GiliGold/VAD_KnessetCorpus huggingface dataset:
יריב לוין: אני מציע שאנחנו נתקן את החוק.
יריב לוין: אנחנו נקבע בסעיף קטן (ב)(1) עשרים מיליון במקום 89 מיליון.
יריב לוין: נעשה מגלה של 25 אחוזים ולא 15.
יריב לוין: 25 אחוזים בהעברות ונקבע את זה בהעברות בין תכניות.
יריב לוין: אתם לקראת קריאה שנייה ושלישית תעשו את בדק הבית שלכם ותראו עם מה אתם יכולים לחיות.
יריב לוין: אני מציע שתעשו את הבדיקה הפנימית שלכם.
יריב לוין: אם תגידו לנו שעשרים מיליון זה בעייתי ואתם רוצים קצת יותר, אנחנו גמישים ונסתדר אתכם.
יריב לוין: אני חושב שצריך באמת להסדיר את זה באיזושהי צורה שעושה שכל והיא הגיונית, סבירה ונותנת לכם את מרחב התמרון שאתם צריכים ולוועדה את יכולת הפיקוח שהיא צריכה.
יריב לוין: אני מציע לאשר לקריאה ראשונה את הנוסח המוצע.
מירי פרנקל-שור: סעיף 11 לחוק יסודות התקציב, 25 אחוזים מסך התקציב המקורי.
יריב לוין: כן.
יריב לוין: מי בעד אישור הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון - שינויים בתקציב הביטחון), התשע"ד-2014?
יריב לוין: הצעת החוק אושרה פה אחד.
יריב לוין: תודה.
יריב לוין: הישיבה נעולה.
יריב לוין: צהרים טובים.
יריב לוין: אני פותח את הישיבה.
יריב לוין: על סדר היום הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 46) (שינויים בתקציב הביטחון), התשע"ה-2014, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.
יריב לוין: בעקבות הישיבה שהייתה בהכנת החוק לקריאה ראשונה ושיחות שהיו לי גם עם שר הביטחון וגם עם ראש את"ק, אני מציע שאנחנו נוריד את סעיף קטן (1), אנחנו נתקן את סעיף קטן (2) כך שבמקום עשרים מיליון יבוא 35 מיליון, נתקן את ה-25 אחוזים לחמישים אחוזים, וסעיף (3) נשאר על מכונו, כפי שהיה קודם.
יריב לוין: אלה לפחות ההבנות שהיו.
יריב לוין: אני מוכרח לומר לפרוטוקול ששר הביטחון שב ופנה אלי וביקש שאני בכל זאת אעמיד את הסכום על חמישים מיליון שקלים, שפירושו שלא עשינו כלום ולכן עם כל ההערכה והרצון הטוב, אני לא חושב שיש מקום להיענות לבקשה הזאת.
יריב לוין: זאת הצעתי כדי לסכם את העניין.
יריב לוין: אני כמובן מוכן לשמוע אם יש הערות או התייחסויות נוספות.
ששון חדד: שני דברים.
ששון חדד: ראשית, כסעיף קטן (2), במקום שיהיה כתוב תכנית כלשהי, צריך לחזור לאותו ניסוח שהיה קודם, תחום פעולה כלשהו.
יריב לוין: כן זה מה שכתוב.
יריב לוין: תחום פעולה.
ששון חדד: אתה תיקנת רק את הסכום.
יריב לוין: לא.
יריב לוין: כתוב תחום פעולה.
מירי פרנקל-שור: הוא מתכוון בשני.
מירי פרנקל-שור: "יבוא".
ששון חדד: יבוא תחום פעולה.
יריב לוין: הבנתי.
יריב לוין: צודק.
יריב לוין: אין ויכוח.
ששון חדד: סעיף (3), לדעתי אין לו משמעות אם אני מבין נכון.
ששון חדד: הוא מיותר.
מירי פרנקל-שור: אם כן, איך אנחנו מפקחים על המט"ח?
ששון חדד: הממשלה רשאית גם עם החוק וגם בלי החוק.
מירי פרנקל-שור: היום סעיף 19(ה) קובע שכל העברה במט"ח תהיה הודעה לוועדה.
מירי פרנקל-שור: החלטת הממשלה קובעת שסכום מעל 35 מיליון דולר תהיה באישור הוועדה.
מירי פרנקל-שור: זאת אומרת שהממשלה רשאית לקבוע בסכום מסוים שיבוא לאישור הוועדה ואכן כך אתם פועלים.
מירי פרנקל-שור: אנחנו מעגנים את זה.
ששון חדד: השאלה היא אם זה הנוהג ואם זה מה שמחייב אותי, למה לכתוב את זה?
ששון חדד: אני הולך צעד אחורה.
ששון חדד: הרי התחלנו בזה שרצינו חמישים מיליון ואמר היושב ראש שהוא רוצה תהליכים אחרים.
ששון חדד: הוא שם את ה-35 מיליון.
יריב לוין: אני שמתי עשרים.
ששון חדד: תכף אני אדבר עניינית.
ששון חדד: אני מדבר לפני העניינית כי חשוב לי שלפחות הנוסח יהיה מתואם ומסוכם מילולית ואחרי כן אפשר לדבר באופן כללי.
