Lewis Hamilton och Nico Rosberg är inte riktigt Prost-Senna, Piquet-Mansell eller Villeneuve-Pironi, men de är definitivt inte det enklaste paret förare i F1 att hantera.
Det är Mercedes lednings förtjänst. På grund av sin mycket öppna stil har de kunnat hantera sina egon. Än så länge.
Hamilton är den största stjärnan i F1. Rosberg är en mycket begåvad racer, som du känner efter föreställningar som vi såg i Mexiko är på väg mot stora saker. Ta Hamilton ur laget och vi kan mycket väl hälsa honom en tvåfaldig världsmästare.
Bortsett från striderna på rätt spår, är det mycket som pågår mellan dessa två killar just nu, och det är fascinerande att titta på.
Mediauppspelning stöds inte på den här enheten
Hamilton är långt ifrån motvilligt till att göra små utgrävningar på Rosberg.
Det var kommentaren efter att ha vunnit US Grand Prix, när han sa att han var "din värsta mardröm" som en lagkamrat.
Sedan kommentaren efter Mexiko när han sade Rosberg hade "drivit riktigt bra idag, inga misstag, ingen vindpust" - en hänvisning till anledningen Rosberg gav för sitt avgörande misstag under loppet i Austin.
Det finns en verklig subtilitet till dessa kommentarer, mycket mer Prost än Muhammad Ali, och det gör att du inser att det finns en mycket större medvetenhet där än Hamilton ibland låter på.
Hamiltons argument med sitt team i Mexiko om huruvida han skulle göra ett andra stopp för däck var bevis på sinnet hos en serie vinnare.
Han har inte vunnit tre världstitlar och 43 tävlingar genom att alltid vara i den bästa bilen, även om det är precis vad han har just nu.
Mediauppspelning stöds inte på den här enheten
Han har en instinktiv förståelse och rumslig medvetenhet om vad som pågår i en ras.
Han hade sett Rosberg grop. Han mådde bra på däcken. Han visste från strategin laget gick in i loppet med att de planerade att göra en one-stop race. Sen sa de att de var på plan B.
Han tänkte: " Vänta lite. Varför är vi på plan B? Jag kan gå till plan A. Jag har spårläge nu. Om jag stannar här kan jag få en bättre chans att vinna."
Så han ifrågasatte det, och lämnade laget hängande i depåfilen för ett helt varv.
Det krävdes en bestämd handling av Lewis ingenjör för att reda ut detta - och det är Peter Bonningtons fulla ära för, eftersom det inte kan vara en lätt situation att hantera.
Från utsidan kan vi lätt läsa in i det att Mercedes ville ta risken ur loppet, neutralisera den mellan de två förarna och hålla allt rättvist och fyrkantigt.
Om de hade tillåtit Hamilton att gå på och göra bara ett stopp, och han hade gått vidare för att vinna loppet, då den mycket verkliga risken var att alla relationer skulle ha brutit ner inom laget.
Sedan dess har Hamilton kastat ut några smulor om laget som arbetar hårt för att få Rosberg att känna sig stöttad.
Jag kände till dessa kommentarer först när jag läste dem på tisdag morgon, men i det sammanhanget är det mycket intressant att se tillbaka på Mercedes-lagets beteende efter loppet.
När Suzi Perry och jag var i garaget och intervjuade Rosberg, var några i teamet runt honom och hejade: "Nico, NICO, NICO." Jag hade aldrig sett dessa sånger av beröm med Hamilton, trots en uppenbar glädje över att vara en del av ett vinnande lag.
Då trodde jag att det var Rosbergs bilteam som gav honom det stöd de känner för honom. Men i samband med Hamiltons kommentarer undrade jag om laget hade informerats för att fira mycket om Rosberg vann.
Men jag har fått veta att så inte är fallet - och jag tvivlar starkt på att de skulle vara så cyniska.
Jag tvivlar på att Hamilton skulle säga vad han gjorde om det inte var baserat på något faktum. Han är ingen skrämmare. Han handlar antingen i informationssyfte eller i fråga om kunskap. Han är ingen fantasist, på det sätt som några berömda förare verkar ha varit.
Hamilton var tvungen att lita på sitt lag under loppet i Mexiko. Men han gjorde också rätt i att ifrågasätta uppmaningen till pit.
Laget kommer inte att bli upprörd över det faktum att han förhörde dem och lämnade dem hängande. Du behöver den volatiliteten och den absoluta hungern hos en förare.
De som respekterar varje beslut pressar inte alla områden - det finns en fördel för de allra bästa förarna som gör det möjligt för dem att bli lika framgångsrika som de är.
