Anthony Jackel från Port Talbot, även känd som "Betty", är en veteran inom Wales-kampanjer.
Den 70-årige Swansea City-fan har köpt en tågbiljett som gör att han kan följa laget under hela mästerskapen.
Han sa: "[Den här vägen] Jag kan göra vad jag vill, jag kan gå dit jag vill".
Naturligtvis skulle utrikesdepartementet och Football Supporters' Federation kraftigt avskräcka hans researrangemang - och med goda skäl.
Men han vägrar bli uppskjuten.
Han tog bussen till London och Eurotunneln till Paris innan han sov utanför Paris Gare du Nord station.
Jackel tog tåget till Bordeaux, där jag först träffade honom utanför Grandeteatern på fredag. Han var omedelbart iögonfallande.
Han såg ut som en välförtjänt man och han bar en lika rest skjorta emblazonerad med den walesiska flaggan över sin fleece.
Det lockade fans som stannade på gatan och skakade hans hand, komplimanger det.
"De senaste två nätterna har jag sovit på spårvagnslinjer," sa han till mig. "På en av de stora bänkarna. Underbart.
"De har alla modcons, en bärbar toalett där jag kan gå på toaletten, tvätta händerna och borsta tänderna, och då är jag uppe.
"Jag har ett tidigt morgonsamtal: nattklubben stänger klockan fem och de väcker mig."
Jag frågade Jackel varför han reste på ett sätt som många skulle tycka var mycket farligt.
Han sade att han hellre skulle göra det på sitt sätt än att bli "bebodd" på en organiserad turistresa.
"Jag kan göra vad jag vill, jag kan åka dit jag vill och jag kan åka hem när jag vill, jag är inte stressad om jag inte kommer tillbaka till mitt hotell.
"Om jag är trött går jag bara på första bänken eller nästa ställe."
Han berättade att han hade "följt Swansea över hela världen" och hade sett Wales sedan 1962.
"Under årens lopp har vi varit så nära men [också] hittills", sade han.
Den die-hard Swans fan sade att även om det ofta finns konflikter mellan rivaliserande supportrar hemma, de var tvungna att förbli "tillsammans" i Frankrike.
"Vi är walesiska här ute, vi är walesiska, jag bryr mig inte om en apas... medan vi är här visar vi folk att vi kan uppföra oss."
Jag frågade hur glad han var över att Wales hade gjort en stor final för första gången på 58 år och han sade: "Du skulle ha sett min flagga, den var för stor att bära."
Han sade att han hade uppmuntrat yngre anhängare att komma ut och stödja laget.
"Jag sa: 'Tänk om vi vann det? Tänk om vi gjorde en Leicester [som nyligen vann engelska Premier League]? Tänk om vi gjorde ett Grekland [som vann euro 2004]?"
Mr Jackel drog en väska på hjul och när jag frågade honom vad han hade inuti blev jag förvånad över att hitta en samling helt nya Wales mjuka leksaker, och småsaker som han sa att han delade ut när folk var "trevliga" till honom.
Han talade om fotbollsresor till Rumänien, Spanien och många andra länder.
Jackel sa att han skulle följa laget dit deras turnering slutade i Frankrike.
Och medan han hade varit optimistisk om sitt utomhusboende, var han mindre säker på sina planer för framtida turneringar om Wales kvalificerar.
"Detta kan vara den sista turneringen jag sover utanför. Om jag kommer till Ryssland [som kommer att vara värd för VM i 2018] Jag kommer att ha en säng."
Medan Wales fotbollsfans njuta av gästfriheten i Frankrike för Euro 2016, kommer man att sova hårt.