GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
עמיר פרץ: ההחלטה של "חיפה כימיקלים" להפעיל רק את "חיפה כימיקלים" דרום ולא את "חיפה כימיקלים" צפון היא החלטה, קודם כל, של המפעל ואנחנו תכף נשמע הסברים מדוע באמת, כמו שאת אומרת, כל עוד יש את האיזוטנקים, שיעבדו עם האיזוטנקים.
עמיר פרץ: אבל את זה אנחנו צריכים להפנות לגורם המוסמך.
עמיר פרץ: נגיע לזה.
ימית קליין: התייחסתי להחלטה של המשרד להגנת הסביבה שאמר שהחלופה העדיפה ביותר זו אונייה.
עמיר פרץ: עדיפה – זה בסדר.
ימית קליין: ועדיפה פחות זה האיזוטנקים לדרום ואונייה לצפון.
ימית קליין: אני לא מצליחה להבין למה חלופה של איזוטנקים לדרום ואונייה לצפון היא חלופה שעדיין המשרד אותה כעדיפה קלות.
ימית קליין: גם את האיזוטנקים לכל הארץ הוא אישר אבל כחלופה קבלה פחות מבחינתו.
ימית קליין: אני אומרת שבכל הכבוד, העמדה הזאת לא מקובלת.
עמיר פרץ: עמדתך הובנה כראוי.
עמיר פרץ: עכשיו אנו פונים ל"חיפה כימיקלים" – אני מבין שיש פה נציגות של ההנהלה, המנכ"ל לא הגיע מסיבות אישיות.
יורם ראב"ד: כן אדוני אבל נמצאים פה הסמנכ"ל ועורך הדין של החברה.
ניר יצחקי: אני סמנכ"ל משאבים של "חיפה כימיקלים".
יעל כהן-פארן: איפה מנכ"ל החברה?
עמיר פרץ: אל תפריעי, יעל.
יעל כהן-פארן: למה המנכ"ל לא פה?
עמיר פרץ: למה?
עמיר פרץ: ככה.
יורם ראב"ד: את פשוט לא מקשיבה.
עמיר פרץ: אמרתי עכשיו.
עמיר פרץ: הוא רצה לבוא אבל לא יוכל היה לבוא מעניינים אישיים.
עמיר פרץ: זה נמסר לי ואני אומר במפורש.
עמיר פרץ: יכולנו לבטל את הישיבה עד שהבעיות האישיות שלו ייפתרו – החלטתי שלא.
עמיר פרץ: בבקשה, בוא נתקדם.
ניר יצחקי: אני אתאר בקצרה את התהליך או את העמדה שלנו.
ניר יצחקי: התקבלה החלטת ממשלה לפיה החלופה הבטוחה ביותר היא הגעה של אונייה.
ניר יצחקי: זה משהו שבחנו אותו כל הגורמים המקצועיים מקשת רחבה של המדינה והממשלה וכל מי שעוסק בדבר.
ניר יצחקי: כל אנשי המקצוע נתנו דעתם בנושא.
ניר יצחקי: זה הפתרון הרצוי.
ניר יצחקי: זו השורה התחתונה ולשם "חיפה כימיקלים" חותרת.
ניר יצחקי: פתרון האיזוטנקים הוא פתרון זמני ואנחנו עובדים איתו עכשיו.
ניר יצחקי: אנחנו מקווים שנגיע מהר מאוד - - -
עמיר פרץ: למה אתם לא מפעילים גם את "חיפה כימיקלים" צפון עם איזוטנקים?
ניר יצחקי: הדרום עצמו עובד היום ב-70% תפוקה בערך ואנחנו לא מצליחים להפעיל אותו באופן מלא עם איזוטנקים.
ניר יצחקי: הפתרון הזה הוא לא אידאלי.
ניר יצחקי: אין מספיק איזוטנקים בשוק.
ניר יצחקי: זה תהליך או עבודה שעושים אותה באופן ייחודי והיא לא מתבצעת בכל מקום בעולם, לא מובילים המון איזוטנקים בעולם, זה לא קורה.
ניר יצחקי: אין איזוטנקים מותאמים לאמוניה בכמויות כאלה.
ניר יצחקי: לקח זמן ולוקח עדיין זמן – לא קיבלנו אפילו את כל צי האיזוטנקים שאנחנו אמורים לקבל.
ניר יצחקי: גם היום אנחנו לא מצליחים להפעיל את האתר הדרומי בהיקף שהיינו רוצים להפעיל, קל וחומר את האתר הצפוני.
ניר יצחקי: יתרה מזאת.
ניר יצחקי: האתר הדרומי נמצא באזור במישור רותם שהוא לא מיושב באוכלוסין ולכן שינוע של איזוטנקים לשם נראה לנו הרבה יותר פשוט והגיוני.
ניר יצחקי: בנוסף לכל זה, כדי לעמוד בכל מיני תקנות של המשרד להגנת הסביבה ובכל הרגולציה יש השקעות בסכומי כסף מאוד גדולים של מאות מיליוני שקלים האתר הצפוני לצורך עמידה ברגולציה.
ניר יצחקי: בהעדר אופק תפעולי שאנחנו - - -
עמיר פרץ: בגלל האיזוטנקים?
עמיר פרץ: ההשקעות?
ניר יצחקי: לא.
יורם ראב"ד: בגלל חוק אוויר נקי.
עמיר פרץ: אבל זה לא קשור לסוגיה שעומדת בפנינו.
יורם ראב"ד: לא ישקיעו אם אין פתרון ארוך טווח.
