Varje dag som gick gjorde han mål med en bit kol. En månad räknade han.
När medlemmarna i Mujao Islamist gruppen tog honom ut ur fängelset, var han medvetslös på baksidan av en bil som kördes till sjukhus.
Hans högra arm blödde när militanterna just hade skurit av handen med en kniv.
"De band mig mot denna pelare", erinrar sig Moutkel, en 22-årig far till tre, som vi turnerade i fängelset där han hölls fången.
Han ligger mot den och böjer knäna för att visa mig hur han satt på en stol.
Han härmar sedan någon som fäster rep runt benen, midjan och armarna.
"De var många", säger han.
"En del av dem bar mask, och en filmade hela scenen med en mobiltelefon.
"Inom några sekunder kom en av dem ut ur gruppen med en kniv och skar av min hand, precis så rakt", förklarar Moutkel när han flyttar sin stubbe ovanför sin vänstra handled för att imitera kniven.
"Jag låg på sjukhus när jag vaknade."
Minst 12 personer gick igenom samma fasa, antingen offentligt eller på baksidan av fängelset, enligt Gaos borgmästare Sadou Harouna Diallo.
Fem av dem hade en hand och ett ben amputerade. Benen skars också med hjälp av en kniv, enligt uppgift under knät.
Mr Moutkel anklagades för att ha stulit en madrass.
Inga bevis har någonsin lagts fram mot honom, men folket är alltför chockerat över brutaliteten och barbariska handlingar för att ens diskutera anklagelsen.
En olycksbådande atmosfär hemsöker fortfarande Gao.
Nästan varje dag neutraliserar fransmännen minor, granater eller material som användes för provisoriska bomber och som hittades i hus bebodda av jihadikrigare.
Ingen av de många svarta affischtavlorna som förklarar Sharia har tagits bort. De är planterade överallt.
"Al-Hijab för Guds välsignelse och kvinnornas renhet", läser man både på franska och på arabiska.
Den hänvisar till den klädkod som ålades kvinnor.
De var tvungna att täcka över huvudet, ansiktet och kroppen helt och hållet.
Independence Square döptes om till Sharia Square.
Barn spelar nu fotboll i den långa dammiga planen där offentliga straff verkställdes.
En anställd i stadshuset klagar över att dessa skyltar fortfarande står fasta överallt.
"Vi väntar på att guvernören ska ge oss medlen att ta ner dem", säger mannen, han vägrade att ge sitt namn.
Islamisternas fängelse där Moutkel fängslades har tömts, men den vita Mujao-flaggan dras på en svart järnplåt är fortfarande fastspikad i betongväggen ovanför huvudingången.
Omkring 25 fångar kastades in i Moutkels cell, vilket enligt min beräkning var omkring 10 kvadratmeter.
De fick varken mat eller vatten.
Ibland skulle deras islamistiska fångar tillåta en familjemedlem att ge dem något att äta.
"Det värsta var när fem personer amputerades samtidigt," Dr Abdulaziz Maiga minns.
"De var väldigt upprörda och så rädda att vi var helt överväldigade."
De ärr som efterlämnats av det hårda islamistiska styret syns inte bara på Moutkels stubbe.
Dr Maiga förklarar att ett gummirör som togs från en cykels däck vanligtvis bands runt såret av militanterna för att stoppa blödningen medan de körde sina offer till sjukhuset.
– Vi hade morfin för att lugna ner dem eftersom vi var tvungna att skära av några centimeter till ifall de en dag kunde få en protes, säger han.
"Problemet är att vi gjorde vad vi redan kunde. Amputerade behöver antibiotika mot infektioner. De behöver smärtstillande.
"Men myndigheterna stöder dem inte alls. Många av dem behöver till och med psykologisk hjälp."
Jean-Michael Moutkel gick med på att ta mig tillbaka till fängelset så att "folk själva kan se vad som hände med oss här".
"Folk måste få veta", sade han, och klagade över att hans egen regering hade "övergett oss" under dessa tio månaders ockupation.
Michael Moutkel var tidigare anställd på byggarbetsplatser. Hans amputation betyder att han inte kan arbeta längre.
"Jag vet inte vad jag ska göra", säger han.
I staden har en Sharia-skylt målats om på båda sidor med den franska flaggan på den ena sidan och Niger på den andra - firar närvaron av de utländska trupper som skickats för att återta staden.
Men den svarta jihadifärgen under är fortfarande synlig.
De franska och nigeriska soldaterna har förstärkt säkerheten med de maliska väpnade styrkorna, men det osynliga hotet kvarstår.
Några av de mest våldsamma militanterna som svepte över norra Mali förra året styrde Gao tills för tre veckor sedan.
De är nu fast beslutna att sprida skräck bland befolkningen.
Gao såg de första självmordsbombattackerna i Malis historia i slutet av förra veckan medan islamistiska militanter på söndagen engagerade fransk-ledda styrkor i våldsamma strider mitt i staden.
"När fransmännen befriade staden var jag så glad att min smärta försvann", säger Jean-Michael Moutkel i en förvånad ton.
"Jag menar allvar, det försvann helt.
"Men nu fruktar jag det värsta."
Algalas ag Moutkel pekar sin vänstra arm på skrivandet på väggen i cellen där han fängslades under styre av militanta islamister i Gao i norra Mali.