבקשה?
איתן ברושי: אחרי כל הדיבור הזה, מה המסקנה?
איתן ברושי: שהבקשה שלנו צודקת?
איתן ברושי: שאתה מצטרף לבקשה?
איתן יצחק: שהבקשה קודם כל נשמעת הגיונית אבל אני אומר שכרגע כמדינה, שאנחנו צריכים להכניס לא מעט - - -
איתן ברושי: היא מגמגמת.
איתן יצחק: לא.
איתן יצחק: אני אומר את זה.
איתן יצחק: אם קיבלת את התשובה לפנייתך שהמל"ל השיב לך, אנחנו לא מקבלים.
איתן ברושי: לא קיבלנו כל תשובה מהמל"ל.
איתן ברושי: אתם זורקים את זה מאחד לשני.
איתן יצחק: אני אומר שהמרחקים שנקבעו כאן הם המרחקים.
איתן יצחק: אנחנו בדיון כזה לא נשנה.
איתן יצחק: אם צריך להעמיק בישוב כזה או אחר, במרחב כזה או אחר, אמרתי גם בפתח דבריי, אנחנו עושים עבודה מאוד מאוד מסודרת לבקשתכם, לבקשת ועדת חוץ וביטחון, חבר הכנסת דיכטר שביקש מהמל"ל להוביל את העבודה.
איתן יצחק: אם נמצא במקום מסוים ישובים מסוימים שנצטרך להתייחס אליהם, אולי נתייחס.
איתן יצחק: אבל אני חושב שקטגורית להכניס במרחקים ישובים אחרים ונוספים, אני לא חושב שזה המקום, מה עוד שהמרחק 0-2, כמו שהבנו, לא קיים.
אבי דיכטר: חברי הכנסת, בקשה.
אבי דיכטר: ץ
איל בן ראובן: תודה על הדיון החשוב הזה.
איל בן ראובן: אנחנו עם הסיפור הזה כבר הרבה מאוד זמן ואני חושב שבאמת הגיע הזמן שנעשה סדר בסיפור הזה.
איל בן ראובן: לגבי הטיעון.
איל בן ראובן: כבוד היושב ראש, לגבי הסוגיה של ארבעה קילומטרים.
איל בן ראובן: אני מכיר את הנושא הזה גם מעברי אבל אני גם עכשיו ישבתי עם מח"ט 300.
איל בן ראובן: אין שאלה בכלל לגבי הצבא – אני מדבר על אלה שעושים את העבודה בשטח – ההתייחסות שלהם היא התייחסות חד משמעית לארבעה קילומטרים.
איל בן ראובן: הטיעון הוא פשוט.
איל בן ראובן: עברו על זה בגדול.
איל בן ראובן: אחד, מרגמות.
איל בן ראובן: שנית, זה שטוח מסלול.
איל בן ראובן: כל סוגיית הטילים שטוחי המסלול שהם פחות או יותר על הטווחים האלה.
איל בן ראובן: שלישית, החדירה, איום החדירה ההגיוני מבחינת הטווח שלו.
איל בן ראובן: זה יכול להיות ביישובי צמודי גדר, מה שנקרא ב-300 מטרים, אבל זה גם הולך ומי שעושה עבודה רצינית בדרך כלל לא יבוא לישוב הקדמי אלא הוא יבוא למשהו מאחור.
קריאה: מצובה.
איל בן ראובן: מצובה היא דוגמה מצוינת.
איל בן ראובן: לכן כל הסיפור הזה מוביל לארבעה קילומטרים.
איל בן ראובן: אני חושב שהטיעון של משרד הביטחון – אגב, אני מוכרח לומר שאני שמח מאוד על האמירה כאן כי אני פעם ראשונה שומע אותה בצורה כל כך ברורה כי בכל מיני מקומות אחרים ששאלתי את משרד הביטחון, היססו עם התשובה ולומר שהנה, אנחנו נותנים תשובה.
איל בן ראובן: אני ביקשתי כמה פעמים שייתנו נייר כתוב, שיהיה כתוב ארבעה קילומטרים.
איל בן ראובן: לא הצלחתי להוציא את הנייר הזה.
איל בן ראובן: פחדו.
איל בן ראובן: אני מאוד שמח שאנחנו שומעים כאן בוועדת חוץ וביטחון אמירה ברורה – ארבעה קילומטרים.
איל בן ראובן: זה הקו בכל ההיבטים של הגנה.