ניר יצחקי: בסופו של דבר מחפשים פתרון יציב לאורך זמן עם הבטחה שבסופו של דבר זה יקרה.
ניר יצחקי: אם החליטו שהפתרון הראוי הוא האונייה.
ניר יצחקי: אנחנו מן הסתם תומכים בפתרון הזה ורוצים לממש אותו כמה שיותר מהר מבחינתנו.
עמיר פרץ: אתה טוען עכשיו שאין מספיק איזוטנקים השוק, זו הטענה הראשונה.
עמיר פרץ: הטענה השנייה שלך היא שכל עוד אין תכנית ארוכת טווח לא תשקיע את מה שאתה נדרש מהמשרד להגנת הסביבה כי לא מוכן להשקיע - - -
יורם ראב"ד: הדבר השלישי והחשוב ביותר: ההחלטה הרגולטורית האם הפתרון הביטחוני הנכון ביותר הוא אונייה או איזוטנקים צריך לקבל הרגולטור ולא אנחנו.
יורם ראב"ד: הרגולטור, נכון לרגע זה אלא אם ישנה את דעתו, החליט שאונייה זה הפתרון.
יעל כהן-פארן: אין לכם שום קשר להחלטה הזו?
יורם ראב"ד: אני אענה לך בשמחה.
עמיר פרץ: יעל, תבקשי - - - אני לא מוכן לשבש את הדיון.
עמיר פרץ: זה דיון טעון מאוד.
עמיר פרץ: אם את רוצה, אני אתן לך בשמחה כמזה זמן שאת רוצה לדבר.
עמיר פרץ: רק תבקשי ואני אתן.
יורם ראב"ד: הרגולטור, נכון להיום, בדעה שהפתרון האופטימלי, בהתחשב שמורכבות החומר, הוא אונייה קטנה.
יורם ראב"ד: אנחנו חושבים שזה גם פתרון נכון וזה גם פתרון שייתן לנו אופק ויצדיק השקעות במפעל הצפוני.
יורם ראב"ד: בלי פתרון עם אופק, להשקיע במפעל הצפוני מאות מיליונים, אלה הסכומים הנדרשים, זה לא ריאלי.
יורם ראב"ד: לכן המפעל סגור.
יורם ראב"ד: לכן גם הייתה לפני יומיים פגישה עם ועד העובדים שנמצא כרגע בחל"ת ועם ארגון העובדים במטרה להיכנס להליכי פיטורים בהסכמה או פרישה בהסכמה כי אנחנו לא רואים בטווח הנראה לעין אפשרות הפעלת המפעל בצפון.
עמיר פרץ: עכשיו, אם כך, נעבור לנציגי הארגון.
עמיר פרץ: מי יציג את הדברים?
רפאל קמחי: אני מלווה ארגונית את ועד העובדים.
רפאל קמחי: ראשית, אפתח ואומר שמסתמן שבחודשים האחרונים ועד העובדים הצפוני הוא יחיד שמחזיק את האינטרס הלאומי.
רפאל קמחי: האינטרס הלאומי הוא שהמפעל הצפוני יעבוד כדי שמאות משפות בצפון תתפרנסנה.
רפאל קמחי: אין לנו עניין ברווחים של הבעלים טראמפ.
רפאל קמחי: זה לא האינטרס של כנסת ישראל.
רפאל קמחי: האינטרס הוא שמאות עובדים יעבדו.
רפאל קמחי: כשל ניהולי מתגלגל שהפך להיות לכישלון משילותי, רגולטורי, הפך אותנו לשבויים ולכאלה שב-7 במאי הולכים הביתה.
רפאל קמחי: אתמול קיבלנו בשורה מאוד קשה מהמנכ"ל הנכנס מר מוטי לוין שמציע לנו להתחיל לנהל דיון על פרישה.
רפאל קמחי: קודם כל, ה לא העניין מבחינתנו.
רפאל קמחי: העניין מבחינתנו הוא שיש אופציה ריאלית, ברורה וקיימת להפעיל את המפעל הצפוני בדיוק כפי שהמפעל הדרומי פועל וזה באמצעות איזוטנקים.
רפאל קמחי: אין שום סיבה בעולם לפרק זמן מסוים להחיל את הפתרון הזה כך שהמפעל הצפוני יעבוד ומאות משפחות - - -
אבי דיכטר: מה זה פרק זמן מסוים?
רפאל קמחי: פרק זמן מסוים עד שפתרון קבע כזה או אחר, בין אם מפעל – אין לנו הרי עניין בשאלה האם פתרון האונייה או פתרון אחר הוא הפתרון הנכון.
רפאל קמחי: אנחנו זקוקים לפתרון מהיר.
רפאל קמחי: לוח הזמנים שלנו מבחינת בית הדין לענייני עבודה בחיפה מסמן את ה-7 במאי.
רפאל קמחי: אנחנו רוצים פתרון לפני ה-7 במאי.
רפאל קמחי: הפתרון שמיושם כרגע בדרום הוא פתרון האיזוטנקים.
רפאל קמחי: שים לב גיחוך שבדבר.
רפאל קמחי: כרגע את האיזוטנקים מובילים לדרום במקום לדחוף אותם לצפון למרחק הרבה יותר סביר, גם כשהסיכון הבטיחותי בוודאי נמוך יותר.
רפאל קמחי: בשלב הזה אני מבקש שנשמע את מר אלי אלבז.
עמיר פרץ: אלבז, כמה עובדים יש היום בחל"ת?