יריב לוין: אני אומר ששר הביטחון ואתה ביחד הצלחתם לקפל אותי מרוב החוק, אם רוצים לדייק לפרוטוקול בתיאור תמונת המצב אבל מה שנשאר, זה איזשהו שינוי בכיוון נכון אבל לא כל השינוי שרצינו ואפילו לא קרוב לזה.
ששון חדד: השאלה אם סעיף (3) הכרחי בתנאים האלה ולדעתי לא.
ששון חדד: כמו שאתה ציינת קודם, רצית לשנות דברים ואכן שמנו את השינוי.
ששון חדד: השאלה אם לקבע משהו רק כדי להגיד את זה.
מירי פרנקל-שור: זה לא לקבע ולהגיד.
ששון חדד: זה הנוהג הקיים וזה החוק הקיים אבל המשפטן יתייחס לסה יותר טוב ממני ולכן אני לא אכנס לזה יותר.
ששון חדד: ברשותך.
ששון חדד: כמה מלים לגבי החוק עצמו.
ששון חדד: החוק הוא מקדמת דנא.
ששון חדד: אני לא יודע מתי גדליה גל עשה את התיקון הזה של ה-89 אבל אין ספק שבמשך עשרים שנים או משהו כזה קיים ותוקף במשך כל השנים האלה.
ששון חדד: אנחנו במהלך השנים האלה שינינו דברים, כאן שינו דברים, בממשלה שינו דברים.
ששון חדד: למעשה כאן אנחנו רוצים לעשות קפיצת דרך נוספת אלא שאני לא בטוח שקפיצת הדרך הזאת נבדקה עד הסוף.
ששון חדד: כל מה שאמרתי ליריב בארבע עיניים או בשמונה עיניים, זה מה שאני אומר.
ששון חדד: אני לא אומר משהו אחר אלא שאני אומר שאני לא בטוח שזה נבדק עד הסוף ואני לא בטוח שלא יכול להיות מצב שאנחנו ניפגע מזה.
ששון חדד: לכן אני ביקשתי אחרי הדיון – לא אמרתי את זה אצלך בישיבה אבל דיברתי עם מירי על כך – לפחות בין הנוהג הקיים, בין מה שמחייב אותי היום, בין החמישים שמחייבים אותי היום – זה לא נוהג, זה מחייב אותי – לבין ה-35, לשים או תקופת ביניים או לשים איזשהו זמן מרבי לאישור כדי שלא ניקלע למצב שבו עשינו את כל התהליך אבל החולה מת.
ששון חדד: זאת הבקשה שלנו.
יריב לוין: כלומר, לקבוע כאן שיש חובה לוועדה לדון עד תאריך מסוים.
ששון חדד: כן.
קריאה: יש כאן שתי חובות, חובה לאוצר וחובה לוועדה.
ששון חדד: חובה לוועדה כי עם האוצר הגענו לשיתוף פעולה ואנחנו לא מעלים את זה כאן אלא מסכמים בינינו.
ששון חדד: אני מדבר, כאן בוועדה, מרגע שמונחת הצעה, נשים את זה.
יריב לוין: אין דבר כזה.
יריב לוין: יש דבר כזה בוועדת הכספים?
יריב לוין: יש חובה לדון בעניין מסוים?
ששון חדד: אין שום חוק שמאפשר גם את החלק השני.
ששון חדד: כלומר, גם את ה-35 מיליון.
יריב לוין: מה אתה מדבר?
יריב לוין: אתה רוצה שנעשה את אותו סידור שקיים לגבי כל משרדי הממשלה?
יריב לוין: אני מוכן.
ששון חדד: אני לא דן על משרדי ממשלה אחרים.
ששון חדד: אני דן עלי.
יריב לוין: במקום 35 מיליון, כתוב 1.9 מיליון.
יריב לוין: אתה מוכן לזה?
יריב לוין: אתה צודק, באמת אין סידור כזה לאף אחד.
ששון חדד: אני מדבר על תקופה בה נלמד את זה.
יריב לוין: אגב, במקום חמישים אחוזים, שם יש 15 אחוזים.
ששון חדד: ההצעה שלך בזמנו הייתה לשישים אחוזים אבל נעזוב את זה בצד.
ששון חדד: דיברנו על זה בנפרד.
ששון חדד: לא נדון בנושאים האלה.
ששון חדד: אני רוצה לבקש לשים תקופת ביניים.
יריב לוין: אי אפשר.
יריב לוין: הכנסת בהעברות תקציביות לא קוצבת לעצמה תקופה.
יריב לוין: זה לא קיים.
יריב לוין: אני לא אצור תקדים כזה.
ששון חדד: אנחנו עושים כאן תהליך.
ששון חדד: מקטינים את התהליך שקיים.
ששון חדד: זה תהליך שעובד מקדמת דנא.
יריב לוין: עובד אבל לא טוב.
ששון חדד: אני לא חושב שהוא עובד לא טוב.
ששון חדד: זאת כבר שאלה של השקפה.
יריב לוין: זאת לא שאלה של השקפה.
יריב לוין: אני אומר לך כמי שעומד בראש הוועדה המשותפת לתקציב הביטחון שהיא לא יכולה למלא את תפקידה.
יריב לוין: זה המצב.
ששון חדד: לא ביקשנו שהכנסת לא תעשה את תפקידה.
יריב לוין: אבל היא לא יכולה לעשות את תפקידה.
ששון חדד: ביקשנו לקצוב את זה בזמן.
יריב לוין: אני לא יכול לעשות שינוי כזה.
יריב לוין: לא יכול.
