Han har längre att vänta.
Folk i Sunderland gör inte alltid som de blir tillsagda. Före omröstningen om Storbritanniens medlemskap i Europeiska unionen uppmanade den nissanske verkställande direktören folk att rösta för att stanna kvar och betonade fördelarna för Nissan, regionens största arbetsgivare, att stanna kvar på den inre marknaden.
De ignorerade honom, med knappt två tredjedelar av väljarna i Sunderland som röstade för att lämna landet.
Paul Watson, ledare för Labour and Co-operative i kommunfullmäktige sedan 2008, säger att människor värdesätter Nissans bidrag till den lokala ekonomin - det är regionens största arbetsgivare, som tillhandahåller arbete för 7 000 människor - men att Sunderland är vant vid de vagarier i världsekonomin som har stora effekter hemma.
Kolindustrin här drev imperiet med hundratusentals anställda för att arbeta på Durhamfältet i massor av gropar.
Industrin formar fortfarande den lokala kulturen; Washington, den nya staden bredvid Nissan-fabriken, förblir i själva verket en sammanslagning av omkring ett dussin pit-byar, där människor fortfarande identifierar sig med sitt omedelbara område snarare än med det bredare nordöstra.
När groparna stängdes på 1980-talet - ett offer för höga kostnader i förhållande till importerat kol och en utdragen kamp om överlägsenhet mellan gruvförbunden och Thatcherregeringen - lärde sig människor den hårda vägen att den globala handelns våg snabbt kan gå ut.
I Washington beklagar de sig inte över själva förlusten av groparna, eftersom de förde med sig sitt eget fruktansvärda arv av arbetssjukdomar, men de beklagar bristen på något att ersätta dem med.
Shipbuilding var Sunderlands andra stora förlust. I ett skede kunde floden Wear, som delar staden, skryta med att den stod för en fjärdedel av världens nya fartyg. För bara 50 år sedan var det fortfarande en internationell styrka, men nu finns det få tecken på att industrin någonsin existerat.
Watson säger att de verkliga mörka dagarna för Sunderland - 1980-talet, när staden rasade under de kombinerade nedläggningarna av gropar och varv - nu ligger bakom det. Ekonomin har återuppfunnits, med call centers, Nissan och nu en spirande teknik scen plocka upp slack.
"De stora monolitiska industrierna har försvunnit", sade Watson, som en gång arbetade på ett varv, "men andra saker har kommit in. Det handlar om att ha en strategi, och vår strategi är helt enkelt att göra Sunderland välmående."
På Sunderland Software City, ett tekniknav som inte skulle vara opassande i Londons Silicon Roundabout, en del av den visionen håller på att slå in. Det finns specialeffekter företag, webbdesigners och spel beslutsfattare.
David Van der Velde, vd för Consult and Design, en digital byrå baserad i centrum, säger att människor i nordöst har en naturlig uppfinningsrikedom som lämpar sig för teknikföretag.
"Sunderland har alltid varit en plats där människor gör saker, människor är uppfinningsrika. Vi har gått från att göra saker av stål till att göra saker av programvara, men vi gör fortfarande saker "
När Carlos Ghosn förra veckan hotade jätten Nissan i Sunderland kunde han ha trott att lokalbefolkningen skulle ha vaktat hans sak.