Det är ca 700 km från Delhi till Islamabad - mindre än avståndet mellan London och Genève. Ett kort hopp i flygtermer.
Men du kan inte flyga non-stop från den indiska huvudstaden till den pakistanska huvudstaden. Det finns inga direktflyg alls. Det är bara ett av arven från sju decennier av ömsesidig misstänksamhet och spänning.
Ta ett annat exempel: cricket.
Indien och Pakistan spelade varandra för några veckor sedan i finalen av Champions' Trophy. Båda länderna är cricketgalna.
Men spelet spelades inte i södra Asien, men i London. Indien och Pakistan spelar inte cricket i varandras länder längre, även om de har träffats i en dag matcher runt om i världen, inklusive i länder i deras region som Bangladesh och Sri Lanka.
Men det är nästan 10 år sedan de mötte varandra på sydasiatisk jord i en testmatch. Trots en hel del gemensam kultur och historia, de är inte bara rivaler, men mer som fiender.
Under de 70 år som gått sedan Indien och Pakistan blev självständiga har de utkämpat tre krig. Vissa skulle säga fyra, även om det inte fanns någon formell krigsförklaring när deras arméer senast slogs 1999.
Den sjudande spänningen mellan Indien och Pakistan är en av världens mest bestående geopolitiska fellinjer. Det har fått båda länderna att utveckla sina egna kärnvapen.
Så det olustiga dödläget är mycket mer än en regional dispyt: det är fullt av större fara.
Indien och Pakistan fick sin självständighet vid samma tidpunkt. Brittiskt styre över Indien, den överlägset största kolonin, upphörde den 15 augusti 1947.
Efter månader av politiskt dödläge gick Storbritannien med på att dela upp landet i två delar.
En separat och huvudsakligen muslimsk nation, Pakistan, skapades för att möta oro att den stora muslimska minoriteten skulle vara i underläge i Hindu-majoritet Indien.
Detta innebar att två av Indiens största provinser, Punjab och Bengal, delades. Detaljerna om var den nya internationella gränsen skulle ligga offentliggjordes endast två dagar efter självständigheten.
Partition utlöste en av de stora olyckorna i den moderna eran, kanske den största folkrörelse - utanför krig och svält - som världen någonsin har sett.
Ingen känner till det exakta antalet, men omkring 12 miljoner människor blev flyktingar, eftersom de desperat försökte flytta från en ny oberoende nation till en annan.
Bland en fruktansvärd slakt där alla huvudgrupper var både angripare och offer, någonstans mellan en halv miljon och en miljon människor dödades.
Tiotusentals kvinnor kidnappades, vanligen av män med en annan religion.
I Punjab i synnerhet, där hinduer, muslimer och sikher hade levt tillsammans i generationer och talade samma språk, en skarp segregation skapades som muslimer på väg västerut till Pakistan och hinduer och sikher flydde österut till Indien.
Detta var inte ett inbördeskrig med stridslinjer och rivaliserande arméer - men inte heller var det bara spontant våld.
På alla sidor planerade lokala miliser och väpnade gäng hur de skulle kunna vålla största möjliga skada för dem som de hade kommit att se som sina fiender.
Såren har lämnats kvar för att gro. Ingen har ställts till svars - det har inte skett någon försoningsprocess - och under en lång tid har hela historien om vad som hände kvävts i tystnad.
Litteratur och film hittade sätt att representera skräcken i det som hände. Historiker fokuserade till en början på partitionspolitiken. Det tog mycket längre tid för dem att rikta sin uppmärksamhet mot den erfarenhet de fick av denna djupa bristning.
Hur en jacka och en portfölj formade en partition kärlekshistoria
Hur Indiens "Flying Sikh" gick från förlossning föräldralös till guldmedaljör
Stora muntlig historia projekt har kommit igång endast under de senaste åren, som antalet överlevande krymper. Det finns inga minnesmärken över Partitionen död.
Det första museet för partition öppnade 2016 i Amritsar i Indiska Punjab.
Partition förgiftade förbindelserna mellan Indien och Pakistan, och har format - många skulle säga förvrängda - geopolitiken i hela Sydasien.
Pakistan bestod ursprungligen av två vingar 2000km (1 240 miles) isär, men 1971, Östpakistan fick sin självständighet, med indiska militära stöd. En ny nation, Bangladesh, föddes.
