Budgivningen är långsam och stammande. "Allt som väntar på ingenting", mumlar auktionsförrättaren som en telefonbudgivare tänker länge och hårt på att göra ett högre erbjudande innan han ändrar sig.
De flesta verk säljer i den låga änden av sitt uppskattade prisområde. Constable's The Lock, till exempel, hämtar $ 13,5m (9,1m) när det uppskattades att sälja för så mycket som $ 17,8m.
Det är ett märkligt dämpat slut på året, eftersom rubrikerna i media var tyder på att 2015 konstmarknaden fattade eld.
I maj, Picasso Les Femmes d'Alger, version O, säljs på Christie's i New York för $ 179,3m (120,6m). Budgivare i auktionsrummet utbröt i applåder: det är det högsta pris som någonsin betalats för ett arbete på auktion.
I november betalade en kinesisk affärsman 170,4 miljoner dollar för Modigliani's Nu Couche (Reclining Nude) - det näst högsta pris som någonsin köpts på auktion.
Men 2015 såg också sett många auktionsflops. Claude Monets Nymfeas sålde för 33,8 miljoner dollar, långt under sin högsta uppskattning på 50 miljoner dollar och Andy Warhols Four Marilyns såldes för 36 miljoner dollar snarare än den förväntade 40 miljoner dollar.
Det verkar som om många av världens miljonärer nu känner oro för framtiden och väljer att behålla sin rikedom i kontanter.
Detta gäller särskilt rika kineser, som nu utgör en femtedel av världens köpare av konst.
Turbulens på Shanghai-börsen 2015, en ekonomisk nedgång och hårda antikorruptionslagar har övertygat många att sluta plaska ut på konst.
"På den allra bästa marknaden - bland miljardärer som verkligen är angelägna om att få ett bra arbete av en riktigt berömd konstnär som Picasso - finns det fortfarande en hel del konkurrens", säger Jane Morris, redaktör för The Art Newspaper, baserad i London.
"När man väl går under det, där vi talar om priser i miljoner dollar, känner sig folk mer pressade.
"Det finns mycket mindre förtroende för den kinesiska marknaden. Ryssarna känner sig mycket fattigare. Människor i allmänhet känner sig fattigare, och det har påverkat."
Den största effekten av allt har varit på marknaden för samtidskonst, som hade blomstrat i fem år eller mer och där priserna hade stigit.
I höst, Christie's gjorde bara $ 331,1m från sin efterkrigstid och samtida konst försäljning. Det är långt under $852.8m gjorda av samma händelse 2014.
Och Christie's Asian 20th Century och samtida auktion, som hölls i November i Hong Kong, gjorde bara $66m jämfört med $82m görs vid en liknande händelse under 2014, och $121m 2013.
Människor som köper konst som investering verkar nu byta från samtida konst till gamla mästare och välkända konstnärer från 19:e och 20:e centurierna.
Verk av "varumärkesnamn" konstnärer som Roy Lichtenstein, Paul Gauguin och Gustave Courbet hämtade rekordpriser på auktioner 2015.
Många kinesiska köpare, som Liu Yiquin - som köpte Modigliani's Nu Couche - köper nu västerländsk konst på auktioner i London och New York snarare än samtida konst i Hongkong.
Art Basel Miami är ett evenemang som hölls i december där människor under tidigare år, har spenderat miljontals dollar på samtida konstverk inom några timmar från gallerierna öppna för handel.
I år, sade organisatörerna, var människor mycket mer försiktiga och inköpen var mycket mindre frenetiska.
Peter York, en Londonbaserad konsult på varumärken, mode och konst, säger att han är lättad över att marknaden för samtida konst nu är på väg, eftersom han tror att många konstnärer har översållats av konstkritiker och kommentatorer.
"Folk har fått råd av kuratorer: här är en kommande person", säger han. "De tar dessa curatorers ord att "kommande" betyder "växa till i värde".
"När de slutar tro på det, följer de sina hjärtan. Det är lättare att se glädjen hos en gammal mästare, och man tänker: de är en solidare tillgångsklass."
Den största utmaningen med denna avkylning av konstmarknaden kan vara för auktionshusen, såsom Sotheby's, Christie's och Bonhams.
I kampen för att vara den som säljer de mest prestigefyllda verken ger de ofta säljaren ett garanterat pris. Om budgivarna inte når det priset köper auktionshuset verket.
Detta har utan tvekan ökat priserna på konstgjord väg. Men om konstmarknaden fortsätter att svalna under 2016 och auktionshus fortsätter att skriva under priset på verk, kan de hamna med en hel del osåld konst i sina valv.
Det är en regnig decemberkväll i London och Sotheby's håller en av sina sista stora auktioner 2015 - en försäljning av verk av Old Masters från renässansen och verk av brittiska konstnärer som John Constable och Joseph Wright av Derby.