יריב לוין: אם היה תקדים אם היו בוועדת הכספים הסדרים כאלה, הייתי אומר ניחא, אבל לא קיים דבר כזה.
יריב לוין: אני לא אצור כאן תקדים שהכנסת כבולה מבחינת מועד הדיון שלה.
יריב לוין: אתה מבקש לייצר דבר שלא קיים בכנסת, שלוועדה תהיה חובה לדון בעניין ולקבל ולאשר במועד מסוים.
ששון חדד: לא דיברתי על לאשר.
ששון חדד: אני דיברתי על חובת דיון.
יריב לוין: לא קיים.
יריב לוין: אני לא אקבע תקדים כזה ולא אכניס דבר כזה.
ששון חדד: גם כך אנחנו עושים כאן תקדים.
יריב לוין: אנחנו לא עושים כאן תקדים.
יריב לוין: אנחנו עושים תקדים הפוך.
יריב לוין: אם היינו רוצים לקבוע תקדים, היינו קובעים 1.9 ואז היינו קובעים את התקדים שתקציב הביטחון הולך באותו מסלול כי כל התקציבים האחרים.
יריב לוין: אנחנו לא שם.
יריב לוין: אנחנו נמצאים במקם בו אתה נמצא פי 15 או פי 20 ממה שקיים אצל כל האחרים.
יריב לוין: אנחנו החלטנו להוריד קצת את הרף כדי שיהיה קצת יותר פיקוח שהוא רחוק מאוד מהפיקוח האמיתי והמלא.
ששון חדד: זה שליש מהחוק.
ששון חדד: זה שליש ממה שהיה לפני כן.
ששון חדד: 35 אחוזים פחות ממה שיש היום בנוהג.
יריב לוין: כן, אבל כמה זה בפועל?
יריב לוין: הרי כבר עברנו וראינו שבפועל מה שזה ישנה, זה יביא מספר של בקשות העברה בודדות נוספות אל שולחן הוועדה ולא מעבר לזה.
ששון חדד: זה אני לא יודע.
יריב לוין: אנחנו יודעים.
יריב לוין: אתה יודע וגם אני יודע.
יריב לוין: אנחנו יודעים את זה.
ששון חדד: אני יכול רק להעריך את זה.
יריב לוין: בדקנו ואנחנו יודעים.
יריב לוין: לא צריך להעריך.
יריב לוין: אנחנו יודעים מה היה כאן בזמן האחרון וכמה בקשות שחוצות את הקו הזה ישנן וכמה תהיה התאמה לקו בהתנהלות השוטפת שלכם.
יריב לוין: לכן התוצאה הסופית תהיה שיהיה כאן שיפור קטן.
יריב לוין: אין ספק שאם היינו משאירים את סעיף (1), היינו עושים מהפכה גדולה.
יריב לוין: לכן אני אומר שכאשר אנחנו מוותרים על סעיף (1), אנחנו ויתרנו כמעט על כל החוק.
יריב לוין: אני מבין את זה.
יריב לוין: תאמינו לי, אני מבין.
יריב לוין: אני מוכן לעשות אתכם עסקה.
יריב לוין: אני מוכן להשאיר את סעיף (1) ולהגדיל כאן את הסכום, אם אתם רוצים.
יריב לוין: אתם מוכנים לזה?
יריב לוין: אני מסכים.
ששון חדד: מה זה להגדיל את הסכום?
יריב לוין: הסכום כאן יהיה חמישים ונשאיר את סעיף (1).
יריב לוין: אתם מסכימים?
ששון חדד: זה זורק אותי מנקודת מבט.
יריב לוין: חבר'ה, כולנו מבינים.
יריב לוין: אני שואל לפרוטוקול ואני עונה בשמכם: לא רוצים.
יריב לוין: זה הרי ברור.
ששון חדד: אני לא יודע אם אנחנו לא רוצים, אבל בטח אני לא יודע לענות עכשיו.
ששון חדד: זאת בקשה ראשונה.
יריב לוין: אני לא יכול לעשות את זה.
ששון חדד: בקשה שנייה.
ששון חדד: אנחנו דיברנו על החמישים אחוזים ואני עדיין מתלבט בזה ואני רוצה באמת להעלות את ההרהורים שלי.
ששון חדד: נתת לי כדוגמה, זרק לטקו, שנניח יש לי תחום פעולה ואני עכשיו הולך ומאפס אותה, שזה נראה לי לא לגיטימי או עושה לה משהו לא טוב, אני רוצה להסתכל לרגע מהכיוון ההפוך.
ששון חדד: נניח שאני מגדיל תחום פעולה, אם אני מגדיל אותו בחמישים אחוזים, זה יכול להיות תחום פעולה מאוד קטן שאני מגדיל אותו בחמישים אחוזים, ואני מוצא את עצמי לפעמים אפילו במספרים מאוד קטנים מגיע לזה.
יריב לוין: מה זה לפעמים?
יריב לוין: פעם בשנה?
ששון חדד: לא, לא משנה.
ששון חדד: הרי אנחנו רוצים לעשות את הדברים האלה בחכמה כי הרי בפעם הבאה כשזה יגיע, בערך בעוד עשרים שנים ידונו בזה.
יריב לוין: אי אפשר לדעת
ששון חדד: בקצב שלנו, זה מה שקורה.
