Först använde han en förhistorisk teknik: han tände en vedeld.
Men Prof Nordhaus hade också en bit högteknologisk utrustning med sig - en Minolta ljusmätare.
Han brände 20lb (9kg) trä, höll reda på hur länge det brann och noggrant spelade in dim, fladdrande eldsken med sin mätare.
Därefter köpte han en romersk oljelampa, utrustade den med en veke och fyllde den med kallpressad sesamolja.
Han tände lampan och såg oljan brinna ner, igen med hjälp av ljusmätaren för att mäta dess mjuka, även glöd.
Bill Nordhaus öppna vedeld hade bara brunnit i tre timmar på 9kg trä.
Men bara en äggkopp olja brann hela dagen, och mer ljust och kontrollerbart.
Varför gjorde han det här?
Han ville förstå den ekonomiska betydelsen av glödlampan.
Men Prof Nordhaus ville också belysa en svår fråga för ekonomer: hur man håller koll på inflationen, de växlande kostnaderna för varor och tjänster.
50 Saker som gjorde den moderna ekonomin belyser de uppfinningar, idéer och innovationer som bidrog till att skapa den ekonomiska världen.
Det sänds på BBC World Service. Du hittar mer information om programmets källor och lyssnar på nätet eller prenumererar på programmet podcast.
För att se varför detta är svårt, tänk på priset på att resa från - låt oss säga - Lissabon i Portugal till Luanda i Angola.
När den resan först gjordes av portugisiska upptäcktsresande, skulle det ha varit en episk expedition, som kanske tog månader.
Senare, med ångfartyg, skulle det ha tagit några dagar; sedan, med flyg, några timmar.
En ekonomisk historiker kan börja med att spåra priset på passagen på fartyget, men när en flygväg har öppnats, vilket pris tittar du på?
Du kanske helt enkelt byter till biljettpriset en gång fler människor börjar flyga än segling.
Men att flyga är en annan tjänst - snabbare, bekvämare.
Om fler resenärer är villiga att betala dubbelt så mycket för att flyga, är det knappast meningsfullt att inflationsstatistiken visar att kostnaden för resan plötsligt har fördubblats.
Det var för att ta upp denna fråga om hur vi mäter inflationen som Bill Nordhaus började leka runt med vedeldar, oljelampor och ljusmätare.
Han ville frigöra kostnaden för en enda kvalitet som människor har brytt sig djupt om sedan urminnes tider, med hjälp av den senaste tekniken i olika åldrar: belysning.
Ljus mäts i lumen eller lumentimmar.
Ett ljus avger 13 lumen medan det brinner.
En typisk modern glödlampa är nästan 100 gånger ljusare än så.
Tänk dig att samla och hugga ved 10 timmar om dagen i sex dagar.
Dessa 60 timmars arbete skulle ge 1.000 lumen timmar av ljus.
Det är motsvarigheten till en modern glödlampa som skiner i bara 54 minuter, även om vad du faktiskt skulle få är många fler timmar av dim, flimrande ljus istället.
Naturligtvis är ljus inte den enda anledningen till att bränna eldar: de hjälper också till att hålla dig varm, laga din mat och skrämma bort vilda djur.
Om du bara behövde ljus och en vedeld var ditt enda alternativ, kanske du bestämmer dig för att vänta tills solen kommer upp.
För tusentals år sedan kom bättre alternativ - ljus från Egypten och Kreta och oljelampor från Babylon.
Deras ljus var stadigare och mer kontrollerbart, men ändå oöverkomligt dyrt.
I ett dagboksinlägg från maj 1743 konstaterade Harvarduniversitetets president, pastor Edward Holyoake, att hans hushåll hade tillbringat två dagar med att göra 78 lb (35 kg) talgljus.
Sex månader senare skrev han: "Kandlarna är borta."
Och det var sommarmånaderna.
iPhone vid 10: Hur smartphone blev så smart
Stållådan som förändrade den globala handeln
De dolda styrkorna av oälskad betong
Hur streckkoden förändrade detaljhandeln
Dessa var inte heller de renbrända paraffinvaxljusen vi använder idag.
De rikaste hade råd med bivax, men de flesta människor - även Harvards president - använde talgljus, stinkande, rökande pinnar av animaliskt fett.
Att få dem att värma upp animaliskt fett och doppa och åter doppa vekar i smält ister.
Det var besvärligt och tidskrävande arbete.
Enligt Prof Nordhaus forskning, om du avsätter en hel vecka om året för att ägna 60 timmar uteslutande åt att göra ljus - eller tjäna pengar för att köpa dem - så skulle du kunna bränna ett enda ljus för bara två timmar och 20 minuter varje kväll.
Saker och ting förbättrades lite när de 18: e och 19: e centurierna utspelade sig.
Ljusen var gjorda av spermaceti - den mjölktorkade oljiga globen skördad från döda spermier.
Den amerikanske grundarfadern Ben Franklin älskade det starka, vita ljus de gav av, och sättet de "kan hållas i handen, även i varmt väder, utan att mjukna", och noterade att de "varar mycket längre".
Medan de nya ljusen var tilltalande, var de också dyrbara.
George Washington beräknade att om han brände ett enda spermacetiljus fem timmar om året, skulle det kosta honom åtta pund, eller långt över 1 000 kronor (820 pund) i dagens pengar.
Några årtionden senare bidrog gaslampor och fotogenlampor till att sänka kostnaderna.
De räddade också spermievalen från utrotning.
Men de var också i grund och botten ett dyrt krångel.
De droppade, luktade och tände eld på saker.
Sen förändrades något.
Att något var glödlampan.
År 1900 skulle en av Thomas Edisons kolglödlampor ge dig 10 dagar av ljus, kontinuerlig belysning, 100 gånger så ljust som ett ljus, för de pengar du kunde tjäna med vår 60-timmars vecka av hårt arbete.
År 1920 skulle samma arbetsvecka betala för mer än fem månaders kontinuerligt ljus från volframglödlampor.
1990 var det tio år.
Ett par år senare, tack vare kompakta lysrör, var det mer än fem gånger längre.
Det arbete som en gång hade producerat motsvarande 54 minuters kvalitetsljus producerade nu 52 år.
Och moderna LED-lampor fortsätter att bli billigare och billigare.
Stäng av en glödlampa i en timme och du sparar belysning som skulle ha kostat våra förfäder hela veckan att skapa.
Det skulle ha tagit Benjamin Franklins samtida hela eftermiddagen.
Men någon i en rik industriekonomi idag kunde tjäna pengar för att köpa den belysningen på en bråkdel av en sekund.
Och naturligtvis våra glödlampor är rena, säkra och kontrollerbara - ingen flimmer, gris fett stank eller risk för eld.
Glödlampan har blivit en ikon för innovation.
Det har förvandlat vårt samhälle till ett där vi kan arbeta, läsa, sy eller spela när vi vill, oavsett hur mörk natten har blivit.
Men priset enbart på ljuset berättar en fascinerande historia: det har sjunkit med en faktor på 500.000, mycket snabbare än den officiella inflationsstatistiken antyder.
En sak som en gång var för värdefull att använda är nu för billig att lägga märke till.
Tim Harford skriver Financial Times undercover Economist-kolumn. 50 saker som gjorde den moderna ekonomin sänds på BBC World Service. Du hittar mer information om programmets källor och lyssnar på nätet eller prenumererar på programmet podcast.
I mitten av 1990-talet genomförde en ekonom vid namn William Nordhaus en serie enkla experiment med ljus.