אליהו אלבז: כל המפעל נמצא בחל"ת.
עמיר פרץ: כל המפעל זו הגדרה בעייתית.
עמיר פרץ: מה מספר העובדים?
אליהו אלבז: 250 עובדים בהסכם הקיבוצי.
אליהו אלבז: אני רוצה להגיד לכם שהחברה מתקיימת, עובדת.
אליהו אלבז: בדרום עובדים, במת"מ עובדים, סמנכ"לים עובדים ומקבלים שכר, שני מנהלי כוח אדם עובדים בצפון ומקבלים שכר.
אליהו אלבז: מי שלא עובד אלה המסכנים, אנחנו, ששייכים להסכם הקיבוצי.
אליהו אלבז: המפעל חי וקיים.
אליהו אלבז: משנעים 300 קילומטר מנמל חיפה עד לדרום ולא יביאו את זה למרחק של 5-4 קילומטרים אלינו.
אליהו אלבז: כל הסיפורים האלה שאין איזוטנקים – יש איזוטנקים כמה שאתם רוצים.
אליהו אלבז: הביאו להם שבע חברות מייצרות.
אליהו אלבז: יש פה כשל בו אנחנו בני ערובה ורק אנחנו משלמים את המחיר.
אליהו אלבז: במאי יסתיים החל"ת ואנחנו מבקשים מכל הרגולטורים לקבל החלטה.
אליהו אלבז: אנחנו רוצים דבר פשוט: רק לעבוד.
אליהו אלבז: אין לנו שום העדפה איך לעבוד.
אליהו אלבז: אנו רוצים רק להתפרנס.
אליהו אלבז: כמו שאמרתי, המדינה נתנה מענקים, נתנה פרויקטים.
אליהו אלבז: מיליוני דולרים נשפכו על "חיפה כימיקלים" צפון ועל "חיפה כימיקלים" דרום.
אליהו אלבז: אנחנו לא רוצים שיעשו עלינו את הסיבוב.
אליהו אלבז: אני עובד 40 שנה במפעל, בן 61.
אליהו אלבז: יש לנו עובדים בני 30, 40, 50, 60.
אליהו אלבז: אנשים בקריסה כלכלית ונפשית.
אליהו אלבז: פתחנו את הצרכנייה שלושה ימים לפני החג.
אליהו אלבז: אני חייב לציין שקיבלנו קצת כסף ופתחנו את הצרכנייה.
אליהו אלבז: שלושה ימים לפני החג רצנו עם המשפחות, אפילו עורכת הדין שלנו התנדבה ועזרה לנו להביא סחורה כדי שיש לאנשים קצת לעשות את החג: מצות, ממרח שוקולד, שמן.
אליהו אלבז: מעבר לזה עזרנו גם לקבוצות אנשים דרך כל מיני ארגונים שעזרו לנו.
אליהו אלבז: אנחנו מבקשים רק לעבוד ופה מחובת
אליהו אלבז: כם לדאוג לנו המסכנים לעבודה.
אליהו אלבז: כמו שהצפון עובד, סמנכ"לים וכל האנשים שעובדים – אנחנו גם רוצים לעבוד, רוצים להתפרנס.
אליהו לוטטי: אני רק רוצה להוסיף עוד דבר אחד.
אליהו לוטטי: כל הדאגה שלנו היא למקום העבודה שלנו, למקור הפרנסה היחיד שלנו.
אליהו לוטטי: אני רוצה להוסיף על מה שאמר הסמנכ"ל שלנו – "חיפה כימיקלים" לקחה את חברת "דשנים" כקבלן משנה.
אליהו לוטטי: כמות האיזוטנקים שמגיעים למדינה עלתה ו"חיפה כימיקלים" דרום לא מסוגל לאכול את הכול והם מעבירים חלק מהייצור ל"דשנים".
אליהו לוטטי: מה שעושים ב"דשנים" היום מטעם "חיפה כימיקלים" כקבלן משנה: ייצור החומצה החנקתית, אכסון האמוניה וכן הפעולות האחרות שכבר פתחו להם כבר קו של מוצקים – אנחנו יכולים אצלנו בצפון.
אליהו לוטטי: גם אם אנחנו נעבוד ב-50, 70 אחוז תפוקה גם בצפון, עדיין אנחנו מצליחים להחזיר לעבודה מעל 90-80 אחוז מהעובדים.
אליהו לוטטי: זו בדיוק הדרישה.
אליהו לוטטי: אם מה שטוב גם לדרום וגם ל"דשנים" על ידי "חיפה כימיקלים" – אותה חברה - - - אנחנו כרגע משמשים כבני ערובה.
אליהו לוטטי: אני מאמין שאתם כנציגים של ועדה ביטחונית שאם היינו תפוסים על ידי איזשהו גורם זר כבני ערובה, הייתם עושים כל מה שאפשר לאל ידכם כדי לשחרר אותנו.
אליהו לוטטי: פה אנחנו באים לבקש בשם כל העובדים.
אליהו לוטטי: אנחנו כבר מעל שנה במצב מאוד קשה ומבקשים מכם: בואו, תשחררו אותנו.
אליהו לוטטי: אנחנו רוצים לחזור לעבודה.
אליהו לוטטי: אין שום סיבה שלא נחזור.
אליהו אלבז: "דשנים" נמצאת 500 מטר מהמפעל שלנו.
עמיר פרץ: אלבז, יש לי סימפטיה לוועד ונתתי לכם זמן כפול, לא לנצל את זה לרעה.