יריב לוין: אם מישהו היה אומר לי בכנסת הקודמת, עת הבאתי את פיזור הכנסת, שאני אעשה את זה גם בכנסת הזאת, הייתי חושב שהוא צוחק עלי.
יריב לוין: עובדה שזה קרה לי פעם שנייה רצוף.
יריב לוין: אין לדעת.
ששון חדד: אנחנו מוכנים לקבל את ההצעה שלך.
ששון חדד: חמישים תמורת הסעיף הראשון.
יריב לוין: מוכנים?
יריב לוין: יופי.
מירי פרנקל-שור: זה נשאר באחוזים.
יריב לוין: וסעיף (1) נשאר.
קריאה: סעיף (1) כמו שמופיע כאן.
ששון חדד: מה זה מופיע כאן?
ששון חדד: יכול להיות שזה לא אותו ניסוח.
קריאה: אנחנו בכל מקרה נקריא אותו.
יריב לוין: בסדר.
יריב לוין: אתם עומדים מאחורי זה, שלא יגיעו אלי אחר כך טענות משר הביטחון ומסביבתו.
יריב לוין: אתם רוצים לוודא אתם שזה מקובל עליהם?
ששון חדד: כמה זמן?
יריב לוין: עכשיו.
יריב לוין: נעשה הפסקה של כמה דקות ותשאלו אותו.
יריב לוין: שלא יהיה מצב שעשיתי מחטף.
מירי פרנקל-שור: זאת אומרת, פסקה (1) נשארת.
מירי פרנקל-שור: בואו נבין.
ששון חדד: בואו נבין את זה עד הסוף.
מירי פרנקל-שור: פסקה (1) נשארת.
מירי פרנקל-שור: פסקה (2) נשארת בשינויים הבאים: במקום סכום העולה על עשרים יהיה חמישים מיליון שקלים או על חמישים אחוזים, הנמוך מביניהם.
ששון חדד: כאן עוד לא דיברתי על החמישים אחוזים.
ששון חדד: בסדר.
ששון חדד: לדעתי האינטרס שלך הוא שזה יעלה על חמישים אחוזים ולא ירד מחמישים אחוזים, אבל בסדר, נעזוב את זה.
מירי פרנקל-שור: כמובן מה שאתה ביקשת לשנות, תכנית לתחום פעולה, זה כמובן חוזר לתכנית.
מירי פרנקל-שור: פסקה (3), אנחנו יכולים לדבר.
קריאה: למה פסקה (3) קשורה?
ששון חדד: פסקה (3) לא קשורה.
מירי פרנקל-שור: יוצא שאנחנו חוזרים להחלטת הממשלה ואם כן מדוע שלא נעגן את החלטת הממשלה עד הסוף.
ששון חדד: אתה רוצה לעשות הפסקה של חמש דקות?
יריב לוין: חמש דקות הפסקה.
יריב לוין: אני מחדש את הישיבה.
יריב לוין: אנחנו חוזרים לדיון בנושא הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 46) (שינויים בתקציב הביטחון), התשע"ה-2014.
יריב לוין: הפסקנו בנקודה בה הצעתי הצעה שלשמחתי ולהפתעתי הייתם מוכנים לקבל אותה.
יריב לוין: זה המצב נכון לעכשיו או שאנחנו חוזרים חזרה?
ששון חדד: האמת היא שמשפטית לא פתרנו את הבעיה ואנחנו מתלבטים, אם אני הולך לעשות את השינוי הזה, עד כמה הוא עמוק.
מירי פרנקל-שור: בדיון הקודם אמרתם שכך אתם פועלים בכל מקרה.
יריב לוין: אני אומר לך שיש בזה שינוי מהותי.
יריב לוין: אם אתם מוכנים לו, אני מאושר אבל אני לא אמכור לכם שזה שינוי קטן.
יריב לוין: זה שינוי גדול.
יריב לוין: השינוי השני הוא באמת קטן.
ששון חדד: מאוד יכול להיות שבעקבותיו יקרו כמה דברים שאני לא בטוח שאנחנו רוצים שיקרו, לאו דווקא בתוך הוועדה אלא במקום אחר.
יריב לוין: בתורת הנסתר אני חלש.
ששון חדד: אנחנו מוכנים לזה.
ששון חדד: חמישים מיליון.
ששון חדד: עם כל הקשיים שיש בדבר הזה, לפי הנהלים שנמצאים היום.
ששון חדד: למעשה הנוהג שנמצא היום בפועל לגבי הדיווח שלנו אליכם.
יריב לוין: זה לא נוהג.
יריב לוין: זה החוק.
יריב לוין: מה שכתוב בחוק, זה מה שיהיה.
יריב לוין: לא עכשיו עם פרשנות.
ששון דד: בלי פרשנות.
ששון דד: אתה כותב את זה בלי פרשנות.
ששון דד: אתה כותב את מה שכתוב.
מירי פרנקל-שור: אם כן, פסקה (1) חוזרת.
מירי פרנקל-שור: בפסקה (2) השינויים יהיו כאלה ואני קוראת מהאמצע: "תכנית כלשהי בסכום העולה על חמישים מיליון שקלים חדשים".
יריב לוין: אנחנו חוזרים לתכנית.
יריב לוין: אנחנו מתקנים את התיקון שתיקנו.
מירי פרנקל-שור: "תכנית כלשהי בסכום העולה על חמישים מיליון שקלים חדשים או על חמישים אחוזים מהתכנית המקורית, הנמוך מביניהם".
