Hasonlóképpen a magánhangzóknál: a 'szív' jelentésű szó töve a latinban cord, a görögben kard, az angolban heartm a szláv nyelvekben szerd, a litvánban šird. Ebből világosan látható az előző logika alapján, hogy a szókezdő msh. k volt az alapnyelvben; na de mit kezdjünk a tőmagánhangzóval?