Regeringens politik ifrågasattes i fråga om datasäkerhet och integritet.
Aadhaar, som betyder stiftelse, började som ett frivilligt program för att bekämpa bidragsbedrägerier.
Det har dock blivit allt viktigare för alla finansiella transaktioner och för tillgången till välfärdssystem.
Staterna har använt Aadhaar för att överföra statliga pensioner, stipendier, löner för ett banbrytande program för arbetstillfällen på landsbygden och förmåner för matlagningsbränsle till riktade mottagare, och distribuera billig mat till de fattiga.
Regeringen hävdar att Aadhaar har minskat slöseriet, tagit bort förfalskningar, stävjat korruptionen och gjort betydande besparingar.
Men frågor har ställts om regeringens moraliska auktoritet att tvinga medborgarna att dela biometriska uppgifter. Aktivister säger att det strider mot FN:s grundläggande rätt till privatliv.
Indiens högsta domstol har avvisat ett försök att stoppa regeringen att göra ett kontroversiellt biometriskt identitetskort obligatoriskt för sociala välfärdssystem.