עמיר פרץ: בועז, אתה רוצה להשלים משהו כדי שנשלים את חיפה ונעבור הלאה לגורמים הנוספים?
בועז גור: אני מלווה את מפעל "חיפה כימיקלים" כבר די הרבה שנים עוד לפני שהייתי חבר מועצה.
בועז גור: כחבר מועצה לקחתי על עצמי לסייע גם בידי ראש העיר ובידי העובדים והארגונים ככל שאני יכול כדי למצוא פתרון ואני רוצה רק להוסיף על הדברים שנאמרו.
בועז גור: כחבר מועצה, כמי שרואה את טובת התושבים, יש כמה הנחות יסוד שאנחנו כל נבחרי הציבור צריכים לשים על השולחן, בטח הנבחרים המקומיים.
בועז גור: אחד, המפעל הוא מאוד מאוד מאוד רווחי כשהוא עובד.
בועז גור: מאוד רווחי.
בועז גור: הוא לא מפעל שכל שנה שואל מה יהיה בשנה הבאה.
בועז גור: הדבר השני הוא שיש במפעל הסכם קיבוצי.
בועז גור: הסכם קיבוצי בעיני מעבר לזה שהוא אינטרס לאומי, הוא גם אינטרס עירוני ממדרגה ראשונה.
בועז גור: עובדים מוגנים זה טוב לעובדים עצמם בראש ובראשונה אבל גם לעיר.
בועז גור: על זה צריך לשמור.
בועז גור: זו עמדה שהקפדנו עליה מהתחלה.
בועז גור: הדבר השלישי הוא שהמפעל מהווה סיכון בטחוני וגם סיכון סבבתי גם בחלופת האונייה.
בועז גור: אני אתייחס לעמדה של המפעל בקשר לזה.
בועז גור: הדבר האחרון שאליו התייחסת יושב-הראש, הוא שיש כאן אי קיום מתמשך, רשלנות מתמשכת של החלטת ממשלה.
בועז גור: לא יתכן שמחליטים להקים מפעל על מנת לייצר פתרון ואנחנו כרגע כמו העניים שרבים על הקרטון בחורף הקר ברחוב.
בועז גור: צריך היה כבר לבנות את הבית, הבית היה צריך להיות מאוכלס על כל מה שהיה צריך להיות בתוכו וכרגע אנחנו רבים על הקרטון.
בועז גור: ההנחה האחרונה שאוסיף לזה ואתייחס גם למה שנאמר בפסקי הדין על ידי בית המשפט היא שמדובר במפעל שבהתנהלות שלו הוא מפעל מאוד כוחני כלפי עובדים והוא גם מפעל שנהנה מאוד להגיע ברגע האחרון לכל התוצאות.
בועז גור: מבחינתי, זה מפעל שההתנהגות שלו גובלת בהפרת חוק מתמשכת.
בועז גור: על המפעל מונחת האחריות לדאוג וללחוץ להקמת המפעל לייצור אמוניה בדרום.
בועז גור: הוא לא עשה זאת.
בועז גור: מבחינתי, ההגעה לרגע האחרון מונחת לפתחו לא פחות מאשר על הממשלה שלא פקחה על התהליך הזה.
בועז גור: לעניין הפתרון.
בועז גור: קודם כל, הבחירה ששמים על השולחן בין עובדים לבין תושבים היא אות קין על כל מי שהיה אמור לדאוג שלא נגיע למצב הזה.
בועז גור: זה על הממשלה - - -
עמיר פרץ: בוא נסתפק באות קלון ולא קין.
עמיר פרץ: קין זה קצת מוגזם.
בועז גור: מאה אחוז, נסתפק באות קלון שכמו שאמרתי היא מונחת לפתחם של נציגי הממשלה, מונחת לפתחם של נציגי החברה.
בועז גור: חס וחלילה לא לפתחן של הרשויות המקומיות ובטח ובטח לא על העובדים.
בועז גור: האמירה שלהם שהם בני ערובה היא האמירה המדויקת ביותר שהיה אפשר לגיד כאן.
בועז גור: מבחינתי כרשות אין שום בחירה בין עובדים לתושבים.
בועז גור: עובדים הם תושבים, תושבים הם עובדים – אין שום בחירה ביניהם, לא צריכה להיות בחירה ביניהם.
בועז גור: פתרון האיזוטנקים שכבר הוצג פה בכמה וכמה דרכים, לרבות גם בטענות שסתרו את טענות המפעל, אני חושב שהוא הפתרון הנכון ביותר, המוצדק ביותר, האפשרי והסביר ביותר.
בועז גור: אם יעלו שאלות של הענקת כרית ביטחון למפעל – מסתבר עכשיו שהמפעל צריך איזושהי כרית ביטחון כדי לעמוד בתקנים סביבתיים, זה מפעל שפשוט לא מסוגל לעמוד על הרגליים – אז את כרית הביטחון הזאת, כשם שהמדינה הסכימה לתת להקמת המפעל בדרום, היא מסוגלת כרגע לתת למפעל, בין היתר כדי לחפות על הרשלנות שנגרמה במשך כמה שנים טובות.
עמיר פרץ: בבקשה "צלול", מאיה.
מאיה יעקבס: תודה רבה.
מאיה יעקבס: אני מודה לכם מאוד על קיום הדיון הזה.
מאיה יעקבס: זה משהו שכבר קיווינו וביקשנו אותו די מזמן.
מאיה יעקבס: אני רוצה לדבר על המעטפת, על הקונספציה שאמוניה מסוכנת או לא, אם מכל האמוניה היה מסוכן או לא.
