Surfing började någonstans i det avlägsna förflutna av polynesiska kulturen och i mitten av 1700-talet, kapten James Cook seglade till Hawaii och såg lokalbefolkningen klättra på träbrädor och fortkörning längs vågorna.
Så småningom spred sig en galning för vågridning och nu tror man att minst 36 miljoner människor över hela världen identifierar sig som surfare.
De möter dock alla en oundviklig sanning: perfekta, surfbara vågor dyker inte alltid upp var och när de är önskade.
– De flesta av våra bra surfingvågor runt om i världen gränsar till stora oceaner, säger Mark Davidson vid Plymouth University, en oceanograf med särskilt intresse för vågor och surfing.
De bästa surfingvågorna startar liv i stormiga hav långt från land. Vindar piskar ytan till toppar som rasar bort från stormcentrum och med tiden förvandlas till svallvågor som rullar längs under sin egen ånga.
Precis som fina viner tar de bästa vågorna tid att mogna.
Dessa vattenburna energipulser fortsätter sin långa resa mot land, sorterar sig själva som de går, blir mindre hackad och mer förfinad - och större.
Därför rullar surfing i världsklass till land i områden som Hawaii, Bali och Portugal. På andra håll, där det inte finns ett stort hav som levererar vällagade vågor, försöker folk förbättra vågorna.
Syftet med konstgjorda surfing rev är att förbättra mindre vågor i en surfbar paus.
"Det finns ingen magi här, man skapar inga vågor", säger dr Davidson. – Tanken är att man kan fokusera vågor, lite som ljus som färdas genom en lins, säger han.
Ett rev - naturligt eller på annat sätt - fungerar som en magnet för svallvågor, koncentrerar vågornas energi och gör en större, mer kraftfull paus. Det är teorin i alla fall.
Ett av de nyaste konstgjorda surfingreven installerades på Englands sydkust, vid Boscombe nära Bournemouth.
Här i Engelska kanalen, där det tydligt saknas långdistanssvallar, drivs vågorna av lokala vindar som producerar choppier, mindre surfing.
För att förbättra kvaliteten och konsekvensen i Boscombes vågor betalade Bournemouth Borough Council 3,2 miljoner pund för att installera ett konstgjort surfrev.
Den fotboll pitch-size rev består av sandfyllda geotextile påsar som var utformade för att höja havsbotten och förstora befintliga vågor.
Men när revet öppnades 2009 var det en förödande besvikelse för lokala surfare.
– Det gav inte rätt vågform, säger Mark Davidson.
Han togs in för att bedöma revets prestanda, vilket han gjorde genom att surfa på den med en GPS-enhet monterad i sin våtdräkt.
"Det gjorde att jag mycket exakt kunde utvärdera min körlängd, vågens skalvinkel och hur snabbt vågen gick sönder", säger han.
Doktor Davidson drog slutsatsen att revet inte var bra för surfing.
Den sparkade upp branta, dumpiga vågor som kollapsade över hans huvud i stället för att bryta gradvis, peeling från ena sidan till den andra.
Boscombes surfrev är inte det första som misslyckas. Enligt Davidson, av de 12 konstgjorda surfreven som byggts över hela världen, har ingen fungerat.
"Än så länge har vi ännu inte ett framgångsrikt exempel på att skapa en kvalitetsvåg för fritidssurfing", säger han.
Bristerna kan delvis komma ner till det turbulenta havet och flytta sandsäckarna tills de förlorar sin ursprungliga form.
Det är också tydligt att forskare fortfarande inte har fått grepp om den komplexa blandningen av ingredienser som går in i skulpterande naturliga vågor.
"Vi lär oss fortfarande", tillägger Mark.
Ett annat våg-making team har tagit saker och ting ett steg längre genom att ta bort sina vågor helt från det ofattbara havet.
Jag mötte några av dessa konstgjorda vågor på en högst osannolik plats - en lugn lagun många kilometer från havet, vid foten av Kantabriska bergen i norra Spanien.
Detta är prototypen Wavegarden, resultatet av ett decenniums forskning och utveckling och hjärnbarn av Josema Odriozola.
Han inspirerades att bygga surfing motsvarigheten till skateparker; ett utrymme för vågryttare att samla och utöva sin sport.
Att ligga på min bräda i den specialbyggda lagunen är en helt annan upplevelse än att surfa till havs. Det finns inga strömmar att bekämpa eller oönskade vågor plaska i mitt ansikte.
Allt jag behöver göra är att vänta och en perfekt våg kommer att komma min väg.
Men jag är nervös först, osäker på om jag kommer att kunna fånga den enorma vågen som stiger upp från ingenstans som ett havsmonster från den platta lagunen och tävlar mot mig, en vägg av glasigt, grönt vatten.
Hemligheten bakom Wavegardens framgång ligger längs den ovala sjöns mittlinje, gömd under ytan.
Viktiga tekniska detaljer är noggrant bevakade men Josema säger att apparaten i huvudsak är ett blad, format som en flygplansvinge, känd som "vågfolie".
En vinsch anpassad från en skidlift drar vågfolien genom vattnet och skapar en vaka bakom den.
Josema förklarar hur de har finslipat vågfoliens form för att minimera energiförbrukningen samtidigt som den gör den största möjliga vågen - Wavegarden kan generera 1,2 m höga vågor och 2-meters jättar.
När det gäller längden på resan, det finns ingen gräns: bygga en längre pool och du kommer att få en längre våg.
Det enda viktiga är att poolen är rätt form.
– Det måste finnas en viss vinkel mellan svallvågorna och stranden, och dessa förhållanden händer inte så ofta i havet, säger Josema. "Det här är vad vi återskapar här, dessa speciella villkor."
På min första tur på Wavegarden (med viss hjälp från Josema) är jag förvånad när jag fångar vågen och kommer till mina fötter.
Jag kommer på mig själv med att slingra mig fram, träd susar förbi, och plötsligt förstår jag hela poängen med dessa konstgjorda vågor: de är verkligen upplivande, men de är också det snabba spåret till att bli bättre på att surfa.
I åratal har jag kämpat för att vara på rätt plats vid precis rätt tidpunkt för att fånga en fantastisk våg som denna. Efter ytterligare några minuter börjar jag få grepp om dessa konstgjorda vågor som sveper upp och ner i lagunen, en varje minut.
Nu när Josema och hans team har fulländat tekniken kommer surfare snart att rida vågor på olika andra oväntade platser.
Wavegardens är på grund av att öppna för allmänheten i inlandet av Dubai, USA och även wave-pounded Australien. Den första öppnade nyligen på sista plats du skulle förvänta dig att hitta en anständig surfbrytning, bland de kraggiga topparna i Snowdonia.
Så, kommer landslubbning, konstgjorda vågor att ta fart?
Jag ställde den frågan till Boscombe-baserad surfare, Sean Taylor.
"Varje surfare kommer att vara nyfiken på en människogjord våg och alla kommer att vilja prova den", säger han. "Men till slut kommer du alltid att vilja komma tillbaka till havet."
Det är helt klart fallet för de hardcore surfare som fortfarande flockas till Boscombe när breakers visas - bredvid piren, men inte över revet - även om vågorna är få och långt mellan.
I århundraden har människor lockats in av surfandets dundrande kraft.