Rymdfarkosten siktar på att göra en dumpning på planetens Meridiani Plain en vecka på onsdag.
Amerikanska forskare har föreslagit att sandpartiklar snart kan börja lyfta in i atmosfären - något de gör regelbundet, säsongsmässigt.
Men Europeiska rymdorganisationen säger att det är obekymrat. Ja, en del vetenskapsmän är till och med entusiastiska över framtidsutsikterna.
Vi visste alltid att vi kunde komma fram i en dammstorm och Schiaparelli utformades med den möjligheten i åtanke, säger Esa projektforskare, Jorge Vago.
Och med tanke på att få data om elektrifiering av dammiga atmosfärer, kan det vara mycket trevligt, han berättade BBC News. Schiaparelli bär till Mars det första instrument som någonsin ägnats åt detta ändamål.
Den amerikanska rymdorganisationen lade fram en release förra veckan som väckte tanken på en nära förestående storm och märkte att den så småningom kunde utvecklas till den typ som omsluter hela jordklotet. I själva verket är det osannolikt att det blir så stort i många veckor - om alls.
Men oberoende av tidsramar insisterar europeiska ingenjörer på att de är förberedda. En hel del damm i Mars luft skulle öka nötning på Schiaparellis ingång värmesköld och på den stora fallskärmen det kommer att använda för att bromsa nedgången till Meridiani. Allt detta har testats i förväg på Jorden.
På samma sätt med alla tillhörande starka vindar - slätten är tillräckligt bred och platt för att rymma en off-center landning.
Det enda det kan påverka är de bilder vi tar på nedstigning, och förklarade flygledare Michel Denis. Om det är för dammigt kanske vi inte kan se ytan så bra.
Schiaparelli är en 600kg demonstrator - en prövning av förfaranden och teknik som behövs för att landa på Red Planet. Europas enda tidigare försök att landa på Mars var kortlivade. Dess 2003 Beagle-2 insats misslyckades med att sätta in ordentligt efter att röra ner, senare satellitbilder avslöjade.
Schiaparelli hoppas kunna klara sig bättre, om än med en planerad ytdrift på bara några dagar.
Sonden är en del av Esas ExoMars program för att utforska den röda planeten och söka efter tecken på tidigare eller nuvarande liv. Övriga delar av projektet är Schiaparellis moderskepp, som kallas Trace Gas Orbiter.
När satelliten har lämnat den italienskbyggda ingångsmodulen kommer den att undersöka atmosfären och geologin på distans.
Den sista delen av ExoMars är en UK-monterad robotrobot som ska levereras till planetens yta 2021.
De viktigaste elementen i Schiaparelli kommer att replikeras i den plattform som placerar det sexhjuliga fordonet på marken.
Detta omfattar alla algoritmer för styrning, navigering och styrning (GNC) samt dopplerradarn som bestämmer avståndet till marken. "Med GNC och radarn, kommer vi att bära över 'hjärnorna på Schiaparelli, om du vill,, förklarade Vincenzo Georgio från flyg-premiär entreprenör Thales Alenia Space.
Schiaparelli och Beagle-2 har lite gemensamt. För det första använder de sig av mycket annorlunda teknik för att göra det slutliga tillvägagångssättet. Beagle förlitade sig på att studsa airbags för att dämpa sitt slagögonblick; Schiaparelli kommer att använda retro-rocketter för att föra den till en sväva över ytan innan sedan magen-flopping från två meter. En krossbar undersida mjukar upp soptippen.
Ett instrument har emellertid överförts. En vindsensor som var på Beagle flyger igen i Schiaparellis paket av miljöinstrument. Jag har väntat 13 år på denna data, säger Colin Wilson från Oxford University.
Den brittiske vetenskapsmannen är en annan av de forskare som skulle vara mycket angelägna om att se förhållandena börja piska upp före landningen.
För mig skulle det mest spännande vara att vara på kanten av en dammstorm när fronten kommer över. Det var då man fick de största vindgradienterna och den största turbulensen, han berättade för BBC News.
Trace Gas Orbiter kommer att kasta ut Schiaparelli denna söndag på en direkt väg för att möta Mars på onsdagen. Om dess värmesköld, fallskärm och raketer gör sitt jobb, bör sonden landa på Meridiani Plain kl 14:48 GMT (15:48 BST; 16:48 CEST).
Det nuvarande avståndet mellan Jorden och Mars (167 miljoner km; 104 miljoner miles) innebär att det finns en ljusresa tid för varje radiosignal på över nio minuter. Så, Esa kommer att veta att de har en lyckad landning om de fortsätter att få en UHF överföring från sonden på toppen av timmen.
Denna UHF-överföring - enkla toner, men ingen telemetri - kommer att fångas upp av Giant Metrewave Radio Telescope (GMRT) nära Pune, i Indien, och vidarebefordras till European Space Operations Centre (mission Control) i Darmstadt, Tyskland.
En fullständigare telemetrirapport från Schiaparelli väntar på ett pass från Nasas Mars Reconnaissance Orbiter några timmar senare.
En framgångsrik landning kommer att ge en välbehövlig skjuts åt ExoMars-programmet som har kämpat i många år med sin tidsplan och budget.
Projektledarna skulle vilja gå in på ett nyckelmöte i Esa-medlemsstaterna i november för att rapportera inte bara att Schiaparelli utförde som planerat utan att de senaste revideringarna av planerna också kommer att leda till ett gediget uppdrag.
"Det är det sista stora rådsmötet före ministern i december och vi vill komma ut från det mötet med flygande färger", säger Dr Vago.
Jonathan.Amos-INTERNET@bbc.co.uk och följ mig på Twitter: @BBCAmos
Den europeiska sonden Schiaparelli kan behöva kämpa med relativt dammiga förhållanden när den anländer till Mars.