איל בן ראובן: הטיעון של האוצר הוא טיעון כספי, הוא טיעון כלכלי.
איל בן ראובן: דיברתי עם אנשים בעניין הזה.
איל בן ראובן: גם כאן החשש הוא מתקדים.
איל בן ראובן: מה יקרה, כמה יכניסו, כמה ירצו להיכנס, כמה ייתנו וכמה ייקחו.
איל בן ראובן: רבותיי, במדינת ישראל כאשר יש טיעון ביטחוני כל כך ברור, מה לעשות, כשאנחנו מדברים על גבול הצפון – עכשיו אנחנו מדברים על גבול הצפון – הטיעון הביטחוני הוא טיעון מנצח.
איל בן ראובן: אין שאלה בכלל בעניין הזה וזה חייב להיות ברור.
איל בן ראובן: זה לא יכול להיות, מה גם שמערכת הביטחון אומרת כאן, וזה נכון מה שהם אומרים כי הם גם בדקו את זה כנראה לפני שהם באו לכאן, ששני הקילומטרים, אין להם שום הגיון, הם לא מחזיקים מים בכלום בעניין הזה.
איל בן ראובן: לכן הדבר הזה חייב להיות ברור.
איל בן ראובן: סיפור מצובה, כבוד היושב ראש, הוא סיפור.
איל בן ראובן: קודם כל, כדאי להזכיר לכולנו מה היה האירוע הביטחוני הקשר ביותר שהיה לנו מעבר לגבול.
אבי דיכטר: זה לא היה במצובה.
אבי דיכטר: זה היה על הכביש.
אבי דיכטר: בוא נדייק.
איל בן ראובן: זה היה על הכביש בכניסה למצובה.
משה דוידוביץ: בכניסה.
איל בן ראובן: אנחנו יודעים בדיוק היכן הוא היה.
איל בן ראובן: אנחנו היינו שם.
משה דוידוביץ: קצת יותר משני קילומטרים מהגבול.
איל בן ראובן: הצומת היא קצת יותר.
איל בן ראובן: בכל מקרה, הטענה לגבי מצובה שהיא מחוץ לעניין, בעיני היא כמעט אבסורדית.
איל בן ראובן: גם הטיעון של המועצות האזוריות במקרה הזה, אני אומר לך מהישובים, מהאנשים בישובים, התושבים בעברון לדוגמה, אתה יושב אתם, אנשים שמדברים במושגים שקשה לשמוע את זה.
איל בן ראובן: הם שואלים איך זה יכול להיות שנהריה מקבלת הכול והם שכונה של נהריה, הם על אותו קו, לא מקבלים.
אבי דיכטר: מזרע מקבלת?
משה דוידוביץ: לא.
משה דוידוביץ: מזרע לא מקבלת.
איל בן ראובן: מזרע לא מקבלת.
משה דוידוביץ: היא קיבלה בסיבוב הקודם ועכשיו היא יצאה.
משה דוידוביץ: לגבי מזרע היה בג"ץ.
משה דוידוביץ: מזרע ועברון היו בפנים ועכשיו בתיקון האחרון שעשו, מזרע ועברון יצאו.
סיון יחיאלי: הן מקבלות הטבות מס.
משה דוידוביץ: כן.
משה דוידוביץ: שבעה אחוזים.
סיון יחיאלי: הן מקבלות שבעה אחוזים.
סיון יחיאלי: גם אני גר בבוסתן הגליל ואני מקבל, אבל מה זה קשור?
סיון יחיאלי: הם הוציאו אותן מהקו של נהריה, שזה קו התשעה קילומטרים.
איל בן ראובן: אני בהחלט אשמח אבל צריך שהמל"ל יעשה סדר בעניין הזה על בסיס השיקולים שאנחנו מדברים עליהם כאן ושזה יהיה בלוח זמנים רלוונטי.
איל בן ראובן: הדבר נמשך זמן רב.
איל בן ראובן: צריכה לצאת מכאן אמירה חד משמעית.
אבי דיכטר: חבר הכנסת איתן ברושי.
איתן ברושי: אדוני היושב ראש, לסיכום.
איתן ברושי: אני רוצה לצטט כאן מה כותב עידו גבאי, עוזר ראש המל"ל, בהמשך לפניות אין סופיות שלנו.
איתן ברושי: אני עוסק בזה חודשים.
איתן ברושי: הוא כותב לי, לנטלי, העוזרת הנאמנה שלי: "היי נטלי, הנושא בכל מקרה לא באחריות המל"ל, שלחי לי שוב את המכתב".