מאיה יעקבס: במשך שנים אמרו שהמכל אולי מסוכן, אבל הסבירות הסטטיסטית לפגיעה בו היא נמוכה ועד למלחמת לבנון השנייה עם השקרים של פיקוד העורך שכאילו רידדו והוציאו את האמוניה תוך כדי המלחמה ועם דוח הרצל שפיר שאמר שחובה למגן את המכל למרות שאחרי זה ראינו שאי אפשר למגן.
מאיה יעקבס: מזל אתה הגעת כשר להגנת הסביבה והובלת מתוך ההכרות שלך כשר הביטחון לפני כן במהלך המלחמה כשהבנת עד כמה מסוכן המכל, כדי לשנות את זה.
מאיה יעקבס: עם זאת, מה שקרה זה שמצאנו את עצמנו מאז הניצחון הגדול וזה באמת ניצחון גדול שסגרו את מכל אמוניה, בדיון מאוד מטריד.
מאיה יעקבס: קודם כל, מטריד לראות מתי בכלל התחילו את הדיון על החלופות ושעשו את זה רק אחרי שסגרו את מכל האמוניה כשכבר השתמשו בעובדים כשבויים, כקלף מיקוח.
מאיה יעקבס: על גבם של אנשים שממש לא מגיע להם, אנשים טובים שמצאו את עצמם פה באמצע וזה לא לעניין.
מאיה יעקבס: גם המון חוות דעת התעופפו להן באוויר מכל הכיוונים.
מאיה יעקבס: חשוב לזכור שאין בארץ מומחיות אמתית לנושא הספציפי של מכלי אמוניה ואמוניה.
מאיה יעקבס: יש לנו חברה אחת גדולה, מובילה, שהיא חברת "חיפה כימיקלים" שמייבאת אמוניה.
מאיה יעקבס: היא זו שמכתיבה פה את הטון במשך הרבה מאוד שנים.
מאיה יעקבס: מומחים שפנינו אליהם לאורך הדרך לא הסכימו לתת לנו חוות דעת כי לא רצו לריב עם "חיפה כימיקלים" ולא עם המשרד להגנת הסביבה.
מאיה יעקבס: ככה מצאנו את עצמנו בדקה ה-90 מגיעים לאחת החברות המובילות בעולם לתרחישי סיכונים, שמה: DNV.
מאיה יעקבס: DNV כתבו דוח חמור מאוד לגבי הסיכון הגדול שיש בחלופה של אונייה.
מאיה יעקבס: גם איזוטנקים הם לא חלופה מיטבית אבל בואו נראה מה יש לנו כרגע על הפרק.
מאיה יעקבס: יש לנו אונייה קטנה – קטנה זה עניין יחסי, מדובר ב-2,500 טון אמוניה.
מאיה יעקבס: זו לא כמות קטנה, גם בה די כדי להרוג עשרות אלפי אנשים ובכל זאת לא הכמויות העצומות שהיו פה קודם לכן.
מאיה יעקבס: אבל מדובר באונייה שהיא לא ממוגנת.
מאיה יעקבס: היא בעצם מכל צף שניצב בדיוק ליד המכל הקודם, בגלל זה כל הזמן יש את הבלבול בין המכל לבין האונייה, בעיקר מכיוון שהיא אמורה להתחבר לצינור ששימש קודם לכן את מכל האמוניה.
מאיה יעקבס: הצינור הזה לא ממוגן.
מאיה יעקבס: הוא סיפור מאוד בעייתי בפני עצמו.
מאיה יעקבס: אמנם אנחנו בוועדת חוץ וביטחון אבל הדיון פתוח ולכן אני לא אכנס לזה מכיוון שיש פה נושא מאוד מורכב.
מאיה יעקבס: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת ולהודות ולהעריך מאוד את יונה יהב ואת הצוות שלו על כך שהם עומדים איתנים ונחושים מול לחץ פיזי בלתי מתון בכלל.
מאיה יעקבס: אי אפשר לתאר בכלל את כמות הלחצים והמידע הלא רלוונטי והתכנים הלא רלוונטיים שהופעלו כאן במסגרת הלחצים לאשר חלופות שהן פשוט עדיין ממשיכות לסכן את הציבור.
מאיה יעקבס: מבחינתנו לא היה טבעי יותר מלפתוח שמפניות על סגירת המכל ולגמור עניין ובכל זאת אנחנו כאן כבר למעלה משנה אחרי מכיוון שגם האיזוטנקים הם אמנם לא חלופה מיטבית, אנחנו שומעים שיש פחות איזוטנקים, אבל היו כבר דליפות של אמוניה מאיזוטנקים כמה פעמים ולשמחתנו ראינו שלא קרה שום דבר.
מאיה יעקבס: זו ההוכחה הטובה ביותר לכך שאם יש פה דיון על הנושא של הסיכון נטו, מה יותר בטוח לציבור – האיזוטנקים יותר בטוחים.
מאיה יעקבס: נכון שזו חלופה יותר מורכבת לתפעול ויותר יקרה ל"חיפה כימיקלים" וזאת הסיבה העיקרית שבגלל יש את הלחץ הגדול על החלופה של האונייה.
עמיר פרץ: שורה תחתונה.
מאיה יעקבס: בטווח הארוך זה מפעל מול מקשר.
מאיה יעקבס: אם אנחנו שומעים שיש פה דיון אולי לסגור את "חיפה כימיקלים" בצפון, למה אנחנו ממשיכים להתעקש על מקשר ימי בחיפה?
מאיה יעקבס: זה א'.
