Berättelsen, utformad för att hålla sig borta från en lång bilresa, förvandlades till en bästsäljare.
Ändå tillbringade Richard Adams, som har dött i 96 - årsåldern, sina första 52 år i relativ anonymitet.
Och när han fullbordade sin bok, kämpade han för att hitta någon att publicera den.
Richard George Adams föddes den 9 maj 1920 i Newbury i Berkshire.
Han var son till en landläkare och växte upp på den böljande landsbygden med utsikt mot det verkliga Watership Down, vid Hampshire gränsen.
Ett av hans tidigaste minnen var att se en man som knuffade en handkart full av döda kaniner nerför gatan.
"Det fick mig att på ett ögonblick inse att kaniner var saker och att det bara var i ett barns värld som de inte var det."
Han led ödet för många medelklasspojkar under perioden då han sändes till internatskola vid nio års ålder, där han enligt alla uppgifter hade en olycklig tid.
Han vann ett stipendium till Worcester College i Oxford, men hans utbildning avbröts av andra världskriget och han tjänstgjorde i armén i fem år innan han återvände till sina studier.
Han gick med i statsförvaltningen och tillbringade en del av sin karriär med att leda programmet för ren luft som syftar till att minska föroreningarna, särskilt de som orsakas av de många kolbränder som fortfarande brinner i brittiska hushåll.
Händelsen som förändrade hans liv inträffade på en bilresa med hans familj för att se Twelfth Night på Stratford-upon-Avon.
Hans uttråkade barn bad om en berättelse, och han började berätta för dem om en grupp kaniner som försökte fly från sina hotade krigare.
Adams övertalades att skriva ner allt, en process som tog honom mer än två år, men till en början var han oförmögen att finna en förkunnare.
Många av hans avslagsbrev klagade över att boken var för lång och att hans karaktärer inte passade in i den vanliga uppfattningen om kramiga kaniner.
Hans kaniner beskrevs med biologisk realism; de avskydde, hade sex och deltog i våldsamma strider om dominans.
År 1972, efter 14 avvisanden, insåg förlaget Rex Collings möjligheten och gick med på att ta på sig den med en första utskrift på 2.500 exemplar.
Det hyllades som en barnklassiker, som fortsatte att sälja mer än 50 miljoner exemplar, hjälpte med avläsningar på BBC-radio, och en dramatisk föreställning i Londons Regent's Park.
Watership Down såldes särskilt bra i USA där Cannydistributörerna placerade det på den vuxna publiceringslistan.
På sina PR-resor över Atlanten spelade Adams den amerikanska idén om den arketypiska engelsmannen, klädd i en bowlarhatt och insisterade på engelsk marmelad och senap vart han än gick.
Boken, och en senare animerad film 1978, blev synonymt med kaniner och åtminstone en företagsam slaktare annonserade: "Du har läst boken, du har sett filmen, nu äter du gipset."
Det väckte oundvikligen kritik från några högt uppsatta recensenter. "Det finns något att säga för myxomatos", var en kaustisk kommentar.
Det plötsliga flödet av rikedomar gjorde det möjligt för Adams att dra sig tillbaka från statstjänsten och bli heltidsskribent.
Det drev honom också i skatteförvisning på Isle of Man, även om han senare återvände till sina rötter i södra England.
När Watership Down publicerades skrev han redan sin andra bok Shardik, romanen han ansåg vara hans bästa verk.
Det är en episk berättelse om en björn som är en gud i en fantasivärld och som missbrukas av människorna i berättelsen.
Hardik fann inte någon fördel bland kritiker med några som beskrev det som "preachy", en dom som Adams inte var oense med.
Hans engagemang för djurens välbefinnande uttrycktes i hans tredje roman, The Plague Dogs, en frispråkig attack på djurförsök.
Han medgav att hans indignation över vivisektionen kunde ha fått övertaget av honom, men boken blev en annan bästsäljare.
Han blev ordförande för RSPCA men hans försök att övertala välgörenheten att inta en mer kampanjinriktad hållning fann inte någon fördel hos några av de mer konservativa medlemmarna i det styrande rådet.
Han avgick strax före en omröstning som allvarligt skulle ha minskat hans presidentbefogenheter.
Trots sin kampanj för djur insisterade han på att han inte var sentimental.
Han vägrade att fördöma ett beslut att gasa kaniner på det verkliga Watership Down 1998 efter att deras hålor började underminera kullen.
"Om jag såg en kanin i min trädgård skulle jag skjuta den", sa han en gång.
Allt som allt skrev han mer än 20 böcker, däribland The Girl in a Swing, en spöklik kärlekshistoria med en underström av erotik, och en prequel till Shardik - med titeln Maia - som kritiserades för sitt sexuella och sadomasochistiska innehåll.
Ingen av dessa böcker uppnådde framgången med Watership Down och till och med en uppföljare 1997, Tales from Watership Down, misslyckades med att fånga magin i originalet.
Richard Adams var i grund och botten en traditionell engelsman med en kärlek till landsbygden och en tro på att saker och ting var bättre i det förflutna.
Det är kanske förvånande att denna naturliga konservative, från en konventionell medelklassbakgrund, skulle ha skrivit en bok som hade en sådan revolutionär inverkan på barnlitteraturen.
Det var en gång en medelålders statstjänsteman som berättade en historia om kaniner för sina barn.