Två par identiska tvillingar som blandades upp kort efter att de föddes 1998 och växte upp isär, hitta varandra nästan 25 år senare genom en kombination av slump händelser.
Det blev rubriker i juli förra året när The New York Times publicerade en lång och omfattande artikel om det.
Dagligen täckte nästan varje aspekt av berättelsen, men förhållandet mellan dess huvudpersoner har fortsatt att utvecklas sedan de först träffades.
Allt började när en kollega till Bogota kontorsarbetare Jorge Enrique Bernal Castro gick för att köpa kött i William Canas Velascos slaktarbutik också i Bogota.
Hon kunde inte ana hur lik sin kollega och slaktaren var. Båda hade samma smala kropp, smalt ansikte, liten mun och ett fräckt leende.
Förvånad över likheterna tog hon ett foto av slaktaren och visade det för Jorge, som var dumsnut.
Hans nyfikenhet fick Jorge att komma i kontakt med slaktaren och de två träffades.
Deras förvåning fördubblades, eller fyrdubblades om du skulle vilja, när de insåg att den person de hade fram till nu trodde var deras respektive broderliga tvillingar, Carlos Bernal Castro och Wilber Canas Velasco, hade en slående likhet med varandra.
Carlos och Wilber är båda stora män, med robusta huvuden, fulla läppar och allvarliga uttryck.
De liknar knappast Jorge och William och inte bara i fysiska termer.
Jorge och William är mer pratsamma, mindre formella och tycker om att skämta, medan Carlos och Wilber är tystare, inte gillar skämt, har ett snabbare temperament och ta mer hand om sitt utseende.
När jag träffade dem, Carlos och Wilber båda hade mycket liknande vita mobiltelefoner, som de sade att de hade köpt separat.
William och Jorge föddes den 21 december 1988 på Materno Infantil Hospital i Bogota. Wilber och Carlos föddes en dag senare i norra Santanderprovinsen.
Alla fyra föddes i förtid vid sju månader och när Carlos blev sjuk fördes han tillsammans med Wilber till Materno Infantil Hospital för att behandlas.
Jorge tror att båda tvillingparen placerades i samma rum och att ett eller flera av de identifierande armband de bar föll av och sedan placerades på fel barn.
Alla lämnade sjukhuset samma dag med sin mor.
William fördes med Wilber av Wilber och Carlos föräldrar till ett landsbygdsområde i Santander medan Carlos och Jorge bodde hos Jorges mor i Bogota.
Många år senare flyttade William till Bogota för att arbeta hos en slaktare, där Jorges kollega såg honom.
De hade också samma tendens att leka med sina telefoner när samtalet vände sig bort från dem.
"Vi är lite mer egocentriska, större flirtar", sade Carlos talar om likheterna mellan honom och hans identiska tvilling Wilber och deras skillnader mot Jorge och William
"Jag tycker att vi två är bättre dansare än dem", tillade Carlos.
Innan de alla möttes för första gången hade alla fyra oroat sig och oroat sig för hur de andra kan vara.
"Jag var rädd, eftersom det fanns två människor som såg exakt ut som min bror och mig, men samtidigt, Jag visste inte vilka de var," Jorge berättade för mig.
"Min största rädsla var att de kunde vara onda människor."
Men så snart de möttes började deras rädslor att upplösas och försiktigheten gav vika för ord, skämt och frågor.
De var tvungna att skriva om sina liv som på många sätt hade höjts av upptäckten att "brodern" de hade vuxit upp med inte alls var en blodssläkting och att de istället hade en identisk tvilling som de inte kände till.
Tidigt bestämde de sig för att kalla sig själva för "fyra bröder" och under de månader som gått sedan de först träffades 2014 har de kommit allt närmare.
De insåg också att upptäckten och intresset inte bara från media utan även från tvillingforskare gav dem en chans att växa individuellt och som grupp.
Deras berättelse kommer snart att spridas ännu bredare, när en bok som heter Olyckliga bröder ges ut av University of California.
De fyra sa att de hade anammat sina nya länkar. "Såväl som bröder har vi blivit som ett företag", säger Jorge.
De började stödja varandras drömmar och projekt. "Var och en av oss är viktig och vi behöver alla varandra," Jorge förklarade.
William gillade en karriär inom politiken. "Om möjligheten uppstår, skulle jag vilja bli borgmästare," sa han till mig.
Han försökte först sin tur i oktober förra årets kommunalval för att se om han kunde bli medlem i rådet i sin hemstad La Paz, i norra Santanderprovinsen.
Carlos och Wilber hjälpte honom med hans kampanj och även om William inte blev vald var det en bra erfarenhet av samarbete mellan bröderna, sade de.
Nu planerar de att resa tillsammans och till och med köpa ett hus tillsammans för alla fyra att bo i.
Om de gör det kommer de säkerligen att fortsätta att skämta om varandras egenheter, precis som de gjorde när jag träffade dem.
Men för alla skillnader mellan varje tvillingpar finns det något alla fyra delar - viljan att bygga en positiv relation ur en händelse som hade potential att orsaka smärta, och beslutsamheten att se en bror oavsett blodsband.
Du kan lyssna på Natalio Cosoys intervju med tvillingarna på Outlook.
Berättelsen kan mycket väl vara handlingen i en latinamerikansk såpopera - en colombiansk sådan, för att vara mer exakt.