Egy nyilvánvalóan rossz döntés után egy félsoros "ja, ezt elbaltáztam/tuk" helyett kilométerhosszú apológiák születnek arról, hogy miért is volt a döntés mégis jó (mert így láttam, húzzál), ellentmondásos monológok arról, mit is csinál, mit néz/nem néz, stb. Mondd már meg, mi a garancia arra, hogy a borítékolható következő szarvashibánál (mert senki sem hibátlan) nem áll fel ugyanez a sorfal?