Denna centralamerikanska nation har ofta varit mitt uppe i händelser med en inverkan långt utanför sina gränser, från ingenjörsunderet som är Panamakanalen till landets många politiska stormar.
Ändå har människor här reagerat med förvåning - och indignation - efter att ha sett sitt lands namn kopplas till en hashtag som skakar världen.
För många lokalbefolkningen, att tala om #PanamaPapers är i sig en orättvisa, eftersom namnet skämmer hela landet med en påstådd delaktighet i internationell skatteflykt.
De hävdar att anklagelserna i stället bör riktas mot en minimal del av samhället.
Och hur som helst, de insisterar, Panamanska företag inblandade gjorde inte något annat än företag i andra finansiella huvudstäder över hela världen.
Panama är verkligen en stor och sofistikerad offshore finansiella center, vars företag hjälper till att hantera, på ett eller annat sätt, stora förmögenheter från alla hörn av planeten.
Men hur påverkar alla dessa pengar vanliga panamanska människors vardag?
För en besökare, välståndet i delar av landet är uppenbart från det ögonblick planet flyger över huvudstaden, ger den första glimten av Panama City från ovan.
Stadens centrum är så framträdande att en Trump lyxhotell torn, 284 meter hög och fram till 2012 den högsta byggnaden i Latinamerika, går nästan obemärkt bland de dussintals skyskrapor trängs horisonten.
Vissa säger att det påminner dem om Dubai, andra säger att det ser ut som Miami.
Panama City har gjort ett bra jobb med att locka pengar till landet, hem till bara fyra miljoner människor och med relativt få naturresurser andra än dess geografiska läge.
Finanssektorn är nyckeln till landets välstånd och utgör cirka 7 % av BNP.
Och i ett företag där ryktet är allt, många fruktar den effekt skandalen kan ha på industrins framtida tillväxt.
Men Rafael, taxichauffören som tar mig från flygplatsen till stadens centrum, ser det inte nödvändigtvis som hans problem. Han ser det som ett gräl mellan eliterna.
"Det är en vit folkdans", säger han föraktfullt.
Han kommer inte att ge mig sitt fullständiga namn, invänder mot att "du aldrig vet vem du pratar med".
Men efter några minuters samtal erkänner han att hans eget liv har påverkats hårt av finansindustrins upp- och nedgångar.
Han säger att han arbetade med en av de många västliga banker som kom till Panama under 1970-talets högkonjunktur, när Latinamerika var eftersatt i petrodollar och landet hjälpte till att hantera många av regionens förmögenheter.
Men på 1980-talet försvann petrodollarn. Panama stigmatiserades som ett centrum för penningtvätt av narkotikakarteller, banken stack, och han slutade utan jobb.
Finanssektorn återhämtade sig så småningom och är nu en central del av ekonomin, tillsammans med Panamakanalen, som hjälper landet att bli mer välmående än de flesta av sina grannar.
Med detta välbefinnande hotat, är det inte konstigt att politiska och företagsledare i Panama behandlar skandalen som lite mindre än en handling av utländsk aggression mot nationen.
La Estrella, en av de största lokaltidningarna, hade en förstasidesrubrik där det hävdades att Panama Papers är en global attack mot det finansiella systemet.
"Kritiken Panama får är orättvis. Det är medias sensationalism, säger Gian Castillero, rådgivare åt utrikesdepartementet.
Denna veckas avslöjanden om de mekanismer som används av de rika och berömda för att dölja sina förmögenheter hänvisar till flera jurisdiktioner, hävdar han, men världen fokuserar bara på en: Panama.
"Det finns inga tillsynsproblem i regeringen i Panama", insisterar han, tillägger att landet har lämnat in till flera internationella benchmarking processer på sina standarder.
"Det finns ett engagemang för öppenhet."
På sociala medier har vissa panamanska medborgare genomfört ett sannolikt quixotiskt korståg för att ändra #PanamaPapers hashtag till en som är mindre komprometterande av deras lands rykte.
Även om ett mycket litet land, Panama är van vid att få uppmärksamhet, av skäl bra och dåliga.