ששון חדד: השאלה אם החמישים אחוזים, ברגע שאנחנו יודעים לתחומים ותכניות, מהווים מועקה.
ששון חדד: היום אלה תכניות.
יריב לוין: אני יודע אבל אתם רוצים.
ששון חדד: אנחנו הולכים אתך.
יריב לוין: אנחנו לא פותחים את החמישים אחוזים.
יריב לוין: מה עם סעיף (3)?
קריאה: עומד בעינו.
יריב לוין: סעיף (3) בעינו עומד.
יריב לוין: זה מה שמסוכם.
יריב לוין: אחר כך כל נהלי הדיווח והעבודה יותאמו לסיכום הזה על פי מה שכתוב בחוק שכולנו מחויבים לו.
יריב לוין: בסדר גמור.
יריב לוין: אני מעמיד את זה להצבעה.
יריב לוין: מי בעד אישור הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון מס' 46) (שינויים בתקציב הביטחון), התשע"ה-2014 עם התיקונים?
יריב לוין: אושר פה אחד תרתי משמע, לקריאה שנייה ושלישית.
יריב לוין: רק תסיקו מכך שאנחנו אוהבים לראות אתכם כאן ורוצים לראות אתכם כאן.
יריב לוין: אני עובר לתקנות הפיקוח על יצוא ביטחוני (רישיונות)(תיקון), התשע"ה- 2015.
יריב לוין: אנא, הקרא.
תובל צלנר: "תקנות הפיקוח על יצוא ביטחוני (רישיונות)(תיקון), התשע"ה-2015 תיקון תקנה 14 1.
תובל צלנר: בתקנה 14(א)(1) לתקנות הפיקוח על יצוא ביטחוני (רישיונות), התשס"ח-2008, במקום "עד תום 60 ימים" יבוא "עד תום 40 ימים".
תובל צלנר: תחילה ותחולה 2.
תובל צלנר: תחילתן של תקנות אלה 30 ימים מיום (להלן – יום התחילה) פרסומן והן יחולו על בקשות שהוגשו לאחר יום התחילה".
הילה ארליך: אני אסביר.
הילה ארליך: התקנות האלה קובעות פרוצדורות לעניין הגשת בקשות לרישיונות, הן גם קובעות את קבועי הזמן שמחייבים את הרשות המוסמכת לתת רישיונות, להעניק רישיונות.
הילה ארליך: אנחנו השתפרנו – אגף הפיקוח על הייצוא הביטחוני השתפר בשנים האחרונות, בעיקר ברישיונות בלתי מסווגים, שהטיפול בהם הוא מהיר יותר, ועל כן, בהנחיית מנכ”ל משרד הביטחון אנחנו מבקשים להוריד לעצמנו את הרף ל-40 ימים.
הילה ארליך: אגב, אנחנו נותנים רישיונות בהרבה פחות מזה, בממוצע.
הילה ארליך: קורה לעתים שזה קצת יותר, אבל אנחנו נותנים רישיונות בהרבה פחות.
הילה ארליך: אז זה התיקון שאנחנו מציעים פה.
מירי פרנקל-שור: כדאי, אולי, להגיד שמדובר ברישיונות שיווק.
הילה ארליך: מדובר, כמובן, ברישיונות שיווק, לא ברישיונות ייצוא.
הילה ארליך: רישיונות ייצוא ניתנים הרבה יותר מהר, ברמת 12-10 ימים.
הילה ארליך: אנחנו מבקשים, למרות שזה לא מופיע פה, בתיאום עם היועצת המשפטית של הוועדה, להוסיף עוד תיקון קטן לתקנות האלה – בסעיף 2 (ח) נקבע מי רשאי להגיש בקשה, לחתום על בקשה בשם תאגיד, ונקבע שם: "היה המבקש תאגיד, תיחתם הבקשה ביד נושא משרה כמשמעו בחוק החברות, התשנ"ט-1999, או ביד מי שהתאגיד הסמיכו לחתום עליה בשמו, בהסכמת ראש האגף".
הילה ארליך: האמירה שתאגיד יכול להגיש רישיונות בידי מי שאינו עובד שלו, בהסכמת ראש האגף, היא מעט בעייתית עבורנו.
הילה ארליך: נוצר מצב של תופעה שנקרא לה בשם – "מתווכים", אם להשתמש בלשון נקיה ויפה בוועדה הזו, מגישי בקשות שאינם עובדי התאגיד, או נושאי משרה בו.
הילה ארליך: אנחנו סבורים שהנורמה שקבועה פה היא לא נכונה, אגב, העמדה של ראש אפ"י הנוכחי, שלצערנו לא נמצא פה כיוון שהוא בנסיעה ארוכה בחו"ל, העמדה שלו היא לא לתת את האישורים האלה.
הילה ארליך: זה דורש הסכמת ראש אגף, והמדיניות שלו היא לא לתת את האישורים האלה, אבל יש כאלה שאושרו על ידי ראשי אפ"י קודמים.
הילה ארליך: אנחנו מבקשים לשנות את המילה "או בידי עובד התאגיד שהתאגיד הסמיכו לחתום עליה בשמה, בהסכמת ראש האגף".
הילה ארליך: כלומר, שתהיה אפשרות, כמובן, לתאגיד, להסמיך עובד שלו, אבל לא מישהו שאינו עובד שלו, לצורך הגשת - - -
יריב לוין: כמה אנשים מותר להסמיך?
