Efter sju år från studion släpper Janet Jackson ett nytt album, Unbreakable, på fredag.
Det kommer efter ett tumultigt årtionde då hennes bror Michael dog; och hennes musik förbjöds av några amerikanska radiostationer efter en Super Bowl "wardrobe fel".
Okrossbar känns som ett svar på dessa händelser, liksom några lyckligare, särskilt Jacksons 2012 äktenskap med Qatari affärsman Wissam Al Mana.
Över 17 låtar talar sångaren om sorg och depression, men också om kärlek, lojalitet och medkänsla. Viktigast av allt, betonar hon, vänner kommer att dra dig igenom de svåra tiderna.
Skivan återförenar Jackson med producenterna Jam och Lewis, som räddade henne från fynd bin ignominy 1986, och behärskade alla hennes mest framgångsrika album, från Control till Janet och vidare.
På tal om BBC från New Orleans avslöjade Jimmy Jam berättelserna bakom stjärnans signaturlåtar och valde sina höjdpunkter från det nya albumet.
Janets första singel med Jam & Lewis, Vad har du gjort för mig Den senaste tiden presenterar sångaren som en våldsam, självständig kvinna, hänsynslöst avfärda sin fockless pojkvän. "Du borde vara tacksam för de små sakerna", banar hon, "men små saker är allt du verkar ge."
Ursprungligen, Vad har du gjort för mig På sistone skulle vara en låt på ett album Terry och jag arbetade på - vår egen skiva. Resten av Kontrollplattan var helt klar men [record label executive] John McClain sa: "Hej killar, jag behöver bara en låt till."
Texten kom upp på grund av ett förhållande Janet hade kommit ur [hennes äktenskap med själsångerskan James DeBarge, som ogiltigförklarades ett år tidigare]. Konceptet var i princip: "Han brukade göra snälla saker för dig, men vad har han gjort för dig på sistone?"
Alla låtar vi gjorde med Janet på Kontrollskivan hade en hel del attityd. Hon hade alltid en hel del attityd i de delar hon spelade på TV och vi tyckte att det saknades i hennes tidigare album.
Så, med Nasty, med Control, med en hel del av låtarna på skivan, försökte vi få ut det: Riktigt aggressiva låtar, riktigt hårda låtar, eftersom vi visste att hon kunde dra av dem.
Rhythm Nation albumet öppnas med en triptyk av låtar som kräver åtgärder mot fattigdom, rasism och analfabetism. Bland dem finns State of the World, som fångar Janets växande fasa när hon bevittnar hemlöshet, narkotikaberoende och prostitution alldeles utanför hennes dörr.
Vi försökte göra något som Marvin Gayes Vad som pågår - även om vi aldrig kunde hoppas på att uppnå det - men vi ville göra folk medvetna om vad som pågick, på ett sätt där man kunde dansa till det.
På den skivan fanns det en hel del metalliska ljud, en hel del soptunnor och glasbrytning - den typ av saker som var ljudlandskapet på gatorna.
Oroade vi oss för att förhandsladda skivan med ett stort socialt budskap? Nej, vi var inte oroliga.
Om skivbolaget hade hört vad vi gjorde hade de kanske inte gillat det. Men det fina med Kontroll och Rhythm Nation var att de gjordes i ett vakuum. Vi var i Minneapolis, borta från skivbolagsscenerna i LA och New York. Det fanns inget inflytande utifrån.
Men jag har alltid tänkt, tänk om du gav samma parti låtar till skivbolaget och sa, "Okej, här är vårt album?" Skulle skivan heta Escapade? Och skulle albumet ha en fin färgbild av Janet leende på omslaget?
Beckoning mot sovrummet, Janet släckte ljuset och slog upp värmen på denna slinkiga, förföriska sång, baserad på ett prov från James Browns Papa Don't Take No Mess. En oväntad förändring av stil - lyriskt och musikaliskt - det var allmänhetens introduktion till en mer vuxen Janet.
Jag är ett stort James Brown fan och jag har alltid tyckt att det skulle vara coolt att ta något funky han gjorde men faktiskt göra en låt av det. Så det var avsikten.
Alla verkade gilla det, men när jag spelade det för Janet sa hon typ: "Det är okej." Och så gick vi vidare - för vi jobbade på massor av andra saker också.
När vi tog en paus runt julhelgen sade hon, "lägga ihop en kassett för mig" och jag satte den banan på det eftersom, i mitt sinne, det var fortfarande en livskraftig spår. Hon gick till Anguilla och när hon kom tillbaka, det första hon sa var "vi måste jobba på den banan" och hon kom genast på titeln.
