Nyheten att kapten Jean de Villiers, som senare meddelade sin pension från spelet, hade ogiltigförklarats ur VM efter att ha brutit käken i deras powerhouse seger över Samoa på lördagen kom som ingen överraskning för någon som såg staten centret var i när han lämnade fältet.
Ingen från det skotska lägret kommer att erkänna det, men de måste lugnt ha frossat i vad de såg i Villa Park. Attraktionen var oupphörlig, som alla visste att den skulle bli.
Samoanerna slog inte bara hårt, de slog ofta och slog ibland farligt.
Det finns ett starkt inslag i kamikaze om Samoa i kollisionen. Deras unika läckerheter väntar skottarna, vars tränare Vern Cotter kunde ha ursäktats om han solade sig i stridens brutalitet medan han räknade Springboks offer när de hände.
De Wince-inducerande ögonblicken började och slutade inte med De Villiers. För att återställa en del av den värdighet som förlorades i Japans nederlag skickade Springboks några allvarliga fysiska straff.
När coach Heyneke Meyer senare tillfrågades hur länge hans dödslista var, vände han frågan tillbaka på frågeställaren. "Hur lång tid har du kvar?" frågade han. "Hur länge varar presskonferensen?"
I nedräkningen till Skottland matchen på lördag, Meyer har en potentiell kris i hans mittfält. De Villiers är ute och hans partner Damian de Allende tvivlar på en fotledsskada.
De Allende tvingades av tidigt i andra halvan mot Samoans och ersattes av den unge våldtäktsmannen Jesse Kriel, som i sin tur gick iväg efter att ha fått en smäll i ansiktet och ersattes av De Villiers, kaptenen tvingades att återta fältet trots den smärta han måste ha varit i.
Det är för tidigt för läkare att göra ett definitivt samtal på De Allende och Kriel men redan Jan Serfontein, Bulls centrum, är på väg till Newcastle för att möta upp med Springboks.
Det spekuleras nu om en nödsituation Springbok midfield för Skottland spelet - Handre Pollard, en 10, skulle kunna sättas in på 12 i stället för De Villiers och antingen JP Pietersen, en försök-scoring vinge mot Samoa, eller Bryan Habana, hans världsklass motsatta vinge, skulle kunna väljas på 13.
Allt detta är ett bekymmer för sydafrikanerna, men det ligger bakom det är den enorma lättnad som följde med lördagens framträdande. De kan ha blåmärken, men det tydliga budskapet från Birmingham är att Boks är tillbaka.
Att lyssna på Meyer och den totemiska Victor Matfield i efterdyningarna var att veta vilken vecka Springboks uthärdade efter förlusten för Japan. Detta var hjärtevärmande saker i nyhetskonferensen, för att inte tala om på planen.
Det var smärtsamt ärligt och känslomässigt ibland. Vid ett tillfälle tackade Meyer Herren för att ha välsignat sina spelare och sin personal med styrkan att ta sig igenom turbulensen. Det som var djupt imponerande med Boks, när de avfärdade samoanerna, var deras behärskade raseri.
De var uppenbarligen ett argt team. Uppenbarligen var de under sinnesförändrande tryck. De var tydligen tvungna att vinna. Det sätt på vilket de kanaliserade all sin vrede och beslutsamhet var enormt. De var helt kliniska i att avveckla Samoas line-out och helt hänsynslösa i att köra hem sin fördel.
Detta var en dundrande påminnelse om att även om dessa Springboks är en åldrande trupp, är de fortfarande kraftfulla när de får det rätt. Det skrevs av sydafrikanska media att Schalk Burger var en slagen docka vid 32 men han bar lika mycket boll som någon annan på fältet, gjorde fler tacklingar än någon Springbok och gjorde ett försök i en föreställning som var redolent av hans tidiga, mödradagar som en Bok.
Matfield, också, återföddes, vid 38, som en line-out vrakboll. Fourie du Preez vars makt sades vara på vågen, ledde saker från scrum-halv med auktoritet av gamla.
När man lämnade stadion, kom tanken att förlora till Japan kunde ha varit det bästa som kunde ha hänt Springboks.
Efter Samoa talade de om hur mycket närmare de hade kommit efter katastrofen i Brighton. Matfield sa att de nu hade en attityd där de behandlar varje match som VM-finalen.
Deras orubbliga intensitet i Villa Park stödde utan tvivel vad Matfield sade.
Skottland har dessa behemots att möta i Newcastle. Sydafrika kommer att tillbringa den tidiga delen av veckan med att kontrollera sina förluster samtidigt som de också vet i sina hjärtan att de har dragit sig tillbaka från avgrunden och än en gång är seriösa utmanare vid detta VM.
För Sydafrika kom frälsning till ett pris.