Bland de lösa ändarna av självständighetsarrangemanget var framtiden för Kashmir, en furstlig stat i foten av Himalayas som hade en till stor del Muselman befolkning. Makarajan, en hindu, beslöt att hans tillstånd skulle bli en del av Indien.
Inom några månader kämpade indiska och pakistanska trupper mot varandra för att få kontroll över Kashmir.
Den komplexa konflikten är fortfarande olöst och har mer än någon annan fråga förringat förbindelserna mellan de två länderna.
Kashmir: Varför Indien och Pakistan slåss om det
Indien anklagar också Pakistan för att stödja militanta organisationer som har utfört terroristattacker i indiska städer. Pakistan säger Indien kolliderar med utbrytarrörelser i områden som Balochistan.
De politiska ledarna i de två länderna har träffats då och då. Det har funnits enstaka förhoppningar om ett genombrott i förbindelserna, men för närvarande är förbindelserna påtagligt frostiga.
Konsekvenserna har varit långtgående.
Indien har mycket mer handel med länder som Nigeria, Belgien och Sydafrika än med sin granne i väst.
Även om Indiens fenomenala framgångsrika hindi-språk filmindustri - känd som Bollywood - är enormt populär i Pakistan, och Pakistans TV-tvålar är ivrigt sett i Indien, kulturella länkar är bräckliga.
När spänningarna ökar, vilket de regelbundet gör, lider varje aspekt av relationerna.
Bara några månader sedan, en av Indiens ledande filmregissörer Karan Johar kände sig tvungen att lova att han aldrig mer skulle kasta en pakistansk skådespelare i en av sina filmer.
De två länderna är inte väl informerade om vad som händer på andra sidan gränsen. Ingen större indisk eller pakistansk nyhetsorganisation har för närvarande en korrespondent i det andra landets huvudstad.
För både indianer och pakistanier är det inte lätt att resa till det andra landet - även om det är att besöka familjen.
Det är inte svårigheten att få visum eller bristen på direktflyg mellan de två huvudstäderna. Det finns mycket få flygförbindelser mellan de två länderna över huvud taget.
Trots en lång gemensam gräns har Indien och Pakistan knappast några gränsövergångar.
I Pakistan är armén och dess underrättelseflygel de överlägset mäktigaste institutionerna - och landet har upprepade gånger haft trollformler av militärt styre.
Den bestående känslan av ett militärt hot från dess mycket större granne har - många känner det - stärkt de väpnade styrkornas makt och hindrat utvecklingen av en mogen demokrati.
Pakistan har en befolkning på omkring 200 miljoner - mestadels muslimer. Indien har nästan 1.300 miljoner medborgare och ungefär en av sju följer islam. Det finns nästan lika många indiska muslimer som pakistanska muslimer.
En prognos tyder på att år 2050 kommer Indien att hinna om Indonesien för att bli landet med världens största muslimska befolkning. Men muslimer är underrepresenterade i Indiens parlament och många andra områden i det offentliga livet.
Vissa observatörer anser att den uppfattning - hur orättvis den än är - som indiska muslimer sympatiserar med Pakistan har gett upphov till fördomar och diskriminering.
Den stolthet som nästan alla indianer och pakistanier känner över sin nation är självklar. Patriotismen är en mäktig kraft i båda länderna.
Det är på offentlig uppvisning varje gång de spelar varandra på cricket. Men båda har inte kunnat övervinna arvet från den tragedi som åtföljde det som borde ha varit deras finaste ögonblick för 70 år sedan.
Och resultatet av deras senaste betsle på cricket pitch? Pakistan vann en överrasknings- och eftertrycklig seger.
Somliga i Indien var barmhärtiga i sitt nederlag. Men i sociala medier och i vissa delar av Indiens nyhetsmedier fanns det ilska och ångest - förlorande ansikte mot din gamla rival kvar, för många, nästan alltför smärtsamt att uthärda.
Denna analys beställdes av BBC från en expert som arbetar för en extern organisation.
Dr Andrew Whitehead är f.d. BBC Indienkorrespondent. Han är författare till en bok om Kashmir 1947 och är för närvarande hedersprofessor vid universitetet i Nottingham.
När Indien och Pakistan firar 70 år av självständighet, Andrew Whitehead tittar på det bestående arvet från partitionen av Brittiska Indien, och den turbulens och trauma som fördärvade födelsen av de två nationerna.