Janet hade nyligen tecknat ett skivkontrakt på 40 miljoner dollar med Virgin Records, som ville att en annan låt - Om - skulle bli kampanjens första singel. Stjärnan var benägen att hålla med, tills en rap megastar ingrep.
Om det i princip var som Rhythm Nation. Det var väldigt högljutt, metalliskt.
De var alla kära i det. I deras sinnen var det den första singeln, men vi [Jam & Lewis] sade: " Nej! Det är vad alla förväntar sig!"
Vi hade Chuck D och [hip-hop producent] Hank Shocklee i studion och vi sa: "Kan vi få din åsikt?" Det var ungefär tre på morgonen, men vi spelade The's The Way Love Goes, och sedan spelade vi Om och sa: "Så, vilken?"
Chuck sa: "Om, det är en Janet skiva. Men den andra... det är som när Sade släpper en skiva, och det finns ingen hype om det, det är bara helt plötsligt framför dig. "
Janet tittade på honom och sa: "Okej, det är vägen till kärlek." Uppenbarligen fungerade det riktigt bra men det finns fortfarande människor som tror att det hade varit bättre att gå med Om först.
En avvikelse från Janets kommersiella ljud, denna griniga, pared-down spår överraskade många fans - inte minst eftersom det provade Joni Mitchells Big Yellow Taxi.
För det första fick vi ringa Joni Mitchell och be henne om lov. Men hon var ett fan och sa, "Jag längtar efter att höra vad ni gör", vilket var riktigt coolt.
Det är ett mycket sparsamt spår. Jag är ett stort fan av [sen hip-hop producent] J Dilla och det rekordet var mitt försök att göra en J Dilla låt. Jag tyckte det lät som en bohemisk hiphop.
Det var intressant i det här landet eftersom popradion inte rörde den. Videon hjälpte nog inte. Mark Romanek gjorde ett så vackert jobb men det var så etniskt... Det var inte vad folk kände.
25 år efter State of the World inser Janet hur lite som har förändrats. "Varför, varför, varför?" Hon gråter över ett bultande hus beat, innan hon gör en förnyad uppmaning till sociala åtgärder. "Vi kommer inte att komma med ursäkter. Vi kommer inte att ta några missbruk. "
När man är ung känner man: " Jag kan förändra världen! Jag ska leda revolutionen!" Och sedan ser du 25 år senare och säger: "Okej, jag borde ha vetat bättre. Samma problem finns fortfarande, men det finns ett annat sätt att ta itu med det. Det handlar fortfarande om att mobilisera människor, men jag kan inte göra det själv."
Det är bara en klokare, mer mogen titt på verkligheten att försöka göra en positiv förändring, en social förändring.
Över en plockad gitarrfigur sjunger Janet om ett kränkande förhållande där offret fortsätter att kretsa tillbaka för mer. "Varför vill hon stanna?" Suckar stjärnan.
Jag gjorde den här banan på en flygplats på min laptop. Jag vet inte vad jag kände, men jag spelade den för Janet och hon bara gick iväg och kom tillbaka med texten.
Det är nog Terrys favoritlåt just nu och har varit det ett tag. Han blev verkligen förälskad i det lyriska konceptet. Det handlar om kränkande förhållanden - men inte om att peka på skulden. Precis den slags svängdörr de blir. Du låter det hända, och det krävs två personer för att det ska hända. Det är en mycket resignerad sång.
Sly & The Family Stone's Dance To The Music avslutas med Gon' B OK Janets nya album med en karikatyrisk, effervescent studs. "Vi behöver alla lite kärlek när vi kommer ner i soptipparna," Janet fnittrar som mässingssektionen jäktar.
I början av att prata om det nya albumet var en av de saker vi ville ha något med en Sly och Family Stone-energin [och] en Jackson Five-känsla till det.
Hon har alltid hållit sig borta från allt som liknar sina bröders [musik] men vi kände verkligen att detta var lämpligt. Särskilt på en låt som Broken Hearts Heal - som är en låt direkt om hennes bror, och de växer upp tillsammans.
Gon' B OK knakade på skivan i sista minuten. Vi hade verkligen svårt att spela in det - kanske två eller tre försök.
Intressant nog gör Janet faktiskt alla sångerna - alla höga röster och de låga - med lite bandtricket och Janet sjungande i olika röster och olika karaktärer.
Vi tyckte att det var ett bra sätt att avsluta plattan - på ett optimistiskt sätt. Jag tror att skivan är allt hon ville att den skulle vara. Så jag hoppas att folk tar emot det och njuter av det.
Okrossbar är nu ute på Rhythm Nation / BMG.
Janet Jacksons chefskollega Jimmy Jam avslöjar hemligheterna bakom deras största hits och pratar om hennes nya album, Unbreakable.