מאיה יעקבס: ב', המיקום של המקשר הימי בחיפה – לא היה דיון באמת איפה הוא אמור להיות.
מאיה יעקבס: המשרד להגנת הסביבה, אגף ים וחופים, מתנגד למיקום שבו הוחלט לעשות את זה: ממש ביציאה ליד הנמל עצמו.
מאיה יעקבס: בחורף האחרון היה סיפור שמכלית ששמה "דיאנה" עלתה שרטון.
מאיה יעקבס: אם חס וחלילה הייתה עומדת שם האונייה של האמוניה, כנראה שהייתה התנגשות מאוד - - -
עמיר פרץ: מאיה, תבחרי משפט טוב לסיום.
מאיה יעקבס: משפט טוב לסיום זה שאמוניה היא לא חומר של נחיצות לאומית.
מאיה יעקבס: זה מפעל פרטי שצריך את כל הדיונים בו לעשות בצורה פתוחה, שקופה, שמשתפת את הציבור, לא בוות"ל.
מאיה יעקבס: תודה רבה לכם.
עמיר פרץ: אתם תומכים כרגע באיזוטנקים.
מאיה יעקבס: אנחנו תומכים במאה אחוז באיזוטנקים ועוד יותר מכך במפעל לייצור אמוניה בדרום.
מאיה יעקבס: זה הפתרון המיטבי.
עמיר פרץ: בבקשה, חברת הכנסת יעל כהן-פארן.
יעל כהן-פארן: תודה רבה.
יעל כהן-פארן: קודם כל, אני מברכת על קיום הדיון החשוב הזה באמת.
יעל כהן-פארן: אין ספק שהסיפור של האמוניה מאיר באור ברור ובהיר התנהלות רעה ואני לא יודעת אם פושעת, רשלנית או מושחתת של ממשלת ישראל.
יעל כהן-פארן: אני אומרת את המילה מושחתת ואני לא סתם אומרת אותה.
יעל כהן-פארן: יש פנייה כבר לפני חודשים רבים של מבקר המדינה ליועץ המשפטי לממשלה בנוגע למעורבות הרבה של משרד ראש הממשלה בסיפור הזה ובפתרונות האלה ודרישה אפילו לחקירה פלילית.
יעל כהן-פארן: אני לא יודעת מה נעשה עם זה.
יעל כהן-פארן: פניתי מספר פעמים ליועץ המשפטי לממשלה, במיוחד בחודשים האחרונים, לאור זה שהנושא הגיע לחקיקה ראשית בכנסת כדי למצוא פתרון לדברים.
יעל כהן-פארן: לשמחתי החקיקה נעצרה אבל לא בזכות ראש הממשלה ודם לא בזכות היועץ המשפטי לממשלה והדברים צריכים להיאמר.
יעל כהן-פארן: יש כאן נורות אדומות מהבהבות מעל הסיפור הזה.
עמיר פרץ: את מדברת על החקיקה להפקיע את הסמכות?
יעל כהן-פארן: אני מדברת על החקיקה לעקוף את הרשויות המקומיות לצורך רישוי עסקים למכל הצף כי עיריית חיפה לא מוכנה לתת רישוי עסקים לחיבור - - -
עמיר פרץ: איפה נמצאת עכשיו החקיקה?
יעל כהן-פארן: היא עברה את ועדת הפנים והגנת הסביבה שאני חברה בה לפני הפגרה אבל היא לא עלתה במליאה.
יעל כהן-פארן: היא בעצם מוכנה לקריאה שנייה ושלישית במליאה ומי שעוצר אותה כרגע זה לשמחתי הרבה תושב חיפה, השר כחלון.
יעל כהן-פארן: אבל אתה יודע, לא לעולם חוסן.
יעל כהן-פארן: מי יודע מה יהיה כשנחזור מהפגרה.
יעל כהן-פארן: את הוועדה זה כבר עבר.
יעל כהן-פארן: למרות שזה חוק כללי יותר של רשויות מקומיות, נאמר בוועדה בצורה ברורה שזה קודם כל בא לפתור את העניין של "חיפה כימיקלים" ועיריית חיפה שמתנגדת.
יעל כהן-פארן: זה מקור החוק, זה ברור לגמרי.
יעל כהן-פארן: באותה ועדה שעריית חיפה ו"צלול" השתתפו בה יחד עם נציגי הממשלה, זה היה מונח כמו אקדח על השולחן: אם לא תסכימו למה שאנחנו מביאים פה, אנחנו נביא את זה בחוק.
יעל כהן-פארן: זה היה שם לפני שהם הצטרפו לוועדה.
יעל כהן-פארן: אני לא יודעת איפה היועץ המשפטי לממשלה.
יעל כהן-פארן: אני מנסה להשיג ממנו תשובות.
יעל כהן-פארן: עוד בתהליך החקיקה ביקשתי ממנו להתערב.
יעל כהן-פארן: פנו אליו ממבקר המדינה לפתוח בחקירה.
יעל כהן-פארן: אני לא יודעת, אולי יש חקירה סמויה.
יעל כהן-פארן: חקירה גלויה לא.
אבי דיכטר: אבל לפני שבדקת אם יש חקירה גלויה או סמויה קבעת כבר מושחתת.
אבי דיכטר: פה קודם האשימו את פיקוד העורף בשקרים, את מאשימה את הממשלה.
אבי דיכטר: היזהרו בלשונכם.
