Två dagar före valdagen lät Emmanuel Macron smyga på fransk radio att han hade någon i åtanke för premiärministern om han skulle vinna söndagens omröstning.
Han sade inte vem det var, utan retade bara upp lyssnarna med en vag hänvisning till "någon med erfarenhet av politik och förmågan att leda en parlamentarisk majoritet".
Men så är hemlighetsmakeriet kring hans plan för regeringen att det räckte för att skicka de franska tidningarna in i en snurr.
Det är ett tabubelagt ämne även inom hans kampanjlag, enligt dagstidningen Le Monde. "Det är som sjömän som vägrar att säga ordet "rabbit" om det ger otur," en namnlös medarbetare berättade tidningen.
På en nivå är hans återhållsamhet förståelig. Att bilda en regering är en känslig fråga när det är som bäst, och för Macron är det känsligt på sätt som tidigare presidenter bara kan föreställa sig.
Först är det spänningen mellan kampanjens poesi och regeringens prosa. Det var Macrons löfte om förnyelse och förändring som vann hans plats i Elyséepalatset.
Han har lovat nya ansikten utifrån politik, en översyn av det etablerade politiska systemet och en ny sorts moral i det politiska livet.
Hans En Marche! (engelska: On The Move) rörelsen har känslan av en start-up, med medelåldern sägs vara runt 30. Men han kommer också att behöva erfarenhet, särskilt på områden som säkerhet.
Alexis Kohler, 43: Specialrådgivare och kommer sannolikt att vara Macrons generalsekreterare på Elysée. Medlem i ett rederi efter att ha arbetat som stabschef för Mr Macron medan regeringen
Brigitte Trogneux, 64: Den blivande presidentens fru hjälpte till att skriva om sina tal men sägs söka roll som en "bro" till presidenten
Ismaël Emelien, 29: Högerhänt och långvarig vän, chef för kommunikation och strategisk rådgivare, f.d. kollega i ekonomiministeriet
Jean Pisani-Ferry, 65: Ekonomiprofessor och statsrådgivare med ansvar för Makrons ekonomiska program och stora idéer. Grundad Bryssel-baserad Bruegel tankesmedja
Sophie Gagnant-Ferracci, 40: Chef för kampanjlaget. Högt erfaren företagsjurist och mångårig vän till vald president genom sin man, ekonomen Marc Ferracci
François Bayrou, 65: Politisk tungviktare, chef för centristiska demokratiska rörelsens parti; hans stöd stärkte Macron kandidatur i februari
– De unga teknokraterna som omger Macron är otåliga på sin väg, säger Pierre Haski, tidigare biträdande redaktör vid vänstertidningen Libération.
"De tror att de gamla har gjort en röra av saker... [men] Emmanuel Macron måste hitta en balans mellan de traditionella stora bestar av de viktigaste partierna och nykomlingar.  Det kan inte bara vara den yngre generationen."
Att balansera förväntningarna på en genomgripande förändring med regeringens krav kommer inte att bli lätt, särskilt som han sannolikt kommer att ställas inför ett politiskt varierat kabinett - och förmodligen också ett splittrat parlament.
Och det är den andra utmaningen för Macron: den unika blandning av vänster och höger som han lovade i sin kampanj innebär att hans kabinett kommer att behöva innehålla inte bara en blandning av fräscha ansikten och gamla händer, utan en blandning av figurer från den etablerade högern och vänstern.
Det har funnits flera framstående personer från båda sidor som har stött honom som president, men hittills har hans anhängare inte behövt bryta sina befintliga partimedlemskap, och några har redan klargjort att det inte är samma sak att rösta på honom som president som stöder hans program i regeringen.
Men bristen på klarhet har aldrig lämnat politiken utsvulten av spekulation och sedan Macrons antydan om hans val till premiärministern har det funnits förnyat intresse för vem som skulle kunna få en maktposition.
En undersökning som publicerades i fredags visade att chefen för IMF och tidigare ekonomiminister Christine Lagarde skulle vara det mest populära valet för premiärministern.
Vissa analytiker anser att hon är ett bra alternativ för Macron eftersom hon, trots att hon har erfarenhet av ministerämbetet, aldrig har blivit vald och därför kan kvalificera sig som en del av hans politiska förnyelse.
Andra namn som har dykt upp är den nuvarande försvarsministern Yves Le Drian. Hans utnämning skulle vara en "återupprättande gest", säger Haski, och betydande, med tanke på den längst till höger nationella frontledaren Marine Le Pens attacker på Macron som mjuk mot terrorism.
Ytterligare namn på högre befattningar är centristen François Bayrou och parlamentsledamoten Sylvie Goulard.
Men allt detta är ett område utan motstycke, säger Haski. "Vi har aldrig gått igenom det här förut: ett team skapat från grunden."
En Marche skapades först ett år innan dess ledare valdes. Och utan någon etablerad partistruktur och ingen verklig kampanjchef, delades ansvaret ut till chefer inom olika politikområden.
Den enda som vet Mr Macrons sinne, sade en analytiker, är förmodligen hans fru Brigitte Trogneux.
Många menar att det är osannolikt att hon får en framträdande politisk roll, trots att hon har spelat en viktig roll i sin mans kampanj. Deras förhållande har varit kontroversiellt - 24 år äldre, Brigitte träffade sin blivande make när hon lärde honom dramatik i skolan - och Macron har varit sträng mot politiker som anställer familjemedlemmar.
Som om detta inte vore tillräckligt omvänt kommer den nye tillträdande presidenten om en månad att ställas inför ännu en valomgång - för det franska parlamentet.  Alla 577 inlägg är upp för val och En Marche! har lovat att driva kandidater på varje plats.
En absolut majoritet skulle vara ett "politiskt mirakel", oväntat även av dem som står nära Macron som mentor Alain Minc.
"De måste bilda en koalition", sa han. "Jag tror inte alls att han kan ha 280 MPs kommer från En Marche! med hälften av dem börjar i politiken och väljs från 14 000 CV som skickas via e-post."
Resultatet är att Emmanuel Macron kan tycka att det är mycket svårt att styra. Hans erfarenhet som ekonomiminister lärde honom att bygga partiöverskridande samförstånd för varje enskild fråga kan vara dränerande och nedslående. Mycket kommer att bero på om En Marche! kan bilda en stabil koalition för att ha en chans att få sina reformer godkända.
I den meningen kommer de kommande dagarna att bli en tid av frenetisk aktivitet för Team Macron, då högprofilerade figurer från både center-högerrepublikanerna och center-vänstersocialistpartiet absorberar omfattningen av hans seger och den framtida inriktningen av den politiska makten i Frankrike.
Några kan lämna sina partier för att ansluta sig till honom - om det finns tillräckligt av dem, skulle det kunna underteckna dödsdomen för Frankrikes två huvudpartier. Men det är en bra balans för Macron: han behöver tillräckligt av dem ombord på båten för att stabilisera den, men för många och hans politiska vision är sänkt. Nämn inte kaninen.
Emmanuel Macron har gått från politisk nykomling till fransk president på bara några år Han har lovat en ny inställning till politik men exakt hur kommer hans regering att se ut?