Hamilton kommer att veta exakt varför det gjordes. De kommer att ha haft en uppriktig konversation om det privat och Hamilton kommer att veta all information och om han kunde ha gjort det till slutet på dessa däck eller inte.
Mediauppspelning stöds inte på den här enheten
Om informationen säger att däckslitaget var bortom förutsägelse, kommer han att säga: "Bra nog, du gjorde rätt beslut."
Om det visar sig att det fanns potential att han kunde ha gjort det, kan han mycket väl säga: "Okej, nästa gång, antingen säg till mig att du vill att jag ska göra det för att du vill att vi ska hålla ställningen, eller så kommer jag att göra samtalet baserat på vad jag tycker är rätt vid den tidpunkten och lida konsekvenserna."
Hamilton gjorde en mycket relevant poäng när han sade att det inte längre fanns ett mästerskap på spel, så varför inte ta risken?
På samma sätt skulle Mercedes vara helt rätt att argumentera: "Lyssna, om vi ger dig en vinnande bil, du är anställd för att avsluta antingen första, eller andra bakom din lag-kamrat, och vi är inte beredda att riskera negativa medier genom att ta onödiga risker. Så du kommer att ta instruktionerna."
Mediauppspelning stöds inte på den här enheten
De flesta förarkontrakt säger att du måste ta rimliga instruktioner av laghuvudmannen eller en högre medlem i ledningen.
Men nästa gång, Hamilton kan mycket väl säga: "Jag tar det i mina egna händer, Jag kommer att acceptera ansvar och ta flag om det går fel, men fördelen med det är om jag får det rätt, Jag kommer att vinna."
Om teamet säger: "Vi är inte beredda att ta den risken", kan han säga: "Okej, om det är vår riskprofil varför inte sakta ner vårt chassi och motorutveckling som det kan gå fel?"
Som alltid är det en subtil men avgörande linje som antingen tillåter blå-sky kreativitet eller bara gå med i prickarna av ingenjörskunskap. Vilket är osannolikt att se att du har en fördel över konkurrensen.
Det är tydligt att Rosberg anlände till Mexiko på ett uppdrag. Det fanns en direktion i hans uttalanden till hans ingenjör, och en hunger i hans körning, som visade en absolut önskan och intention som jag inte alltid har sett. Slutresultatet blev att han levererade.
Men - och det har vi sagt många gånger tidigare - det är att han måste göra det oftare.
Hamilton kan vara ganska svårt när saker och ting inte går bra. Men han har arbetat sig in i en position av att leva en livsstil som just nu levererar för honom. Han har byggt en komfortzon av livsstil och position i laget som först nu börjar filtrera bort.
Rosberg vägrade att säga i Mexiko om han skulle ändra sin inställning till Hamilton i Austins kölvatten. Han förnekade att han hade blivit motiverad av vrede. Han förnekade att han hade biten mellan tänderna mer än vanligt.
Jag kan relatera till det. Vad jag minns från min karriär är att du är så insvept i vad du gör, det är så intensivt, att du inte kan se skogen för träden.
Jag minns att jag ibland gick in i en mediabriefing och sa saker som: "Innan du ens nämner detta, så är det inte fallet." Du vet bara att någon kommer att ta upp det, så du försöker skjuta bort det. Men allt du gör är att bekräfta att du är medveten om det.
Även om det inte är en så stor sak som media kan göra det, förblir det ett ämne för diskussion.
Förarna är inte så känsliga för allmänna observationer runt omkring oss. Men när vi känner att något är orättvist, kommer det verkligen till oss.
Ett exempel för mig skulle vara ett antal gånger när jag kände att Michael Schumacher hade gjort något som var bortom sportsligt uppförande - och om jag slog honom efteråt, som i Frankrike 2001, så kändes det till exempel mycket bättre.
Så jag kan förstå Rosbergs frustration efter Austin, där han kände att han hade blivit knuffad vid första hörnet.
Jag hävdar fortfarande att Hamilton inte gjorde något fel där. Rosberg kan säga och tänka vad han gillar, men han var på utsidan, och det är riskzonen - som vi såg med kollisionerna mellan Valtteri Bottas och Kimi Raikkonen i Ryssland och Mexiko. Båda gångerna blev killen på utsidan värre.
Hamilton har rätt att ta sin replik, och om Rosberg stannar på utsidan måste han acceptera konsekvenserna.
David Coulthard pratade med BBC Sports Andrew Benson.
Genom hela Formel 1 historien har det funnits många exempel på mycket offentliga och kräsna fall mellan lagkamrater.