Det var den frågan som ställdes i en nyligen publicerad kolumn i Wall Street Journal.
Under tiden beskriver en artikel i tidskriften Forbes en annan icke-mainstream figur som fortfarande är i gång för Vita huset, den demokratiska Bernie Sanders, som inte har "första kännedomen om vad [handel] är och varför vi gör det".
Låt oss bortse från frågan om hur troligt det är att antingen blir den 45:e presidenten. Det faktum att båda har tagit upp handelsfrågan på ett ganska slående sätt är fortfarande ett tecken på att något bredare pågår i den amerikanska politiken.
Båda har uttryckt djup oro över den internationella handelns inverkan på USA:s ekonomi och arbetstagare. Som citaten ovan visar har båda orsakat oro eller förakt bland entusiaster för liberalisering av handeln.
Båda skulle innebära en tydlig avvikelse från årtionden av amerikansk handelspolitik som, med vissa avvikelser på vägen, har följt denna väg.
För Trump är mycket av fokus särskilt på Kina: "Sedan Kina anslöt sig till WTO [Världshandelsorganisationen 2001] har amerikaner bevittnat stängningen av mer än 50.000 fabriker och förlusten av tiotals miljoner arbetstillfällen. Det var ingen bra affär för Amerika då och det är en dålig affär nu."
Han berättade för New York Times att han skulle gynna en 45-procentig tull på import från Kina, även om han senare har sagt att förslaget är ett hot mot att få Kina att "uppföra sig".
Han vill sätta stopp för Kinas olagliga exportsubventioner och slappa arbets- och miljönormer. Inga fler sweatshops eller föroreningsparadis stjäl jobb från amerikanska arbetare".
Mr Sanders är inte så långt borta. En release på hans kampanjwebbplats efter ett tal i Pennsylvania säger: "Det nordamerikanska frihandelsavtalet [Nafta, som omfattar USA, Kanada och Mexiko] kostade 850.000 bra betalda jobb i Förenta staterna, däribland 26 300 i Pennsylvania. Normaliserade handelsförbindelser med Kina [efter Kinas anslutning till WTO] ledde till att 3,2 miljoner arbetstillfällen gick förlorade, däribland 122 600 i Pennsylvania."
Båda utövas också om handelsunderskottet - det faktum att Amerika köper fler utländska varor än det säljer utomlands. De ser att som ett resultat av orättvisa handelsavtal och som bevis på att USA håller på att förlora - "de dödar oss på handel" är en fras som Trump ofta har använt.
Denna idé står i skarp kontrast till den allmänna ekonomins uppfattning att liberaliseringen av handeln är till nytta för alla länder som gör det. Genom att undanröja hinder som höjer kostnaderna för importerade varor kan länderna specialisera sig på att producera det de gör bäst, och konsumenter och företag kan köpa varor billigare.
Denna idé, och en önskan att undvika en upprepning av den stora depressionen (som förvärrades men inte orsakades av handelsrestriktioner), ligger bakom det gradvisa avskaffandet av handelshinder sedan andra världskriget.
Det har gjorts mer eller mindre globala ansträngningar för att göra detta inom ramen för Allmänna tull- och handelsavtalet (Gatt) och från 1995 inom WTO. Det har också skett många mindre rörelser mellan grupper av länder, däribland det som nu är EU.
USA har redan ingått avtal med 20 länder, däribland Mexiko och Kanada, under Nafta. Förenta staterna har också slutfört förhandlingarna med elva andra länder om ett avtal som kallas partnerskapet mellan länderna i Stillahavsområdet och förhandlingar pågår med EU.
Den allmänna uppfattningen att alla länder vinner på liberalisering av handeln betyder inte att alla människor gör det. Det är bara det att fördelarna överstiger förlusterna.
Det bör alltså vara möjligt för alla att vinna, om vinnarna kompenserar förlorarna.
Förenta staterna har, liksom många andra länder, program för att hjälpa människor som förlorar sina jobb, och det finns ett program som är särskilt inriktat på dem som drabbas av internationell handel, det så kallade programmet för handelsanpassningsstöd.
En kommentator beskrev den (och dess motsvarighet i EU) som "liten och relativt ineffektiv", och tillade: "Det finns föga politisk aptit i världens två största ekonomier på ett mer seriöst försök att omfördela vinsterna från handeln."
Och det betyder att vissa människor förlorar på handelsexpansion. En grupp akademiska ekonomer i USA skrev: "Den ökade amerikanska importen från Kina, som accelererade efter 2000, var en stor kraft bakom den senaste tidens minskningar av USA:s sysselsättning inom tillverkningsindustrin och det verkar ha hämmat den totala amerikanska sysselsättningstillväxten."
De uppskattar att arbetstillfällen gått förlorade på minst två miljoner mellan 1999 och 2011, på grund av de direkta och indirekta effekterna av Kinas ökning. De tillskriver inte alla förlorade arbetstillfällen i tillverkningsindustrin Kina och handeln, men deras analys pekar på en verklig inverkan av konkurrensen från importen.
Det finns också forskning som pekar på politisk påverkan redan innan de aktuella kampanjerna för presidentnomineringarna.
Analys vid Georgetown University tyder på att handeln påverkar valen. Den konstaterade att sittande presidenter tenderar att få röster på områden där exporten har ökat, men de förlorar stöd där konkurrensen från import har lett till ökad osäkerhet på arbetsmarknaden.
Och hur är det med det amerikanska handelsunderskottet?
Här blir det väldigt komplicerat. Även om ett handelsunderskott kan bero på konkurrenskraftig import kan det också bero på låga besparingar.
Det finns faktiskt en uppfattning att handelsunderskottet inte nödvändigtvis är en dålig sak. Ett handelsunderskott måste finansieras genom lån eller investeringar från utlandet, vilket kan bidra till att sänka räntorna och stimulera skapandet av arbetstillfällen.
Å andra sidan finns det en uppfattning att dessa överväganden inte riktigt gäller nu vid en tidpunkt då räntorna redan är mycket låga. Under dessa omständigheter kan ett handelsunderskott verkligen kosta arbetstillfällen.
Det är märkligt att denna fråga kommer upp så starkt nu. Situationen för sysselsättningen i USA håller på att förbättras. Arbetslösheten är 5 procent och antalet sysselsatta har ökat med mer än 600 000 i år.
Den nobelpristagare ekonomen, Paul Krugman, skrev: " En protektionistisk motreaktion, likt en invandringsreaktion, är en av de saker där pusslet har varit hur länge det har pågått. Och tiden kanske är inne nu."
Skulle Donald Trump "förstöra världshandeln" om han blev USA:s president?