אחז בן ארי: לכאורה אין מגבלה.
יריב לוין: כי זו השאלה.
יריב לוין: שלא יהיה מצב - -
הילה ארליך: אין מגבלה.
הילה ארליך: זה כתוב בהמשך.
יריב לוין: - - תלוי באדם אחד בלבד שיכול ש - - -
הילה ארליך: לא, לא.
הילה ארליך: זה כתוב בהמשך: "בהסכמת ראש האגף, רשאי להסמיך יותר מאדם אחד לחתום בשם התאגיד".
הילה ארליך: את זה אנחנו לא משנים.
מאיר שטרית: זה סותר את מה שכתוב בצו העיקרי.
מאיר שטרית: בצו העיקרי כתוב שאתם רוצים שרק ראש אגף יאשר, ואף אחד אחר לא.
הילה ארליך: לא, זה לא המצב.
הילה ארליך: אנחנו מבקשים בתקנות הרישום במרשם לצמצם את מספר החותמים.
הילה ארליך: התהליך הוא כזה – חברה, כדי להיות יצואן ביטחוני, צריכה דבר ראשון להירשם במרשם, ואז לבקש רישיונות.
הילה ארליך: על הרישום במרשם אנחנו לא סבורים שצריך להיות יותר מאדם אחד שיחתום על בקשות לרישום במרשם, זה תהליך שמתבצע אחת לחמש שנים על ידי תאגיד, לא נראה לנו נכון שראש אפ"י יתעסק בלאשר עוד אנשים שיחתמו על בקשה כזו.
מאיר שטרית: למה בכלל צריך להגיש בקשות לרישום במרשם?
הילה ארליך: במסגרת הרישום במרשם של הייצוא הביטחוני, אנחנו בודקים את היצואן עצמו, כלומר, בודקים את היצואן ואת האנשים - - -
מאיר שטרית: מישהו מדבר עם מישהו שהוא מעוניין - - מחר הוא הולך לדבר עם מישהו במדינה אחרת ומציע לו - הוא לא יכול לעשות א זה לפי החוק.
יריב לוין: ברור.
יריב לוין: זה גם ברור למה.
מאיר שטרית: השאלה – למה?
יריב לוין: מכיוון שאז התוצאה תהיה שאתה מגיע למין עמדה שמכניסה את המדינה למקום שבו היא בעצם מטילה וטו על המכירה לאותה מדינה שניה, וביחסי החוץ שלך ייצור לך בעיה שהיא מיותרת לחלוטין.
יריב לוין: זה הגיוני שהתהליך יתחיל מזה שקודם בן אדם יברר שאין בעיה כאן ואז ילך לשווק, ולא ליצור מצב שהוא יסבך אותך בעימות עם מדינה, שקיבלת החלטה פוזיטיבית לא למכור לה.
אחז בן ארי: אבל זה החוק כרגע.
יריב לוין: זה ברור לחלוטין, זה גם הגיוני לגמרי.
הילה ארליך: בתחום הרגיש הזה, זה החוק.
הילה ארליך: המחוקק קבע שבתחום הרגיש הזה של ייצוא ביטחוני - - -
מאיר שטרית: החוק לא מפריד בין נשק של המדינה ובין - - -
קריאה: IWI?
מאיר שטרית: אני לא יודע את שם החברה, אבל - - -זה דבר שאין לו עליו שום חיסיון, שום שמירה, ומוכרים את זה לכל מאן דבעי.
מאיר שטרית: אז אם הוא הולך למכור רובה למישהו אחר הוא צריך לבקש אישור מה - - מראש?
הילה ארליך: בוודאי.
הילה ארליך: דווקא במקרה של אקדחים יש חובה נוספת לפי חוק כלי ירייה.
הילה ארליך: זה כל כך רגיש.
הילה ארליך: דווקא אקדחים - נכון שזה לא טכנולוגיה רגישה, זה לא סודי, זה מוצר בלמ"סי, אבל הוא מאד רגיש בהקשרים של זכויות אדם, שיגיע חלילה למדינות שיש בהן בעיה של נניח יחסי משטר-אזרחים, וכו', אנחנו מאד נזהרים במתן רישיונות לכלי ירייה.
אחז בן ארי: וכל מדינה עושה את זה.
מאיר שטרית: אני אגיד לכם מה מטריד אותי.
מאיר שטרית: במצב הנוכחי אנשים יכולים להתעסק בסחר נשק, זה בדרך כלל יוצאי צבא, לשעבר.
מאיר שטרית: אני חושב שיש פה הגנה שכל חונטה מגינה על עצמה.
מאיר שטרית: לא רוצים לתת לאדם חדש להיכנס לנושא.
מאיר שטרית: ולכן יש פה הגנה מוגזמת, לדעתי, שכדי להתחיל בכלל לטפל בזה אדם צריך להגיש בקשת רישום, לעבור ויה דולורוזה.
הילה ארליך: לא, אני חייבת להגיד - אין מגבלה בכלל.
הילה ארליך: אין שום בעיה להירשם במרשם.
הילה ארליך: כל אדם וכל חברה רשאים להירשם במרשם.
הילה ארליך: הם עוברים בדיקה מאד בסיסית, ביטחונית.
מאיר שטרית: למה זה לקוח 60 יום?
הילה ארליך: זה לא לוקח 60 יום.
יריב לוין: זה לוקח יותר מ 60 יום.
