För det första, kommer förbundsdagen, det tyska parlamentet, att stödja den föreslagna räddningsaktionen, utan stöd från IMF?
Angela Merkels agerande, genom att tvinga den grekiske premiärministern Alexis Tsipras mot hans önskan att acceptera IMF:s framtida engagemang i räddningsaktionen, tyder på att hon anser att IMF:s stöd och engagemang är en nödvändig förutsättning för ett godkännande från Bundestag.
Och om Bundestag säger "Nein" är vi tillbaka i Greklands territorium och kör mot eurons dörr märkt utfart och genomträngande.
För det andra, om IMF säger - vilket den i själva verket gör i sin uppdatering av skuldhållbarheten - att Grekland är insolvent utan en massiv skuldavskrivning, och en avskrivning som euroområdets regeringar inte visar några tecken på att ta emot, kan Europeiska centralbanken med gott samvete öka nödutlåningen till banker, eller akut likviditetsstöd?
Greklands centralbank har nu fått grekiska banker att tro att ECB skulle öka ELA med cirka 2 miljarder euro i dag eller i morgon.
Om detta sker kommer det att bli ett betydande tillskott till den grekiska ekonomin.
Eftersom bankerna planerar att öppna sina dörrar igen under dessa omständigheter - antingen i morgon (nu osannolikt) eller måndag.
Det skulle inte vara bank och affärer som vanligt. Men några av de ekonomiskt förödande effekterna av kapitalkontroller - varav de flesta skulle behållas - skulle vara begränsade.
Här är vad bankerna kommer att göra om ECB ger bara lite mer nödutlåning.
För det första skulle den regeringskommitté som för närvarande godkänner - eller mer exakt inte godkänner - företagens begäran om att bankerna ska finansiera importen få sina befogenheter överförda till bankerna.
Om inte annat följer av reglerna skulle bankerna sedan börja tillhandahålla finansiering igen till företag som vill importera varor och råvaror som anses vara av avgörande betydelse för Greklands ekonomiska intressen.
Vilket innebär att de dubbla farorna skulle vända ekonomin till ett stopp för brist på import och en humanitär kris orsakad av brist på läkemedel och livsmedel.
För det andra skulle kassörer börja ta emot checkar igen, och människor skulle kunna ta ut sitt maximum på 60 euro per konto över disk, och inte bara på bankomater.
För att vara tydlig skulle gränsen på 60 euro för uttag vara kvar, kanske i månader. Och att överföra pengar utomlands skulle fortfarande vara starkt begränsat.
Men bankerna skulle kunna börja ge en del grundläggande stöd till ekonomin, snarare än nästan ingen som för närvarande.
Men, för att upprepa, denna begränsade restaurering av banktjänster är möjlig endast om ECB vänder sig mot nödutlåning ta en liten summa idag.
Frånvaron av detta kommer de nuvarande drakoniska kontrollerna att finnas kvar.
Som det är, och trots tidigare farhågor hos bankerna, bör de befintliga kontrollerna inte behöva skärpas i upp till tio dagar, inte ens med ECB som sitter på sina händer.
Anledningen är att bankerna har lite mer kontanter idag än de förväntade sig förra veckan - eftersom vissa kontanter, från till exempel stormarknader och bensinstationer, återvinns till banksystemet.
Även om varje grekisk persons eller institutions instinkt är att samla pengar, har stora företag som stormarknader beslutat att lita på en del av det till bankerna.
Varför?
Tja de handlar bort risken att förlora sina besparingar om Grekland lämnar euron och bankerna går i konkurs, mot risken att förlora pengarna i en stöt.
De har med kraft - och kanske av misstag - beslutat att risken för en kupp är större än risken att Grekland tvingas ut ur euron.
Så ytterligare två frågor om konsekvenserna av IMF:s diketerande motstånd mot den nuvarande planerade strukturen av en grekisk räddning.