Fotograf Mustafa Saeed tillbringade åtta dagar med att resa över Somalias självdeklarerade republik i Somaliland med välgörenhet Rädda barnen och träffa pastoralistiska familjer vars liv har förstörts av torka.
Tusentals barn är undernärda, familjer har förlorat sitt levebröd, och fäder är frånvarande när de reser för att sälja den boskap de har kvar.
Sexton miljoner människor i Somalia (inklusive Somalia), Kenya, Etiopien och Sydsudan behöver mat, vatten och medicinsk behandling, enligt Förenade kungarikets katastrof- och kriskommitté.
– Dessa pastoralistiska familjer är representativa för de många somaliska familjer över Afrikas horn som drabbas av torkan, säger Saeed.
"Deras boskap är deras bankkonto - det är den valuta som de är beroende av att leva, och de har sett sina djur dö.
"De väntar fortfarande på hjälp, berättar om deras behov av mat, vatten och skydd.
"Det var en känslomässigt utmattande upplevelse, speciellt att se situationens omfattning och att veta att det finns så många människor där ute som behöver vår hjälp.
"Men oavsett vilka svårigheter jag ställdes inför när jag tog dessa bilder, vet jag att det är ingenting jämfört med det känslomässiga tillståndet hos dessa familjer som lider av torka."
När större delen av hennes boskap dog, kom Shukri, med två av hennes tre barn, till Burao och bosatte sig i området kring den lokala flygplatsen i hopp om att hennes få överlevande får kunde hitta betesmark.
"Vi kom hit i hopp om att föda vår boskap", säger hon, "men gräset var slut och vår boskap dog. Nu måste vi stanna här. Vi har inget kvar."
Många pastoralister överger sina nomadiska liv som boskapsskötare och tar sig till små stadskärnor som Ainabo i hopp om att få livsmedelsbistånd från lokalsamhällena och internationella organisationer.
Fardus säger: " När vår boskap hade dött, lämnades vi utan något att äta, vi hade varken mat, vatten eller något lämpligt skydd. Vi har inget. Jag kom hit för att mina barn skulle få något att äta."
Saado reste från den torka-drabbade östra delen av Somaliland, efter en 100 av hennes boskap dog, och bosatte sig med sina fyra barn i västra delen av landet, nära staden Digla. Fler av hennes boskap dog här, och hennes återstående 50 får och getter är för svaga för att producera mjölk eller sälja på marknaden.
Saado och hennes barn äter en måltid ris per dag. Hennes yngsta dotter har fått diagnosen undernäring vid en nyligen genomförd hälsoundersökning.
"Vårt största behov nu är mat", säger Saado. "Vi behöver mat så att mina barn kan bli starkare."
– Vi brukade vara pastoralister och sedan hände torkan och vi förlorade alla utom några få av våra djur, så vi kom hit, säger Khadra.
"Alla här som har förlorat sin boskap har gått igenom en hel del. Vi har inga hem, bara de här provisoriska tälten. Några av de lokala butikerna har lånat oss mat, och på senare tid har vissa organisationer hjälpt oss."
Deeqas familj har förlorat ett hundratal nötkreatur, och de få överlevande boskaparna är för svaga för att vara av värde.
"Torkan har försatt vår familj i en svår situation. Vi har inte tillgång till rent vatten, säger hon, "och som mor har jag inte ens tillräckligt med mat för att mata mina barn."
Efter att ha förlorat ett antal av sina djur till torkan övergav Indhodeeq och hennes familj sitt liv som boskapsskötare på landsbygden och sökte skydd i staden Kiridh. De fick ett litet skjul att bo i av folk i staden.
– Våra omedelbara behov är mat och vatten och ett ordentligt skydd för barnen att bo i, säger hon.
Indhodeeq fick en kontantöverföring från Rädda Barnen, som hon brukade köpa mat, mjölk och medicin till familjen.
Hon är avbildad här med ett av sina barnbarn i knät, hennes man, Noor, som är blind, och hennes dotter Hodan, som nyligen blev sjuk efter att ha fött barn.
Hodan, fembarnsmor, håller sin tvåårige son Harun i staden Kiridh. Harun blev blind efter ett utbrott av sjukdom som spädbarn, och han lider nu av svår undernäring. Det närmaste sjukhuset ligger flera timmar bort, och Hodan, som har förlorat över hälften av sin boskap, kämpar för att mata sina barn och få behandling för Harun.
Ubah har fått en första distribution av livsmedelsbistånd men kämpar fortfarande utan ett ordentligt skydd och brist på rent vatten.
Hon säger: " Vi förlorade alla våra getter och de flesta av våra kameler. Min man har tagit de överlevande kamelerna till marknaden. När vi förlorade vår boskap blev vårt liv mycket hårt, så vi kom hit i hopp om att bli registrerade av hjälporganisationerna."
När Fadumo hade skilt sig från sin man reste hon med sina tre barn till en informell bosättning utanför Yogoori. Hennes enårige son, Kulmiye, har fått diagnosen undernäring, och hon var nyligen registrerad på ett kontantöverföringsprogram av Rädda Barnen.
"Jag har ingen boskap, inga pengar, inget skydd. Jag behöver hjälp till mina barn, säger hon.
Alla fotografier av Mustafa Saeed