Så varför skulle ett land som Zambia häva förbudet mot att skjuta och döda sina dyrbara lejon- och leopardpopulationer?
Svaret är mycket tydligt - det är behovet av utländsk valuta för att finansiera hållbara program för vilda djur och växter, som kan vara kostsamma och även till nytta för lokalsamhällena.
Trophy jakt är en multi-million dollar industri - en licens för att skjuta ett lejon kan kosta upp till $25,000 (Â £15,000) i grannländerna.
Zambias ekonomi byggdes på baksidan av kopparbrytning, men nu är råvarorna på en cyklisk nedåtgående spiral. Följaktligen har landets valuta, kwacha, förlorat en betydande del av sitt värde.
För detta lilla land är turismen ett annat sätt att föra in utländsk valuta.
Det råder ingen tvekan om att de vackra stränderna av floden Zambezi i Livingstone och Victoriafallen fortfarande är ett dragkort för internationella turister men ta en närmare titt på siffrorna och det blir snart klart att troféjägare ger lejonparten av greenback.
Zambias landschef för Världsnaturfonden Nyambe Nyambe berättade för mig att när förbudet ursprungligen tillkännagavs 2013 "fanns det inte tillräckligt med övervakningssystem på plats".
Han ansåg att det är viktigt att EU:s politik för att bekämpa fattigdom och social utslagning genomförs på ett effektivt sätt och att EU:s politik för att bekämpa fattigdom och social utslagning måste stärkas.
Nyambe förklarade också att "bekymmer om de stora katternas bevarande ledde till ett förbud från första början och det finns ett vederbörligt erkännande av samma sak som förbudet hävs".
Myndigheterna såg också behovet av en robust och genomförbar plan för leoparder, eftersom de har olika behov för lejon.
Jaktreglerna var endast strukturerade för lejon, eftersom jägare till största delen var intresserade av djungelns kung.
Nyambe tillade: "Vi hoppas och litar på att jakten på stora katter kommer att bli en integrerad del av en hållbar skörd av vilda djur och växter."
Men kritiker säger att det inte finns något skäl att skjuta majestätiska djur som den svårfångade afrikanska leoparden bara för att rika jägare, till stor del från väst, ska kunna ställa upp för foton med döda djur.
Och det finns ett land på kontinenten som inte vill ha någon del i jakten på vilda djur - Zambias granne, Botswana.
Den har en etablerad tradition av "skjut med kameran inte pistolen".
Förra veckan betalade en amerikansk jägare 350 000 dollar för en licens att skjuta en svart noshörning i Namibia.
Corey Knowlton, från Texas, dödade noshörningen med ett kraftfullt gevär efter en tredagars jakt genom bushen med regeringstjänstemän till hands för att se till att han dödade rätt djur, som enligt uppgift hade valts som det var gammalt och hade blivit aggressiv.
Mr Knowlton, 36, vann rätten att skjuta noshörningen vid en auktion - locka kritik, och till och med dödshot, från naturvårdare.
Hans anhängare hävdade att de insamlade pengarna skulle användas för att skydda andra noshörningar - det finns bara 5.000 kvar i världen, varav 2.000 finns i Namibia.
Zambia kan inte kritiseras eftersom troféjakt, om än inte alltid för utrotningshotade arter eller exotiska djur, är tillåten i många delar av världen, inklusive Europa och USA.
Men för att vara rättvis mot den internationella jägaren jagar lokala samhällen också djur för sina egna syften - antingen för att äta eller för att skydda sin boskap från rovdjur.
Djurrättsgrupper hoppas att det en dag, i en inte alltför avlägsen framtid, kommer en tid då dödandet av vilda djur helt enkelt kommer att förbjudas.
Storkatttroféjakt anses av många vara primitiv i vår tid.