A "szakirodalom ismerete" például a fásszárú dísznövényfajták esetében nem csak <url>írást és szóbeli nyektetetést (<url>) jelentett, hanem gyakorlati növényismereti beszámolókat is, ahol föl kellett ismerni a növényt, és esetenként néhány szemmel nem látható tulajdonságát is meg kellett emlegetni. Mit gondolsz, mi ment jobban a népnek: a fölismerés, vagy a csakcsak beugrott névhez fűzött karattyolás?