מירי פרנקל-שור: להיות רשום במרשם זה התנאי הבסיסי - - -
יריב לוין: יש תהליך תלת שלבי פה, לעסק הזה.
יריב לוין: יש תהליך של שלושה שלבים.
יריב לוין: שלושה סוגים של - - -
מאיר שטרית: זה דיון בתקנות ואני מודה שאני לא מכיר את החוק ולא את התקנות, אני נתקל בו פעם ראשונה.
מאיר שטרית: אבל החיסרון שלי הוא שאני קורא את החוק - - אז בקווים כלליים תראו לנו מה הפרוצדורה.
מאיר שטרית: מה התהליך?
הילה ארליך: חוק הפיקוח על הייצוא הביטחוני קובע שלגבי ייצוא ביטחוני ודו שימושי ממדינת ישראל למדינות אחרות יתבצע פיקוח מטעמים של ביטחון המדינה, יחסי החוץ שלה, והתחייבויותיה הבינלאומיות.
הילה ארליך: אלה הטעמים שאנחנו בוחנים כשאנחנו בוחנים האם לתת רישיון או לא.
הילה ארליך: התהליך הוא - - -
מאיר שטרית: פעם הפיקוח הזה היה בידי סיב"ט?
הילה ארליך: פעם הפיקוח הזה היה בידי סיב"ט, שהוא האגף במשרד הביטחון שתפקידו לקדם את הייצוא הביטחוני.
הילה ארליך: היה לא נכון שהחתול ישמור על השמנת.
הילה ארליך: היו כל מיני תהליכים ברמה הבינלאומית שאין המקום להרחיב עליהם פה, והגענו בשעה טובה – הפרדנו מסיב"ט והקמנו את אפ"י – אגף הפיקוח על הייצוא.
הילה ארליך: הגענו למצב של הקמת אגף בחקיקת חוק, תקנות וצווים.
הילה ארליך: החוק קובע שלושה שלבים: אחד, שלב גנרי.
הילה ארליך: בשביל להיכנס להיכל התהילה של היצואנים הביטחוניים אתה צריך להירשם במרשם הייצוא הביטחוני.
הילה ארליך: למה?
הילה ארליך: אני רוצה להסביר למה – פעם אחת בחמש שנים אנחנו בודקים שמי שמתעסק, מי שמקדם יצוא ביטחוני רגיש, אנחנו רוצים לראות שאין לו אישומים פליליים מאד חמורים, שאין לו עבר ביטחוני פח"עי.
הילה ארליך: אנחנו בודקים ברמה הבסיסית האם זה אדם - - -אגב, היו לנו בקשות עם עבר פלילי שאישרנו אותן.
הילה ארליך: אין פה איזו חונטה, כמו שחבר הכנסת שטרית ציין, זה לחלוטין לא המצב.
הילה ארליך: אני חושבת שאפשר לספור על אפילו על פחות מכף יד אחת את המקרים שלא אישרנו.
הילה ארליך: זה השלב הראשון.
הילה ארליך: זה קורה פעם בחמש שנים, רישום במרשם.
הילה ארליך: ברגע שחברה רשומה, רושמת את אנשי השיווק שלה, אנחנו בודקים אותם ואם הכל בסדר, היא יכולה להגיש רישיונות.
הילה ארליך: הרישיונות שהיא נדרשת להם הם שני שלבים, בדרך כלל: רישיון שיווק לפעולות שיווק, קידום מכירה של ציוד מפוקח, של ידע מפוקח.
הילה ארליך: לפני שמוכרים, כשרוצים ליצור קשר עם לקוח, וכפי שיו"ר הוועדה ציין – זה אחד הדברים שהכי מטרידים אותנו.
הילה ארליך: רוצים ליצור קשר, נניח, עם לקוח במדינה אסטרטגית, שיש לגביה כל מיני אינטרסים של מדינת ישראל – אנחנו מבקשים לדעת מראש מה אתה עומד למכור שם, ואם זה מוצר מאד רגיש – איזה יכולות אתה תציע ללקוח ואיזה יכולות לא תציע, כדי שלא תציע יכולות שאחר כך אנחנו נסרב, והמדינה תימצא במצב לא נעים מול אותו לקוח, מול אותה מדינה אסטרטגית.
הילה ארליך: לכן נדרש רישיון שיווק.
הילה ארליך: השיווק מאפשר גם לחתום חוזה, מאפשר להתקדם, עד לשלב של העברת הציוד.
הילה ארליך: השלב השני והסופי – אדם או חברה שמבקשים להוציא את הציוד מהארץ, ברגע האחרון צריכה לקבל רישיון ייצוא.
הילה ארליך: זה רישיון שניתן יחסית מהר, שוב – מספר המקרים שאנחנו נתנו רישיון שיווק ולא נתנו רישיון ייצוא זה רק במקרה שיש שינוי מדיני מאד משמעתי לגבי אותה מדינת יעד.
הילה ארליך: כלומר, שמשהו השתנה.
הילה ארליך: כמובן שיש לנו גם אפשרות לבטל רישיונות, אבל אנחנו עושים את זה מאד בזהירות, מאד מעט, כשבלתי אפשרי לאשר את הייצוא.
הילה ארליך: זה התהליך.
מאיר שטרית: - - - עכשיו לאחרונה, שאפשר לדבר עליו, כשנפסלה מכירת מטוסים לניגריה.