איתן ברושי: זה אחרי התכתבות אין סופית עם המל"ל ועם משרד ראש הממשלה, גם עם צחי וגם עם יואב הורוביץ.
איתן ברושי: אני יודע שאתם עובדים קשה.
איתן ברושי: הנושא הזה הוא כן באחריות המל"ל ונמנעתם מתשובה.
איתן ברושי: אני רוצה לומר כאן לחברים שאנחנו עוסקים בגבול הבינלאומי ולכן לא עוסקים ביהודה ושומרון.
איתן ברושי: אנחנו מדברים על הגבול הבינלאומי.
איתן ברושי: הייתי בתפקידים שונים ואני מכיר את ההבדל בין תשע לשבע.
איתן ברושי: ברצועת עזה זה לא גבול בינלאומי אבל החלטנו בעבר שזה יהיה שבעה קילומטרים, כמו באזור בקעת הירדן צפון ים המלח ועד בואך אילת.
איתן ברושי: שבעה קילומטרים.
איתן ברושי: לכן אנחנו עוסקים רק באזורי הגבול הבינלאומי, בשתי הסוגיות האלה.
איתן ברושי: שאלת יהודה ושומרון, החלוקה שם היא אחרת, לארבעה אזורים ואני לא נכנס לזה כרגע.
איתן ברושי: לכן אנחנו מדברים על הגבול הבינלאומי לאורך כל יישובי הארץ.
איתן ברושי: באמת אלה בעיקר ישובים כפריים.
איתן ברושי: רוב הישובים העירוניים קיבלו התייחסות אחרת.
איתן ברושי: אין שום היבט כספי.
איתן ברושי: שני מיליארד השקלים שהגענו אליהם בהטבות המס, הם לא קשורים לישובים האלה.
איתן ברושי: הייתי בכל ועדות הכספים ואני מודה לממשלה ולגפני בעיקר.
איתן ברושי: זה כמעט התפוצץ.
איתן ברושי: בין היתר לא היו קריטריונים של פריפריה וכולי ואמרנו שלא יכול להיות שיהיו יחסים קניבליים בתוך מועצה אזורית.
איתן ברושי: זה לא קשור לישובים האלה.
איתן ברושי: אני רוצה לומר עוד פעם לחברי היושב ראש שאני מעריך אותך, דיכטר, שזה לא עניין תקציבי.
איתן ברושי: קודם כל צריך להגדיר את המטרה ואחר כך תגיד אפשר או אי אפשר לשלם.
איתן ברושי: ראיתי שעכשיו פרסו תשלומים למשטרה ולכוחות הביטחון אחרי 17 שנים.
איתן ברושי: מה שצריך לעשות עכשיו זה קודם כל להגדיר את המטרה וקודם כל לחייב את ההתחייבות.
איתן ברושי: אחר כך יאמרו איך מבצעים את זה.
איתן ברושי: זה לא יתכן שבחדר כזה יגידו שיש כאן שיקול כספי.
איתן ברושי: זאת לא אמירה לחדר הזה.
איתן ברושי: תגידו את זה בחדרים כשאף אחד לא שומע.
איתן ברושי: מאותן סיבות לא שילמתם עד היום שקל אחד פיצוי לעוטף עזה וזה אחרי שהמדינה אומרת כל הכבוד אבל כשצריך להוציא שקל, עושים במכנסיים.
איתן ברושי: זאת המציאות של רשות המסים.
איתן ברושי: לא מצאתם קריטריון אבל יש קריטריונים שהם ישבו בממ"דים בלי גבול?
איתן ברושי: שהם יגידו שיומיים יש שעה יותר גרועה מצוק איתן?
איתן ברושי: איפה אתם?
איתן ברושי: העיקר שאתם בסדר ולא יאמרו שאתם טעיתם במשהו כי לא עשיתם כלום.
איתן ברושי: לכן צריך לאשר את זה וצריך לומר שהמדידה היא מהגדר פנימה.
איתן ברושי: ארבעה קילומטרים, כולם מבינים שאין 0-2.
איתן ברושי: אנחנו מדברים על אזרחים.
איתן ברושי: אלה לא חיילים שבאים לסוף שבוע.
איתן ברושי: זה לא קו גולני וצנחנים, והייתי שם.
איתן ברושי: זה קו לכל החיים ואי אפשר לומר שבו כל החיים על הגדר וכל פעם לעשות להם חשבון כמה הם עולים.
