Teamet har gjort den mest exakta kartan över det "gamlaste ljuset" i kosmos.
Tidigare observationer av denna strålning hade antytt att den första generationen stjärnor bröt ut i livet omkring 420 miljoner år efter Big Bang.
Plancks data visar att denna stora antändning var väl etablerad med omkring 560 miljoner år efter det att allt började.
"Denna skillnad på 140 miljoner år kanske inte verkar så betydelsefull i samband med kosmos 13.8-miljardåriga historia, men proportionellt sett är det faktiskt en mycket stor förändring i vår förståelse av hur vissa viktiga händelser utvecklades under de tidigaste epokerna", säger professor George Efstathiou, en av ledarna för Planck Science Collaboration.
Bedömningen baseras på studier av "efterglänsningen" av Big Bang, det gamla ljuset som kallas den kosmiska mikrovågsbakgrunden (CMB), som fortfarande sköljer över jorden idag.
Europeiska rymdorganisationens (Esa) Planck-satellit kartlade detta "fossilt" mellan 2009 och 2013.
Den innehåller en mängd information om tidiga förhållanden i Universum, och kan även användas för att räkna ut dess ålder, form och göra en inventering av dess innehåll.
Forskare kan också undersöka det för mycket subtila "förvrängningar" som berättar för dem om eventuella interaktioner CMB har haft på sin väg till oss.
En av dessa skulle ha präglats när det lilla kosmos genomgick en större miljöförändring som kallas re-jonisering.
Det var när den kylneutrala vätegasen som dominerade universum efter Big Bang åter tändes av de första stjärnornas antändning.
Dessa heta jättar skulle ha bränt lysande men korta liv, vilket producerar de allra första tunga elementen. Men de skulle också ha "friterat" den neutrala gasen runt dem - slita elektroner från väte protonerna.
Och det är CMB:s passage genom denna labyrint av elektroner och protoner som skulle ha resulterat i att den plockade upp en subtil polarisering.
Planck-teamet har nu analyserat denna polarisering i detalj och bestämt att den skulle ha genererats 560 miljoner år efter Big Bang.
Den amerikanska satelliten WMAP, som drevs under 2000-talet, gjorde den bästa uppskattningen för topp för återjonisering på 420 miljoner år.
Problemet med det numret var att det satt i strid med Hubble Space Telescope observationer av det tidiga universum.
Hubble kunde inte hitta stjärnor och galaxer i tillräckligt antal för att leverera omfattningen av miljöförändringar vid den tidpunkt då WMAP föreslog att det skulle ske.
Plancks nya timing "löser effektivt konflikten", kommenterade professor Richard McMahon från Cambridge University, Storbritannien.
"Vi hade två grupper av astronomer som i grunden arbetade på olika sidor av problemet. Planckfolket kom på det från Big Bang-sidan, medan de av oss som arbetar på galaxer kom på det från "nusidan".
"Det är som en bro som byggs över en flod. De två sidorna går nu med där vi tidigare hade en lucka," berättade han för BBC News.
Denna klyfta hade fått forskare att åberopa komplicerade scenarier för att inleda återjonisering, inklusive möjligheten att det kunde ha funnits en ännu tidigare population av jättestjärnor eller energiska svarta hål. Sådana lösningar behövs inte längre.
Ingen vet exakt tidpunkten för de allra första enskilda stjärnorna. Allt Planck gör är att berätta när ett stort antal av dessa stjärnor hade samlats i galaxer med tillräcklig styrka för att förändra den kosmiska miljön.
Definitionsmässigt sätter detta tändningen av de "grundande stjärnorna" långt före 560 miljoner år efter Big Bang.  Men hur långt tillbaka i tiden är osäkert. Kanske var det så tidigt som 200 miljoner år.  Det blir nästa generations observatorier som Hubbles efterträdare, James Webb Space Telescope, som ska försöka hitta svaret.
Den nya Planck resultat finns i en mängd nya papper som precis publiceras på Esa webbplats.
Dessa dokument åtföljer den senaste datautgåvan från satelliten som nu kan användas av det bredare forskarsamhället, inte bara samarbetsmedlemmar.
För två år sedan gällde datadumpningen i stor utsträckning tolkningen av CMB baserat på dess temperaturprofil. Det är CMB:s polariseringsfunktioner som tar plats i centrum den här gången.
Man hoppades att Planck skulle hitta direkta bevis i CMB:s polarisation för inflation - den supersnabba expansionen av rymden trodde att ha inträffat bara bråkdelar av en sekund efter Big Bang. Detta har inte varit möjligt. Men alla Planck-data - temperatur- och polariseringsinformation - överensstämmer med den teorin, och precisionsmätningarna innebär nya, hårdare begränsningar har satts på den troliga omfattningen av inflationssignalen, som andra experiment fortsätter att jaga.
Det som framgår av Planck-utredningen är att de enklaste modellerna för hur den supersnabba expansionen kan ha fungerat förmodligen inte längre är hållbara, vilket tyder på att någon exotisk fysik så småningom kommer att behövas för att förklara det.
"Vi är nu pressas in i en parameter utrymme vi inte förväntade oss att vara i," sade samarbetsforskaren Dr Andrew Jaffe från Imperial College, Storbritannien. "Det är okej. Vi gillar intressant fysik; det är därför vi är fysiker, så det är inga problem med det. Det är bara det att vi hade denna naiva förväntan att det enklaste svaret skulle vara rätt, och ibland är det helt enkelt inte."
Jonathan.Amos-INTERNET@bbc.co.uk och följ mig på Twitter: @BBCAmos
Forskare som arbetar med Europas Planck-satellit säger att de första stjärnorna upplyste universum senare än man tidigare trott.