יעל כהן-פארן: אני נזהרת - - - אבל אתה יודע מה, יושב-ראש הוועדה, כשיש הליך כל כך מורכב וכשיש פה גוף לא זוטר – לא "צלול" פנו ליועץ המשפטי לממשלה אלא מבקר המדינה.
יעל כהן-פארן: סליחה.
יעל כהן-פארן: לא גוף חשוב כמו "צלול", עמותה עצמאית, אלא מבקר המדינה פנה ליועץ המשפטי לממשלה.
יעל כהן-פארן: זה לא עניין של מה בכך.
אבי דיכטר: אבל גם מבקר המדינה לא אמר מושחתת.
אבי דיכטר: את חברת כנסת - - -
יעל כהן-פארן: הוא אמר יש חשד.
יעל כהן-פארן: לחקור פלילים.
יעל כהן-פארן: זה מה שהוא אמר.
אבי דיכטר: בין זה לבין מושחתת יש מרחק.
אבי דיכטר: לטובת הדיון.
אבי דיכטר: יושבים פה אזרחים.
יעל כהן-פארן: לא צריך להעביר חוק.
יעל כהן-פארן: משהו שאתה לא מצליח להעביר בדרך המלך, אתה מייצר חוק?
יעל כהן-פארן: ניסו למצוא עוד פרצה.
יעל כהן-פארן: קיבלתי מכתבים שהועברו בין היועצים המשפטיים, בדקתי את זה, כרגע זה לא מתקדם אבל מנסים למצוא עוד פרצות.
יעל כהן-פארן: ששר האוצר – זה משהו שקדם להליך הליך החקיקה – יפעיל את סמכותו כמי שאחראי על תחום התכנון והבנייה דרך איזושהי פרצה צדדית, סעיף צדדי.
יעל כהן-פארן: לשמחתי הם לא עשו את זה.
יעל כהן-פארן: גם המשרד להגנת הסביבה התנגד לכך.
יעל כהן-פארן: הייעוץ המשפטי של המשרד להגנת הסביבה אמר בצורה ברורה שהוא לא מעוניין בכך.
יעל כהן-פארן: אבל הדברים נבדקים מכל הכיוונים ואני מצטערת לומר שיש לי פה חששות וכנראה שלא בודקים אותם.
עמיר פרץ: מה השורה התחתונה, יעל, מבחינתך?
עמיר פרץ: מה המלצתך?
יעל כהן-פארן: יכלו למצוא פתרון.
יעל כהן-פארן: המפעל יכול היה כבר לעבוד וכולם כאן יודעים את זה.
יעל כהן-פארן: פתה היית השר להגנת הסביבה כשיצא המכרז מפעל האמוניה.
עמיר פרץ: אני הוצאתי את המכרז.
עמיר פרץ: אני הוצאתי את זה לפועל.
יעל כהן-פארן: בנובמבר 2016 הוא נכשל.
יעל כהן-פארן: מאז אנחנו בהתבחבשות הזאת.
יעל כהן-פארן: את המכל סגרו בספטמבר 2017 אבל ההחלטה על סגירתו הייתה במרץ 2017.
עמיר פרץ: תיארנו את כל העובדות האלה בפרוטרוט בפתיחת הישיבה.
יעל כהן-פארן: בין נובמבר 2016 לנובמבר 2018, שזה עוד חצי שנה, יכול היה לקום מפעל – שנתיים – יכול היה לקום מפעל.
יעל כהן-פארן: לא עשו את זה.
יעל כהן-פארן: לא "חיפה כימיקלים" דאגה לזה ולא ממשלת ישראל דאגה לזה.
יעל כהן-פארן: שתיהן ביחד.
יעל כהן-פארן: עכשיו הם מנסים למצוא פתרון שהוא רע.
יעל כהן-פארן: הוא רע לתושבי חיפה ולא סתם הרשויות על הרגליים האחוריות.
יעל כהן-פארן: צריך עכשיו לקדם מפעל ייצור אמוניה בדרום, לרוץ עם זה – הכול תקוע שם.
יעל כהן-פארן: אני פשוט לא יכולה להבין את זה – ואת הפתרון הזמני של האיזוטנקים.
יעל כהן-פארן: צריך להיאמר ואמר את זה יפה מאוד בועז גור, חבר מועצת העיר, לא ייתכן שעל המאזניים יהיו חיי תושבים ועובדים.
עמיר פרץ: לזה אנחנו מסכימים.
יעל כהן-פארן: לקחת אחריות על העובדים – זה תפקידה של הממשלה.
יעל כהן-פארן: לקחת אחריות על העובדים, לחבק אותם בשתי ידיים ולא לתת להם להישאר בני ערובה בסיפורה הזה.
עמיר פרץ: אם לסכם את עמדתך, את אומרת שבטווח הקצר איזוטנקים וכמובן בטווח הארוך מפעל.
עמיר פרץ: כולנו מסכימים.
יעל כהן-פארן: למפעל "חיפה כימיקלים" יש עוד הרבה בעיות סביבתיות.
יעל כהן-פארן: הם אחד הגורמים המזהמים של מפרץ חיפה, גם בזיהום אוויר - -
מאיה יעקבס: נכון.
יעל כהן-פארן: - - כמו בז"ן בערך, גם ב-s'VOC.
יעל כהן-פארן: דיברו כאן קודם על השקעות נדרשות ורק אם תהיה הבטחה לאמוניה ישקיעו את ההשקעות.
יעל כהן-פארן: מה זה הדבר הזה?
יעל כהן-פארן: מפעל לא יכול להתחיל לעבוד לי שיש את ההשקעות בסביבה.
