The A Word fokuserar på familjen Hughes - vid första anblicken verkar de leva ett idylliskt liv i Lake District. Men Paul och Alison Hughes börjar inse att det kan finnas mer i deras femåriga son Joes konstiga beteende än bara excentriskitet. En diagnos av autism störtar familjen in i en förvirrande värld av medicinsk jargong och nya förväntningar.
Hur är det egentligen för familjer att av experterna få veta att deras barn har autism?
För Nikki är dammet fortfarande på plats. Hennes äldsta son Sam (inte hans riktiga namn) fick diagnosen Aspergers syndrom i januari vid sex års ålder, efter en fyraårig strid för att övertyga folk om att han inte bara uppförde sig illa.
– På vissa sätt var det en enorm lättnad, att veta att det inte bara var vi som var inkompetenta föräldrar, säger hon. "Men i samma ögonblick det bekräftas att din son har en dold funktionsnedsättning och han kommer inte att växa ur sina problem. Det är bittersöt."
Hon beskriver Sam som en "angripen baby" som skulle ha utbrott som varar i två timmar, ibland kulminerar i att han håller andan och svimmar. Han blev utslängd ur barnkammaren och avvisad av barnskötare.
"Det kom till den grad att hans beteende hemma var så svårt att vi i allmänhet var oroliga att vi inte kunde hålla vår yngre son säker - han slog och slog, utom kontroll eftersom han var så stressad. Då betalade jag för att få en diagnos privat."
Sam fick diagnosen Aspergers syndrom, med sensoriska problem och kortsiktiga minnesproblem.
Nikki säger: "Certain oljud är obehagliga för honom som elektriska handtorkare som han finner outhärdliga, men i andra områden han är underkänslig - han hoppar på möbler och fidgets eftersom han inte får tillräckligt med sensoriska input för att få honom att känna sig jordad."
Men det finns också utmaningar som inte är medicinska.
"Sam gick hela förra året utan att bli inbjuden till en fest", säger Nikki. "Om han bara hade en vän som förstod och tolererade honom skulle det få honom att känna att han var en del av något."
Denna känsla av isolering utspelas i programmet med Joe alltid visas vara på utsidan av sociala interaktioner.
Källa: Det nationella autistiska samhället
Karaktären spelas av nykomlingen Max Vento, en - icke-autistisk sex-åring som beskrivs som "enkelt klarsynt" av producenterna.
A Words manusförfattare, Peter Bowker, gjorde stora ansträngningar för att se till att skildringen av autismen och familjerättegångarna runt omkring den var korrekta.
Han arbetade med National Autistic Society (NAS) som försöker hjälpa producenter och författare att se till att autism skildras så exakt som möjligt.
I den första episoden tar familjen Joe till en specialist som observerar hans interaktion genom en serie spel-test innan han ger sin diagnos.
Tom Purser från NAS gav skribenterna följande råd: "Vi hade ganska specifika punkter kring den diagnostiska processen för att säkerställa att den var korrekt och matchade den kliniska processen, men på andra sidan var det en fråga om huruvida den kommer att genljuda med andra familjer och vara intressant."
Purser har själv varit där. Hans son, Charlie - nu 14 - fick diagnosen autism som småbarn. Som Joe i The A Word, Charlie skickades till en början för att höra tester när han inte svarade på folk som ropade hans namn.
"Jag kunde prata om vår erfarenhet och den matchade väldigt mycket manuset. Det är en subtil detalj men ger liv åt den, säger han.
I början av serien ser familjen Hughes Joe som älskvärd och intelligent. Därför tror de att han inte umgås med andra barn. I hemlighet oroar de sig över den ytan när andra börjar ifrågasätta hans beteende.
Purser kommer ihåg att förnekelse är lätt för föräldrar tills vissa kritiska punkter fungerar som röda flaggor.
"Det brukar hända när de inte når sina milstolpar", säger han. "Man kan säga, "Visst han var långsam att prata men han kom dit" men det kritiska är när de har kommit till skolan och det sociala elementet blir mer betydande."
Charlie fick diagnosen medan han fortfarande var i barnkammaren, men Purser säger att det kom med förkrossande verklighet.
Han säger att det är en lättnad när något är bekräftat men då måste man ta itu med förlusten av barnet. "Min fru pratar om sorg. Som förstagångsföräldrar krossas din förväntan om hur ditt barn kommer att bli av den diagnosen. Du börjar räkna med ditt förflutna och tänker: "Har vi missat något?"
Det positiva, säger Purser, är att det ledde Charlie till rätt stöd.
"Vår son är underbar och vi skulle inte förändra honom. Han går i en vanlig skola, med heltidsstöd och har en mycket liten grupp vänner som "får" honom. Han förklarar att hans sons språk nu är bra, även om han började i grundskolan utan funktionellt språk och inte var toatränad. "Så där han har gått från då till nu är en sådan utveckling."
Purser avslöjar att Morven Christie som spelar Alison Hughes i serien inte undersökte tillståndet - hon ville lära sig om autism tillsammans med sin karaktär. Hon skildrar en mor som störtar in i mörkret, språket och den medicinska jargongen desorienterar och skrämmer henne.
Det är något som genljuder med Sharon King, vars tre barn - Rosie, Daisy och Lenny - alla är på det autistiska spektrumet.
Daisy, nu 15, var den första av de tre som fick diagnosen.
King säger: " Jag blev chockad. De gav mig bara ett flygblad och sa att det bara handlade om att titta och lära. Jag visste inte mycket om det alls så mina idéer om autism var alla frågar - jag föreställde mig barn gungande i ett tomt rum som är ingenting som verkligheten. Vi får så mycket glädje och kärlek från våra barn."
Lenny, 14 år, fick diagnosen vid tre års ålder. Rosie - trots att hon var äldst - var nio innan något bekräftades. Nu förbereder hon sig för att studera kreativt skrivande vid universitetet. Hennes två yngre syskon, under tiden, inte har användning av språk.
Till skillnad från vissa föräldrar tror kungen att en försening i diagnosen kan vara till nytta.
"Det tog ett år med Lenny efter att han började missa sina milstolpar men det gav oss tid att absorbera nyheterna. Vi gick igenom några mörka dagar när jag blev ganska deprimerad, när jag klandrade mig själv och inte gick ut eftersom folk tittade och stirrade."
Hon säger som familj att de pratar med alla som visar nyfikenhet och att autistiska barn inte ska gömma sig.
"Det är trevligt när folk frågar om det nu och jag älskar att prata om mina barn, jag är väldigt stolt över dem. De är bara ess."
Den första episoden av The A Word kommer att visas på BBC One klockan 21:00 tisdagen den 22 mars 2016 - ta igen på BBC iPlayer
Följ @BBCouch på Twitter och på Facebook eller e-post ouch@bbc.co.uk
Nytt TV-drama The A Word berättar historien om en familj som upptäcker att deras udda femårige son faktiskt är autistisk.