Och vilket missat tillfälle.
Detta är en sagoprestation, ett sista lyckligt slut efter årtionden av att försöka skriva sitt eget kapitel i rugbyligans historiebok.
Men det är också en sorglig berättelse om rugbyligan som tillverkar sin egen dåliga timing.
Classy Cas - en fras som först myntades på 1960-talet på grund av deras spelstil - har haft stora lag i det förflutna och stora spelare. Men de har aldrig vunnit ligan.
För fyra eller fem år sedan verkade de vara en klubb på väg mot glömska och stannade vid olika finanskriser längs vägen.
Ange Steve Gill som verkställande direktör och Daryl Powell utsågs till huvudtränare för Castleford i maj 2013, och navigatorn återställdes för framgång.
I år kommer de att vinna ligan - för allra första gången - med en miles och med ett leende. De kommer att göra det genom att spela den typ av rugby som underhåller. En matchdag "ner på banan" som de gamla timers fortfarande kallar den ommärkta Mend-a-Hose Jungle, är en av rugby ligans mest njutbara upplevelser. Det är en karneval på och utanför planen.
Ändå är chansen att få utanför Castleford verkligen kommer att erkänna sin prestation.
Den ordinarie säsongen är nu klar - Tigers avslutade 10 poäng klar på toppen. De har slagit var och en av sina motståndare i Super League, i de flesta fall två gånger.
De har ofta förstört sitt motstånd och avslutat året med en poängskillnad på +391. För att sätta det i sitt sammanhang hade löpare-up Leeds en poängskillnad på endast +76. De poängsätter mer än 13 poäng ett spel mer än deras närmaste rivaler.
Och ändå har de inte fått något silver ännu. Den bisarra situationen är att Cas bara kommer att vara matematiskt krönt League ledare ett par veckor in i vad som är, effektivt, en ny tävling.
Spelet går in i Super 8s efter nästa veckas paus för Challenge Cup semi-finaler. Det är en svår uppgift att försöka förklara för icke-rugby liga fan att det är när 12 lag Super League och Championship klubbar delas.
De åtta bästa i Super League spela ut över sju veckor, men bara de fyra bästa i slutet av den miniligan har en chans att nå Grand Final.
De nedersta fyra i Super League befinner sig upp mot de fyra bästa från Championship i en långvarig relegation / främjande play-off. Detta kommer att kulminera i en one-off Million Pound Game play-off mellan den fjärde och femte plats lag från den mini-serien för att avgöra vem som är i vilken liga nästa år.
Men för att lägga till den förvirringen, bland alla dessa spel och all hype av loppet för den stora finalen, League Leaders Shield kommer att delas ut. Och ingen utanför Castleford kommer att bry sig om det då.
Det är en travesti att en sådan stor sak kommer att missas av idrottsvärlden i stort. Cas förtjänar mycket större erkännande.
Naturligtvis kommer de att få det erkännandet om de vinner den stora finalen. Men det är inte det som är poängen. De har redan gjort det hårda arbetet, förtjänat sin rätt att vara stjärnor av en parad.
Rugby League har bara tre stora inhemska troféer att spela för - Challenge Cup, Super League Trophy (gå i Grand Final) och League Leaders Shield.
Men League Leaders Shield har devalverats så mycket sedan Grand Final blev en sak, att de flesta människor i rugby ligan skulle inte riktigt ranka det som en av de stora.
Mediauppspelning stöds inte på den här enheten
Att vinna den stora finalen ses som det ultimata priset, med viss motivering. För att vinna det måste du komma igenom en rad spel i slutet av året, slå det bästa av de andra klubbarna och producera ditt allra bästa på den stora scenen.
Men när du devalverar League Leaders Shield, nedvärderar du hela Super League säsongen som har gått till att forma de sista veckorna av inkörningen.
Till och med namnet - League Leaders Shield - får äran att verka svag. Det låter som något som barnen, de som inte är lika bra som de andra, får uppmuntra dem att fortsätta att försöka.
Mästarna bör vara den sida som avslutar den ordinarie säsongen på toppen. De har visat sig vecka ut och vecka in.
Låt dem lyfta sin trofé, fira och bli prisade som de bästa. Låt oss berätta deras historia för resten av världen.
Då kan vi alla dra åt säkerhetsbältena och göra oss redo för en ny tävling, Super 8s med sitt mål att nå Grand Final - ett varumärke som säkert nu är tillräckligt starkt för att förbli ett starkt fokus för varje lag och fläkt inblandade.
Rugbyligan har inte råd att undvika att skapa en squaraballoo, och vilken squaraballoo vi redan borde ha skapat om Castlefords prestationer.
De är The Leicester City of Super League - en kliché som blir trött bland anhängare av rugbyligan.
Men deras inverkan på idrottsvärlden i stort, jämfört med måttet på deras prestationer på fältet, har varit minimal.
Och det är rugbyligan, och strukturen och berättelsen den har skapat sig själv, det är lika mycket att skylla som något annat.
Castleford kommer att överlämnas rugby ligans ledare Shield om bara några veckor - vilken historia!