En av dem, bloggaren Prof Michael Pettis vid Beijing Business School, hade förtjänat kudos som en av de första att förutsäga den kraftiga nedgången i Kinas ekonomi under det senaste året.
Den andra var Economist. Tidningen, alltså.
Deras vad - för en flaska sprit - var över om Kinas ekonomi var på väg att få slut på bloss.
Landet har hanterat 9,9 % tillväxt i genomsnitt under de senaste 35 åren, men Prof Pettis tror att tillväxttakten kommer att sjunka till en blygsam (enligt kinesiska standarder) 3% detta årtionde.
Ju mer gung-ho Economist däremot förutspådde att Kina skulle stanna på kurs för att köra om USA som världens största ekonomi 2018.
– Kina har vuxit mycket snabbt under de senaste 30 åren, men det har följt en modell som inte är unik, säger professor Pettis.
"På 50- och 60-talet visste nästan alla "vet" att Sovjetunionen skulle köra om USA på 70-talet - även Jack Kennedy - men det hände inte. Istället blev den ryska ekonomin skuldsatt och år av stagnation."
Andra exempel är det brasilianska ekonomiska "miraklet" på 1960- och 1970-talen, säger professor Pettis, som slutade i en finanskris 1982 och ett "förlorat årtionde" av tillväxt, eller Japans snabba uppstigning fram till sin egen kris 1990 och efterföljande stagnation under två årtionden.
Gemensamt för dessa länder är en enorm nivå av statligt ledda investeringar - i vägar, tåg, skolor, sjukhus, utbildning och yrkesutbildning.
"Du kan få en enorm tillväxt genom att hålla investeringsnivåerna höga", förklarar han. "Och i början är tillväxten sund och hållbar.
"Men senare... du mycket lätt nå en punkt där du inte kan identifiera ekonomiskt livskraftiga projekt längre, och du överlista och börja missallokera kapital på ett ganska viktigt sätt. Det är då skulden stiger snabbare än ekonomins förmåga att betjäna den."
Kina har överinvesterat kanske sedan 1990-talet, enligt Prof Pettis, och säkert under de senaste fem till tio åren.
"Mycket tillväxt är falskt", säger han. "Om du spenderar $ 1 miljard att bygga en flygplats, genererar det samma mängd [ekonomisk produktion] idag om någon faktiskt använder flygplatsen eller inte.
"Om ingen använder det, är dock det ekonomiska värde som skapas av flygplatsen inte tillräckligt för att betala tillbaka skulden, och därför måste framtida tillväxt minska eftersom rikedom överförs från någon annan del av ekonomin för att betala skulden."
Han säger att det finns tre huvudsakliga tillväxtkällor för Kina. Den första, investeringen, är redan slut. Den andra, exporten, är inte längre livskraftig, eftersom Kinas viktigaste exportmarknader i Europa och USA är pressade, och Kinas handelsöverskott har blivit politiskt omtvistat i dessa länder.
Det tredje alternativet är att vanliga kineser ökar sina utgifter för konsumentprodukter och konsumenttjänster.
Men här är siffrorna bara inte stapla upp. Konsumenterna står för bara en tredjedel av utgifterna i Kina - en aldrig tidigare skådad låg andel för alla större ekonomier - medan investeringarna står för en stor del av ekonomin.
Om investeringarna bara stagnerar - och i utvecklade kapitalistiska ekonomier brukar det falla efter en så lång högkonjunktur - då skulle Kina, med så låga konsumtionsutgifter som utgångspunkt, vara tvunget att dra av den största konsumtionsutgiftsboomen i historien bara för att bibehålla den totala ekonomiska tillväxten på den planerade nivån på 7-8%.
Men den typ av politik som skulle behövas för att åstadkomma detta - till exempel att betala kinesiska hushåll mer ränta på sina besparingar, betala kinesiska arbetare högre löner till priset av statsägda företagsvinster, eller ge kinesiska migrerande arbetstagare anständiga sociala förmåner - stöter mot starka politiskt sammankopplade intressen.
Prof Pettis är tveksam till att det kan göras.
– Satsningen är fortfarande på, säger Simon Cox, Asiens ekonomiredaktör på Economist. "Även om det inte kommer att lösas förrän i slutet av årtiondet."
Economist sida av vadet - att Kina kommer att köra om USA till 2018 - var standardscenariot i en interaktiv prognos att de fast på sin webbplats för att låta läsarna spela Gud med den kinesiska ekonomin.
"[2018] verkar ganska snart, men sedan ser man på de individuella antagandena, och de verkar inte alltför knäppa."
Ett avgörande antagande är växelkursen. Cox team förväntar sig att yuanen ska stärka sig mot dollarn, även om priserna stiger snabbare i Kina, vilket innebär att Kinas ekonomi fortfarande kan växa mycket snabbt, även om landet faktiskt saktar ner.
"Jag håller med Pettis om en hel rad saker. Jag tycker att investeringsnivån är för hög, och det är svårt att investera klokt när man gör det så snabbt. Mycket investeringar, särskilt av statsägda företag, är ineffektiva."
Där han delar företag med den Pekingbaserade professorn är frågan om huruvida Kina håller på att få slut på anständiga investeringsmöjligheter.
Kina är fortfarande ett mycket underutvecklat land, och han säger att kapitalstocken per arbetare - mängden byggnader, maskiner, infrastruktur, fordon och liknande i förhållande till befolkningens storlek - fortfarande är mycket låg enligt västerländska eller japanska normer.
Han säger också att medan Prof Pettis fokuserar på var utgifterna kommer att komma ifrån, det som verkligen spelar roll för långsiktig tillväxt är Kinas förmåga att förbättra färdigheter och anta ny teknik.
Kommer Kina att falla platt på sitt ansikte?
Kinas ekonomiska mirakel
Kinas affärsmäns berättelser
"Kina är mycket bra på att absorbera knowhow från resten av världen. Det är mycket öppnare för utländska investeringar än vad Korea och Japan var. Och den har en stor inhemsk marknad, så utländska producenter har incitament att undervisa lokala leverantörer i sina produkter."
Cox erkänner att han är keynesier i den gamla skolan. Som sådan anser han att även om Kina, som Prof Pettis tror, stöter på samma problem som väst, att vanliga medborgare inte ökar sina utgifter tillräckligt snabbt, kan regeringen klara av det.
"Om alternativet är arbetslöshet, är det bättre att anställa människor för att göra något, även om det inte är mycket värdehöjande.
– Många människor lever fortfarande i gamla bostäder som finns kvar från 1990-talet, så det skulle vara värt att anställa människor för att bygga ersättare för dem. Tyvärr slösas mycket arbete istället på att bygga smaklösa villor för super-förmögen.
"Kinas ekonomi är orättvis och ineffektiv, men den är inte instabil."
Tidigare i år satsade två ekonomer vänligt.