De konservativa vann makten lovande: "Om ett EU-migrantbarn bor utomlands bör de inte få någon barnbidrag".
I brevet från EU:s president Donald Tusk, som innehåller ett eventuellt nytt avtal för Storbritannien, sägs något helt annat - sådana förmåner skulle kunna indexeras "till levnadsstandarden i den medlemsstat där barnet bor".
I stället för "inga barnbidrag" skulle EU-migranter från fattigare länder få mindre barnbidrag.
Motståndare till Tusk-affären har varit snabba att föreslå även denna förhandlade position är opraktiskt.
Så kan det fungera?
Det bor ungefär 2,4 miljoner EU-migranter i Storbritannien - men mindre än 1 % av dem får barnbidrag för barn tillbaka i sitt hemland.
Skatter och tullar tyder på att omkring 20 000 EU-medborgare får ersättning för 34 000 barn i sitt ursprungsland till en beräknad kostnad av omkring 30 miljoner pund.
De flesta av dessa betalningar gäller barn bosatta i Polen, men flera tusen irländska och franska medborgare bosatta i Storbritannien får också brittiska barnbidrag för barn bosatta någon annanstans.
Det är en situation som många betraktar som orättvis.
Att helt enkelt stoppa förmånen har dock visat sig vara svårt eftersom det bryter mot en grundläggande princip i Europeiska unionen - att EU-medborgare ska ha samma tillgång till socialt skydd som andra i det land där de bor och arbetar.
Det som gör barnbidragen unika bland socialbidragen är att mottagaren av pengarna - den vuxna EU-migranten - kan vara i ett land medan den som är beroende är i ett annat.
Den lösning som föreslås är alltså att "lika tillgång" tar hänsyn till levnadsstandarden i det land där barnet är bosatt.
Vi känner ännu inte till detaljerna, men det är troligt att medelinkomster eller "medianinkomster" skulle kunna användas som mått på levnadsstandarden i varje medlemsstat.
I Storbritannien är barnbidragen för det första barnet 20,70 pund i veckan - ungefär 5 % av medianinkomsten per vecka.
Denna siffra på 5 % skulle kunna användas för att beräkna betalningen i varje EU-stat, baserat på dess egna medianinkomst.
I Rumänien, till exempel, i stället för 20,70 pund, kan den räntesats som baseras på rumänska genomsnittsinkomster vara omkring 3,50 pund.
En liknande siffra kan härledas för varje EU-medlemsstat och betalningarna justeras i enlighet därmed.
Nästan alla skulle vara lägre - men vissa länder på den inre marknaden, till exempel Luxemburg, kan förvänta sig en högre skattesats som återspeglar deras högre levnadsstandard.
Det har funnits förslag som har många olika satser för barnbidrag skulle ge statliga datorer kollywobbles.
HMRC (som administrerar barnbidrag) och Arbets- och Pensionsdepartementet fullföljer emellertid varje år miljontals komplexa internationella välfärdstransaktioner.
Medborgare i EU eller EES (Europeiska ekonomiska samarbetsområdet) som bor i Förenade kungariket fyller i en detaljerad blankett innan de kan ansöka om förmåner.
Ibland kräver deras arbete och sociala trygghetshistoria penningöverföringar mellan länder för att återspegla hemvist i olika delar av EU.
Experter säger att det skulle vara genomförbart och, utan tvekan, rättvisare att införa ett sådant system.
Men det skulle inte göra någon stor skillnad för Storbritanniens välfärdslag.
För varje 350 pund Storbritannien spenderar på barnbidrag skulle förslaget spara ungefär 99 p.
Det är inte riktigt det löfte han gjorde i sitt manifest, men är David Camerons kompromiss om att betala barnbidrag till EU-migranter fungerande?