עמיר פרץ: זה מה שהם אומרים.
יורם ראב"ד: נכון, אמרנו את זה.
יעל כהן-פארן: אבל אתם מתנים את הכול.
יעל כהן-פארן: בסופו של דבר יכול להיות שהמפעל הזה בצפון צריך לעבור לדרום.
יעל כהן-פארן: כשהיה מפעל ייצור אמוניה בדרום, להעביר כזאת כמות של אמוניה לצפון זה סיפור - - -
יורם ראב"ד: יצא המרצע מהשק.
יעל כהן-פארן: לא.
יעל כהן-פארן: צריך לחשוב על זה.
יעל כהן-פארן: אני אומרת שכרגע אנחנו בסיטואציה - - - צריך להיות חלק מקבלת ההחלטה.
עמיר פרץ: חברים, בדרך כלל חברי כנסת – יעל יודעת את מלאכתה.
עמיר פרץ: אני רוצה לומר לך שאני לא יכול להתעלם מההיגיון שאומרים שאם להשקיע מאות מיליונים באיכות סביבה אז אולי נחליט לא לפתוח בכלל אם אין לנו פתרון לטווח ארוך.
יעל כהן-פארן: אז תקדמו את המפעל בדרום.
יעל כהן-פארן: תשקיעו מאות מיליונים.
יורם ראב"ד: זה מה שאת רוצה.
יורם ראב"ד: - - - איפה העובדים שאת דואגת להם?
ימית קליין: לשים אקדח מעשן על השולחן ולהגיד רק אם יתנו לי אני - - - חוק אוויר נקי.
יעל כהן-פארן: יש שימועים - - - שכולם תקועים כי המפעל כבר לא עובד, אבל היו שימועים לפני שהוא נסגר, היו הפרות של חוק אוויר נקי.
יעל כהן-פארן: צריך לשים את זה על השולחן.
עמיר פרץ: יעל, אם עמדתך היא שצריך להקים מפעל בדרום ולהעביר את "חיפה כימיקלים" צפון לדרום, כל הדיון משתנה מקצה לקצה.
עמיר פרץ: כל השאלות הופכות אחרות לחלוטין.
עמיר פרץ: אני מציע שנחזור ונצטמצם בסוגיה בה אנחנו נמצאים כדי שלא נעשה עוול לשום גורם שהגיע הנה.
עמיר פרץ: אנחנו כרגע נמצאים מול החלטה עסקית של "חיפה כימיקלים" שאומרת:
עמיר פרץ: אנחנו מעוניינים להפעיל את "חיפה כימיקלים" דרום וצפון.
עמיר פרץ: את הצפון נפעיל רק אם יהיה לנו פתרון קבוע, ארוך טווח לשאלת אספקת חומר הגלם מכיוון שבלי פתרון ארוך טווח לא נוכל להרשות לעצמנו להשקיע את ההשקעה הנדרשת לפני פתיחת המפעל.
עמיר פרץ: יחד עם זאת, אני חושב שאחת הדרישות שנדרוש מ"חיפה כימיקלים" היא להסביר לנו: נניח והיה המשרד עכשיו מודיע שאין אונייה – מה הייתם עושים?
עמיר פרץ: הייתם מתארגנים לאיזוטנקים בדרך כזו או אחרת.
עמיר פרץ: לכן את העמדה הזו שאומרת שאם אין אונייה אנחנו לא מפעילים את "חיפה כימיקלים" צפון, אני לא מקבל במלואה.
עמיר פרץ: אני יכול להבין אותה אבל אני לא יכול לקבל אותה כחלק מאקסיומה.
עמיר פרץ: לכן אני מציע, ברשותך, שנסכים להתמקד בסוגיה שעומדת בפנינו כרגע.
עמיר פרץ: אחר כך נקיים דיון יותר רחב לגבי מה שקורה עם המפעל.
עמיר פרץ: ברור לכולם, יש הסכמה כללית כאן, שהפתרון האידאלי הוא הקמת מפעל שמייצר אמוניה כדי שעודפי האמוניה שיוצרים סיכון יהיו רק בצינורות ולא יותר מכך, שהשינוע יהיה מבוקר.
עמיר פרץ: גם אם ישנעו אמוניה מהדרום לצפון, מספר המשאיות שינועו בכבישים יהיה הרבה יותר קטן מאשר מספר המשאיות שהיו בתנועה מהמכל בחיפה לכיוון הדרום.
עמיר פרץ: זאת אומרת, בכל מקרה רמת הסיכון מצטמצמת גם בשל - - - השינוע.
עמיר פרץ: לכן המפעל הוא פתרון אידאלי.
עמיר פרץ: כרגע אנחנו מנסים להכריע בעניין של פתרון הביניים ופה אנחנו צריכים לקבל את ההחלטה.
יורם ראב"ד: מעבר לאמירה שנאמרה פה והיא לא אמירה בעלמא שנאמרה לחלל האוויר - - -
עמיר פרץ: אל תעלה לוויכוח בבקשה.
עמיר פרץ: אני פתרתי את הוויכוח.
יורם ראב"ד: חס וחלילה.
יורם ראב"ד: אני לא פותח ויכוח.
יורם ראב"ד: אני מנסה להתייחס לעובדות.
יורם ראב"ד: אני רוצה לציין שבמקביל לשאלה של ההשקעות הרבות שאנחנו נדרש להשקיע אם וכאשר ניסינו להתקדם.
יורם ראב"ד: למשל, ביקשנו לבנות במפעל בצפון מיגון לאיזוטנקים.