David Cameron anses vara för en fråga i denna riktning inför folkomröstningen om Storbritanniens medlemskap i Europeiska unionen.
Premiärministern sägs tro att detta skulle göra det möjligt för dem som vill att Storbritannien ska stanna kvar i EU att kalla sig Ja-kampanjen.
– Det är Bob the Builder-filosofin, säger Matt Qvortrup, professor i tillämpad statsvetenskap vid Coventry University.
Folkomröstningsfrågan måste
"Det är "Ja vi kan" humöret som användes av Obama. Det är ett försök att vara den positiva kampanjen eftersom ingen tycker om att ses som negativ."
Kanske har regeringen dragit lärdom av förra årets folkomröstning om skotskt oberoende, där Ja-kampanjen allmänt erkändes vara den mer positiva.
"Det handlade om att ta en chans, låt oss göra detta. Det handlade om hopp och möjligheter, säger professor Qvortrup.
Före detta SNP-ledaren Alex Salmond, som ledde den skotska självständighetskampanjen, sade till BBC Newsnight förra veckan: "Du bör verkligen inte luras med frågan. Det bör vara rättframt och ärligt. Men Ja-sidan är viktig.
"Om du vill anamma en positiv vision om att stanna i Europa vill du vara Ja."
1975, när Labours premiärminister Harold Wilson höll den senaste folkomröstningen om Storbritannien i Europa, var en av hans paroller "Säg nej till No men".
Professor Qvortrup säger att Wilson drev sin kampanj som en röst för Ja och karakteriserade inga väljare som griniga nejsägare som Tony Benn och Enoch Powell.
Kanske UKIP-ledaren Nigel Farage kommer att kunna övertyga människor om att hans kampanj för att lämna EU handlar om en ny gryning och en ny start för Storbritannien, men han kommer att kämpa mot de negativa konsekvenserna av en No-kampanj.
Inför förra årets folkomröstning om skotskt oberoende var båda sidor eniga om att valkommissionen borde granska SNP-regeringens föredragna "ja/nej"-fråga: "Är ni överens om att Skottland bör vara ett oberoende land?"
Valvakten ändrade dessa ord och rapporterade att frågan borde vara: "Borde Skottland vara ett självständigt land?"
Kommissionen sade att frågan måste presenteras tydligt, enkelt och neutralt.
Den skotska regeringen gick med på att ändra frågan när kommissionen rapporterade sina slutsatser.
Den fråga som Cameron anser vara positiv använder inte ordet "agree", vilket är mycket vanligt i folkomröstningar över hela världen, enligt Prof Qvortrup.
Den möjliga formuleringen är mycket lik den som Wilson använde 1975, nämligen: "Tycker ni att Förenade kungariket skall stanna kvar i Europeiska gemenskapen (den gemensamma marknaden)?"
Prof Qvortrup säger en fördel med att fråga: "Ska Storbritannien fortsätta att vara medlem i EU?" är att frågan är kort.
Väljarna tenderar att bli mer skeptiska till ett förslag om frågan är för lång, de misstänker att de "har ullen stoppad över ögonen", säger han.
Enligt professor Qvortrup finns det en lärdom som premiärministern kan dra av Wilsons kampanj 1975 som skulle ha en mycket större inverkan på resultatet än frågan.
"Om man har en folkomröstning strax efter valet så gynnar den regeringen", säger han.
Wilson valdes med knapp majoritet i oktober 1974 och höll folkomröstningen bara åtta månader senare i juni 1975.
Dr Qvortrup säger att premiärministern fortfarande njuter av "honeymoon" effekt. Tony Blair var ännu snabbare med sin folkomröstning om den skotska devolutionen efter sin 1997 års valseger.
"Om du lämnar det för sent börjar du irritera människor och det blir en folkomröstning om dig snarare än om frågan", säger han.
När folkomröstningar hålls mer än två år efter att en regering tagit makten förlorar de i cirka 90 procent av fallen, säger professorn.
Lib Dem-ledaren Nick Clegg upplevde detta 2011 med alternativ folkomröstning.
Även om han bara ett år efter att ha gått med i koalitionsregeringen hade han redan lyckats fjärma en stor del av väljarna genom att bryta sitt löfte om studieavgifter. Folkomröstningen handlade till stor del om ledaren för Lib Dem och han förlorade omröstningen.
En snabb folkomröstning kan ge dig så mycket som 10% sväng till din fördel, säger professor Qvortrup, medan frågan i sig inte kommer att påverka människor med mer än 2% eller 3%.
En av professorns favoritfrågor i folkomröstningen är den som användes för att acceptera långfredagsavtalet i Nordirland 1998, eftersom det visar hur lite frågan spelar om människor redan känner till frågan.
Röstande tillfrågades: "Stöder ni det avtal som nåddes vid flerpartssamtalen om Nordirland och som anges i kommandodokument 3883?"
Prof Qvortrup säger: " Det intressanta med kommandopappersfrågan i Nordirland är att det togs för givet att människor visste vad det handlade om.
"Det var den långa kampanjen och Bono var på scen med David Trimble och John Hume.
"Det var allt detta som ledde fram till folkomröstningen om långfredagsavtalet 1998, och all den energin och all den fokuseringen från media innebar att man bara kunde ha fått orden "ja" eller "nej" på röstsedeln, eftersom folk visste mycket väl vad det handlade om.
"De kunde nog citera kapitel och vers från överenskommelsen."
För Prof Qvortrup är detta den viktigaste punkten.
Han säger att frågan inte är så viktig eftersom människor vet innan de går in på valplatsen vilka deras åsikter är om Europa.
Han säger: "Den övergripande slutsatsen man kan dra om man ser sig omkring i världen är att frågan i sig själv extremt sällan påverkar resultatet av folkomröstningen."
Förenade kungariket har historiskt sett hållit mycket få folkomröstningar och dessa har tenderat att ha långa kampanjer, vilket ger människor gott om möjligheter att bestämma sig.
Men i länder som Schweiz, liksom i många amerikanska stater, håller de ofta flera folkomröstningar samma dag och människor kan rösta utan att se frågan i förväg.
– Men om man tittar på länder där det finns en folkomröstning, låt oss säga, med några års mellanrum, har det gått en lång väg till folkomröstningen där frågan har debatterats i stor utsträckning, då skulle människor ha bestämt sig innan de går in i valbåset och frågornas ord är då av relativt liten betydelse, säger Prof Qvortrup.
"Ska Storbritannien fortsätta att vara medlem i EU?"