יריב לוין: לא נדבר על זה עכשיו.
מאיר שטרית: בסדר, זה פורסם בעיתון.
הילה ארליך: אז זה התהליך, בעיקרו.
הילה ארליך: הרבה יצואנים רשומים, כ-1,300, חלקם יחידים וחלקם חברות.
הילה ארליך: האגף מאד משתדל להתייעל.
הילה ארליך: הוא לא היה מאד יעיל, אנחנו מודים, בשנים הראשונות להקמתו.
הילה ארליך: היו חבלי לידה לא פשוטים.
הילה ארליך: הוא קם מאד מהר בעקבות אותם אירועים.
הילה ארליך: אנחנו משתדלים מאד להתייעל, וזו אחת הסיבות שאנחנו פה.
מירי פרנקל-שור: יש לי שתי הערות ושאלה – אני מפנה לדוח מבקר המדינה, וגם כתבתי בסקירה שלי לחברי הכנסת.
מירי פרנקל-שור: דוח מבקר המדינה משנת 2013 מדבר על הבעייתיות ואורך הזמן שלוקח לאפ"י לטפל ברישיונות שווק.
מירי פרנקל-שור: עכשיו השאלה: הבקשה לקיצור הזמנים שלכם היא מאד מבורכת, והשאלה אם תוכלו לעמוד בסד הזמנים הזה לאור מה שמפרסם מבקר המדינה.
יורם זיפלינגר: בשנים האחרונות – אנחנו מדברים כרגע על רישיונות לייצוא מוצרי בלמ"ס למדינות מסוימות.
יורם זיפלינגר: לוחות הזמנים היו סביב ה-30 ימים, למרות שהחוק אפשר לנו עד 60 ימים.
יורם זיפלינגר: השנה האחרונה היתה שנה שבה לוחות הזמנים קצת עלו בגלל אירועים מאד מאד ספציפיים, אבל אנחנו צופים שלוחות הזמנים יחזרו ל-30 ימים, כך ש-40 ימים באמת נותן לנו את הכלים - - -
מירי פרנקל-שור: 30 ימים מיום הגשת הבקשה לאפ"י?
יורם זיפלינגר: מיום הגשת הבקשה באופן שמאפשר לנו לטפל בבקשה.
קריאה: או השלמתה.
מירי פרנקל-שור: מה זה "באופן שמאפשר"?
קריאות: - - -
מירי פרנקל-שור: רגע, אני רוצה להבין: כמה זמן לוקח מיום הגשת הבקשה עד שאפ"י מתייחס?
מירי פרנקל-שור: כיוון שיש הבדל בין 30 ימים מיום הגשת הבקשה, או – מוגשת בקשה לאפ"י - - -
הילה ארליך: אני רוצה להסביר: המערכות של אפ"י מאד התקדמו בעניין הזה, וחשוב שתכירו את זה.
הילה ארליך: כשבאפ"י מתקבלת בקשה, מוצאת הודעה ליצואן שהתקבלה הבקשה, תוך ימים בודדים.
קריאה: באותו יום, במייל.
הילה ארליך: באותו יום, לאותו יצואן, שהתקבלה הבקשה.
קריאה: - - -
מירי פרנקל-שור: - - להשלים פרטים?
הילה ארליך: מספר ימים בודדים.
הילה ארליך: קצין רישוי באפ"י, אחד מנושאי התפקידים שאחראי על רישוי באפ"י בודק את הבקשה.
הילה ארליך: היצואנים שעובדים אתנו באופן קבוע יודעים איך להגיש בקשה והבקשות מוגשות יפה.
הילה ארליך: יש לך סטטיסטיקה לגבי כמה מקרים אנחנו מחזירים?
יורם זיפלינגר: אין לנו את הנתונים כמה בקשות מוחזרות אבל חשוב לזכור שהחוק מאפשר לנו - - פונה חזרה ליצואן להשלים חומרים ונתונים.
יורם זיפלינגר: יש לנו הפסקה של לוחות הזמנים ויש שם 60 ימים - - -
מירי פרנקל-שור: אבל זה בדיוק העניין.
מירי פרנקל-שור: אם אתם מבקשים מהוועדה – ונכון שכתוב בתקנה "40 יום מיום ההשלמה", אבל אם הבקשה שוכבת - - הרי בסך הכל יש מטרה להקל בתהליכים מרגע הגשת הבקשה עד לייצור הציוד מחוץ לישראל, אז אנחנו מנסים - - -
הילה ארליך: הבקשה לא שוכבת.
הילה ארליך: נקודה.
הילה ארליך: הבקשה מטופלת.
מירי פרנקל-שור: צריך לחדד את העניין: הבקשה מוגשת לאפ"י, נבדקת תוך כמה ימים, ו- 40 ימים - - -
אחז בן ארי: אנחנו לא ביקשנו כאן להאריך את הזמן.
אחז בן ארי: ביקשנו לקצר.
אחז בן ארי: המנכ"ל הורה שזה יהיה התקן.
מירי פרנקל-שור: אבל אנחנו יודעים על קשיים ולכן אנחנו אומרים, לאור מה שכתוב בדוח מבקר המדינה - - -
הילה ארליך: במילה אחת - הקשיים - - -
מירי פרנקל-שור: אני לא רוצה שהוועדה תאשר 40 ימים ובסופו של יום, אתם לא יכולים לעמוד - - -
מאיר שטרית: תני לי לחדד.