Greklands premiärminister Alexis Tsipras kom till makten på en våg av offentlig ilska över åtstramningsåtgärder, och han uppmanar det grekiska folket att rösta mot åtstramningar än en gång i en snabb folkomröstning om landets skuldkris som ska hållas på söndag.
Under tiden deltog tiotusentals människor i demonstrationer mot åtstramningar i Storbritannien i juni, trots regeringens krav på att åtstramningsåtgärder är avgörande för att minska underskottet.
Många länder beslutade att minska utgifterna och sätta upp skatter för att hantera konsekvenserna av finanskrisen 2008. Hade de rätt? Har åtstramningar fungerat? Fyra experter erbjuder sin bedömning.
Tidigare BBC ekonomiredaktör Stephanie Flandern är nu marknadsstrateg för JP Morgan Asset Management.
– 2009 befann vi oss plötsligt i en mycket brantare recession än vad folk trodde, och effekterna blev plötsligt mycket tydliga för de offentliga finanserna. Den pressade upp budgetunderskotten över hela världen - särskilt i Storbritannien - med tiotals miljarder.
"Ingen tjänade några pengar eller betalade någon skatt, under tiden gick arbetslöshetssiffrorna upp ganska snabbt och det pressade upp kostnaderna. Det var ett ögonblick som ledde fram till G20-toppmötet i London 2009 där ledarna sade "vi måste ha en global samordnad stimulans".
"De var alla på ena sidan och sade: "Vi måste inte oroa oss för att låna upp, eftersom regeringar är de enda som har råd att göra detta vid en tidpunkt då hushåll och företag också skär ner."
"[Som ett resultat] såg ni början på en återhämtning i de flesta länder, och samtidigt kom dessa fasansfulla lånesiffror som vi aldrig hade sett i fredstid. Och det fanns mutterings: "Vänta, vi kommer att möta en hel del smärta för att få ner det, borde vi inte börja göra det nu?".....är det sant?.......................................................................................
"Så de ställdes inför det dilemmat: "vi har räddat ekonomin, hur snabbt börjar vi höja skatterna igen och minska utgifterna för att få ordning på våra offentliga finanser, och hur snabbt har vi råd att göra det utan att skada denna fortfarande bräckliga återhämtning?"
"Om du tror att ekonomin kommer att fortsätta växa, då vill du ta lite av den tillväxten och börja lägga tillbaka den i regeringens kassakistor.
"Du vill ha skatter som går upp, säkert några planer på att tygla i utgifterna, men naturligtvis motsatsen argument är att du inte kan anta att tillväxt, eftersom en del av det kommer från vad du gör för att stödja ekonomin.
"Om du inte vet att det kommer att finnas andra krav där ute för att fylla upp gapet, kan du möta ekonomin glida tillbaka in i recession och sedan upplåningen kommer att bli ännu värre.
"Om de internationella långivare börjar oroa sig för om du ska betala tillbaka, de börjar ta ut mer ränta, och om de debiterar dig mer ränta, då dina räntor naturligtvis gå upp, och det driver upp din upplåning också - du kan vara förbannat om du gör, och förbannat om du inte.
Philip Coggan skriver för The Economist.
"De flesta människor tänker på att vara stram som att leva ett mycket lugnt liv, inte spendera för mycket, särskilt inte spendera mer än du tjänar. Men det är inte vad ekonomer menar med åtstramningar. Ekonomer betyder förändringen i din ekonomiska ställning.
"Britten gick från att spendera 11% av BNP mer än den tjänade på ett år till 9% av BNP mer än den tjänade. Det är fortfarande att dumpa ut pengar till resten av ekonomin, men tekniskt sett innebär förändringen av position att de skär utgifterna, eller höja skatter, och det gör politiken stramare.
"Det var en stor skattehöjning - moms - i början av parlamentet, och sedan blev det stora nedskärningar i kapitalutgifterna på nya skolor, nya sjukhus, nya vägar.
"[Austity] var mycket stark under de första två åren, så fram till mitten av 2012. Från och med då avtog åtstramningen - nedskärningen - ganska kraftigt. Vissa människor hävdar att regeringen ändrade takt, och i den utsträckning som den brittiska ekonomin återhämtade sig, då var allt detta ned till denna förändring av takt.
"Jag tror inte att vi kan vara helt säkra [om åtstramningar fungerade]. För att ha ett riktigt vetenskapligt experiment, behöver du en kontroll, i vilket fall du måste köra om ekonomin utan vad regeringen gjorde och se vad som hände. Tyvärr kan vi aldrig göra det.
– Erfarenheten i Europa tyder på att alltför mycket åtstramningar kan vara kontraproduktiva, och vi har sett att i Grekland, där den totala ekonomin har krympt med 25 procent under de senaste fyra eller fem åren, eftersom utländska borgenärer har fått Grekland att minska. Det verkar ha överdrivit det.