איתן ברושי: לעולם המדינה לא תפצה את האזרחים האלה על מה שהם נותנים ובזכותם אתם יושבים כאן.
איתן ברושי: אז על מה אתם מתווכחים?
איתן ברושי: אתם לא מתביישים?
איתן ברושי: זה כמו שתיקחו מחר את האפודים הקרמיים מהחיילים.
איתן ברושי: מה, יש חייל שיחזור לנגמ"שים כפי שקרה?
איתן ברושי: מישהו שאל אתכם כמה עולה הנגמ"ש?
איתן ברושי: מישהו שאל אתכם כמה עולים מרכיבי ביטחון בבירנית או ל-769 או ל-300?
איתן ברושי: אנחנו מכירים את המספרים האלה.
איתן ברושי: מה זה הדבר הזה?
איתן ברושי: אמרתי קודם כשהיושב ראש לא היה שבנחל עוז יש קיבוץ ויש בסיס.
איתן ברושי: בבסיס כולם עם נשק ובנחל עוז כל פעם מוציאים את האבטחה.
איתן ברושי: אמרתי כבר שהיה שר ביטחון אחד שהספיד חבר נחל עוז.
איתן ברושי: לא כדאי שיהיה עוד מישהו שיספיד אחרי הילד שנהרג.
איתן ברושי: אז מה זה החשבון הזה של מרכיבי הביטחון, פיקוד העורף?
איתן ברושי: צריך לתת תנאים שיאפשר עמידה בשליחות הזאת.
איתן ברושי: זה לא קו של יחידה צבאית אלא זה קו לחיים וכשזה קו לחיים, צריך להתנהג אחרת כי אחרת לא תמצאו שם אנשים ובסוף יהיה יותר יקר למדינה.
איתן ברושי: אדוני היושב ראש, אני מבקש שיהיה סיכום לישיבה ולוח זמנים לפני סוף השנה.
איתן ברושי: אני מבקש לפני סוף השנה שיהיו כאן החלטות.
איתן ברושי: אל תברחו מהחלטות.
איתן ברושי: אלה החלטות יחסית קלות.
איתן ברושי: יש לכם החלטות יותר קשות ויותר יקרות.
איתן ברושי: תודה רבה.
אבי דיכטר: חברת הכנסת ענת ברקו.
ענת ברקו: תודה אדוני היושב ראש.
ענת ברקו: קודם כל, החשיבות של הישובים צמודי הגדר, מעבר להיותה ביטחונית, היא חשיבות ערכית בצורה בלתי רגילה.
ענת ברקו: לכן גם מתחבר לך הנושא של החקלאות והתמיכה בחקלאות שאנחנו רואים שהיא לא בדיוק מה שהיינו מצפים שהיא תהיה.
ענת ברקו: שטח שלא נתפס על ידינו, נתפס על ידי אחרים.
ענת ברקו: לאנשים האלה יש תפקיד לאומי ממדרגה ראשונה ולא במקרה מיקמו שם את הישובים.
ענת ברקו: יום יום ושעה שעה אנחנו רואים שהצעירים עוזבים ויש לנו רק אנשים מבוגרים שיש להם עוד את התחושה של שליחות ודרך חיים שהם רגילים אליה.
ענת ברקו: לכן צריך לתת להם וכמה שיותר וכמה שאפשר.
ענת ברקו: ההפרדה המלאכותית בין שני קילומטרים לארבעה קילומטרים היא לא הגיונית מבחינה ביטחונית כפי שהוצג כאן ולכן צריך לאפשר להם לא לעשות את החלוקה כפי שמשרד האוצר עושה גם בעזה בין שבעה קילומטרים ל-15 קילומטרים כשאנחנו רואים את הישוב של מועצת שדות נגב שחלק מהישוב מקבל וחלק לא מקבל, חלק מהמושבים שם מקבלים הכרה, הילדים באותו בית ספר ובסופו של דבר חלקם לא מקבלים ולא זוכים בהטבות של שבעה קילומטרים.
ענת ברקו: צריך להבין שאם האנשים האלה הם בחזית, אז מגיע להם.
ענת ברקו: מגיע להם צריך לתת לכולם.
ענת ברקו: עם כל הכאב התקציבי, בסופו של דבר כל ישוב כזה שלא ישבו בו אנשים, ישבו בו חיילים ואין לנו מספיק חיילים לכל העניין הזה.
ענת ברקו: אין לנו ולא יוכלו להחזיק באותה רמה.
ענת ברקו: זאת לא תהיה תעסוקה מבצעית לנצח.
ענת ברקו: אי אפשר להעלות גדודים כדי לעשות את מה שהישובים האלה עושים.
ענת ברקו: לכן אני חושבת שהגיע הזמן שאנחנו נתייחס אליהם בצורה יותר מכבדת, גם במובן הזה, ושלא יצטרכו להילחם על כל מילימטר ולקחת כל מפה, מהיכן מודדים על סנטימטרים, כדי כן לקבל את הזכויות שמגיעות להם או לא לקבל אותן.
ענת ברקו: אני חוזרת ואומרת שגם הנושא של החקלאות צריך להילקח בחשבון על ידי גורמי האוצר.
ענת ברקו: תודה.
אבי דיכטר: גיורא, אתה רוצה לומר משהו למרות שהגעת מאוחר?
אבי דיכטר: לא שמעת מה נאמר כאן קודם אבל חשוב לנו לשמוע אותך.
גיורא זלץ: קודם כל, תודה רבה ובוקר טוב.
גיורא זלץ: מכיוון שלא שמעתי, אני רק יכול להתייחס למועצה שלנו.
גיורא זלץ: אצלנו יש 14 ישובים מתוך 30 שהם מתחת לשני קילומטרים, מתוכם שבעה הם עם פחות מקילומטר.
גיורא זלץ: בהחלט כמו שנאמר כאן, השינוי הזה או ההבדל הזה בין אפס לאחד, בין אפס לשניים, בין אפס לארבע, הוא בהחלט מעוות ואתם גם יודעים שהוא נעשה מזמן עת הייתה תחמושת וכלי נשק אחרים.
גיורא זלץ: נכון להיום כל ה-14 ישובים שהם פחות מארבעה קילומטרים, כולם מתוכננים לפינוי תושבים אם יהיה כזה.
גיורא זלץ: זאת אומרת, מבחינת הצבא וההתייחסות של המדינה.
גיורא זלץ: אני בהחלט מצטרף למה שאמרה כרגע חברת הכנסת ענת ברקו.
גיורא זלץ: אני חושב שבהחלט אלה מוצבים קדמיים שאנשים בלי מדים ועל אזרחי וככל שאפשר לעזור, צריך לעזור להם.
אבי דיכטר: עוד מישהו?
אבי לוי: אני מקיבוץ מצובה.
אבי לוי: אני מזכיר הישוב.
אבי לוי: רציתי להצטרף לדבריה של חברת הכנסת ולספר לחברנו מהאוצר.
אבי לוי: אמרת שכך הגדירו לכם ואתה פועל לפי מה שמגדירים.
אבי לוי: להשלכות האלה, זה פועל עלינו התושבים.
אבי לוי: יש לנו הרחבה שהיום קשה לנו למלא אותה כי אנשים עוזבים.
אבי לוי: כמו שהוא אמר, קו נהריה קיבל כמונו ועכשיו אפילו קצת יותר והם 50,000.
אבי לוי: אנחנו מדברים על 457 משפחות בקיבוץ שלי מתוכן אולי 280 עונים על הדרישות כי הרבה מתחת לשכר מינימום ומבוגרים שלא עובדים.
אבי לוי: זאת זריקת עידוד לצפון.
אבי לוי: פשוט כואב לנו שאנחנו רודפים אחרי הסיפור הזה קרוב לשלוש שנים ומזיזים אותנו, מביאים אותנו, שולחים אותנו לוועדת הכספים, חברי הכנסת היו אצלנו ובדקו, וגם אתה קיבלת מכתבים מאתנו, וכל הזמן זה מתמזמז, ובגלל מה?
אבי לוי: בגלל איזושהי בעיה כספית?
אבי לוי: אז בוא, אני יכול לחסוך לך.
אבי לוי: בדקנו ואין הרבה ישובים בקו הצפון שיש להם את הבעיה של הקיבוץ שלנו.
אבי לוי: גם אם אתם תחליטו ארבעה קילומטרים – אותו דבר יהיה את אלה שהם כמעט ארבעה ולא ארבעה כי יש את קו הגבול.
אבי לוי: אם זה בינלאומי, אם זו גדר – גם את זה צריך לפתור.
אבי לוי: אני מבקש, אם אפשר, כמו שאמר חבר הכנסת ברושי, תקבעו זמנים ושיעמדו בזמנים וכך נוכל לראות את האור בקצה המנהרה.