"En del människor säger, om du har en centralbank som är villig att göra [kvantitativa lättnader: effektivt trycka pengar], behöver du inte oroa dig för budgetunderskottet. Du kan skriva ut så mycket pengar som du vill, du kan höja så mycket skuld som du vill, och du bör verkligen göra det medan priserna är så låga och spendera det på infrastrukturprojekt.
"Skulle Bank of England ha varit villig att göra det om regeringen hade sagt att det inte brydde sig om nivån på den offentliga sektorns underskott? Kom ihåg att det är en oberoende bank. Om du går tillbaka till 2010 och se vad [då] Bank of England guvernör Mervyn King sa, han gav inte det intrycket.
"Så jag tycker att det är lite optimistiskt att säga att regeringen 2010 kunde ha gjort absolut ingenting och kommit undan med det."
Justin Wolfers är professor i ekonomi vid University of Michigan, där den amerikanska federala regeringen följde en ekonomisk stimulanspolitik under lite längre tid än Storbritannien.
"Den relevanta frågan för USA är om stimulans fungerade.
"Lehman Brothers kollapsade, arbetslösheten steg, och Obamas administration passerade Stimulus Bill. Det var en stor del av det som stödde ekonomin under 2008, särskilt 2009 och 2010.
"Vid den tidpunkten började en hel del av de andra ekonomierna i världen att dra tillbaka på omfattningen av den stimulans som de satte in i ekonomin.
"Förutsatt att USA bara lät sin Stimulus Bill falla. Så det som hade stöttat ekonomin under 2009 och 2010 försvann. Men det gjordes inga gemensamma ansträngningar för att omedelbart eller snabbt minska statsskulden. Det var meningen att vi skulle låta ekonomin försöka återhämta sig.
"Den stora Stimulus Bill för 2008, 2009, 2010 hade specifika formler som slutade ge olika mängder av stimulans till olika stater. Du kan titta på de stater som råkade få en större del av stimulans. Överträffade deras ekonomi senare andra stater under de närmaste åren? Svaret är ja."
"De riktigt stora kostnaderna handlar om att betala tillbaka skulden. Vi har en högre skuld än vi brukade ha, vilket ger oss högre räntebetalningar varje år, och det är en verklig börda, och det är en börda som kommer att bromsa tillväxten i framtiden.
"Borrowing från framtiden bara medför utgifter från framtiden till nuet, och så det finns en verklig kostnad, och det är en att tas på allvar."
Professor Sir Charles Bean var vice guvernör på Bank of England under finanskrisen.
"Det är lätt att glömma de yttre dimensionerna. För Storbritannien har naturligtvis det som har hänt på vår tröskel i euroområdet varit en viktig faktor för utvecklingen av tillväxten här.
"Om regeringen hade antagit mindre aggressiv budgetkonsolidering skulle vi ha vuxit snabbare" - och det faktum att vi såg mycket lite tillväxt under 2011, 2012 återspeglade detta finanspolitiska val - ignorerar det faktum att vi såg denna nedgång på vår primära exportmarknad över Engelska kanalen.
– Frågan om åtstramning används ofta som lite av ett kodord för andra, djupare meningsskiljaktigheter om statens roll.
"Ofta när folk pratar om åtstramningar, de pratar egentligen inte om att bara få ner budgetunderskottet, de talar faktiskt om storleken på staten. Människor som invänder mot det säger i grund och botten att de vill ha en större offentlig sektor.
"Det är en stor grundläggande fråga. Du kan ha en stor offentlig sektor, förutsatt att den betalas med högre skatter. Det finns kostnader och fördelar med det. Det finns stater som har relativt stora offentliga sektorer: de nordiska länderna har fullt rimliga tillväxttakter. Det finns andra länder som har mindre offentlig sektor. Vissa har bra tillväxt, andra inte.
"Frågan om den offentliga sektorns storlek är dock något som skiljer sig från frågan om en lämplig takt i budgetkonsolideringen efter det att ett budgetunderskott har öppnats, i detta fall till följd av finanskrisen.
"I princip kan någon som är engagerad i en liten offentlig sektor tillfälligt acceptera en mycket stor ökning av de offentliga utgifterna under en djup recession, men i praktiken är det vanligtvis ganska svårt att ändra riktning."
Utredningen sänds på BBC World Service tisdagar från 12:05 GMT/13:05 BST. Lyssna online eller ladda ner podcasten.
Kärnan i den nuvarande grekiska skuldkrisen är en gammal debatt - är det bättre att minska utgifterna och höja skatterna i en ekonomisk nedgång, eller att använda sig av din väg ut ur den?