Mediauppspelning stöds inte på den här enheten
Efter att Wales hade fört Irlands 10-Test vinnande strimma till ett slut i ett brutalt möte i Cardiff, fick ett företagsamt England team äntligen jobbet gjort mot Skottland i Twickenham.
Frankrikes seger över Italien i Rom var mycket mindre underhållande, men det lämnar fyra lag med åtminstone en matematisk chans att lyfta trofén.
Ögonblicket av helgen: Strax innan vi gick till sändning på BBC One i Rom i helgen, var vädret så blött att presentatör John Inverdale var tvungen att be om en hårtork för att återställa sina lås till deras TV bäst. Jag tror att resten av oss njöt av det.
Mediauppspelning stöds inte på den här enheten
Prova helgen: Frankrike har inte gjort många försök i år, men Yoann Maestris poäng var superb. Scott Speddings paus från djupet var lysande, stödet från fransmännen framåt kom tjock och snabb och det var en bra linje och passerar från Yoann Huget att sätta den andra raden i hörnet.
helgens spelare: Lock Luke Charteris, vars 31 tacklar i en enastående defensiv display av Wales sätta en Six Nations rekord.
Wales som lag gjorde en Six Nations rekord 250 tacklingar (att slå 208 mark satt av Italien förra året).
Med England, Irland och Wales nivå kommer in i den sista helgen, poäng skillnaden kommer att visa sig vara avgörande.
Om Stuart Lancasters sida hade avslutat bara några av de klara möjligheter som de skapade mot Skottland, skulle de vara bekvämt framåt på den punkten.
Som det är, slösade de bort de flesta av dessa chanser och är bara fyra poäng bättre än Irland.
Det var en besvikelse att Jack Nowell, Luther Burrell och Tom Youngs alla gjorde rena pauser och sedan misslyckades med att ge poäng.
Du måste vara smart i den situationen. Om du inte är mycket snabbare än oppositionen - som Gloucesters Johnny May eller Sydafrika flygeln Bryan Habana - eller har fått storleken på All Black flygeln Julian Savea, då måste du tänka på att köpa tid för att hitta stöd, som Spedding gjorde för Maestris försök mot Italien.
Englands pojkar såg inte ut som rugbyspelare i såna situationer. Men jag kommer inte att vara alltför kritisk - jag minns att jag gjorde exakt samma sak mot Frankrike vid Parc des Princes i början av 1990-talet.
Jag gjorde en paus och blev tacklad, och efteråt wing Rory Underwood berättade att han var rätt på min axel väntar på ett pass. Jag trodde honom inte, men när jag såg matchen efteråt såg jag honom där, perfekt placerad precis som han sa.
Mediauppspelning stöds inte på den här enheten
Jag tror inte att jag gjorde det igen!
Det är svårt att väga alla alternativ på ett par sekunder, men det är delvis erfarenhet. Om du är en bra spelare kan du förstöra det en gång, men du kommer inte att göra det två gånger.
En spelare som är helt hemma i internationell rugby är George Ford.
Han har bara gjort sex test starter, men jag tror att han är ute på egen hand när det gäller nyligen England flughyllor.
Han tänker snabbare än de flesta, ser möjligheter snabbare än de flesta, och han reagerar snabbare än de flesta.
När Danny Cipriani gjorde sin Englanddebut som 20-åring mot Wales 2008, hade han ambitioner att vara den sortens spelare.
Med sin takt Cipriani förmodligen hade ännu mer av en attackerande spel, men Ford visar äkta förvaltarskap. Han är en riktig kontrollant av spelet.
Jag älskade spektakel och passion av Wales mot Irland. Det var mer än intensivt, det var våldsamt - det fanns ingen tvekan om att det var två sidor som satte sina kroppar på spel för sina lagkamrater och nation.
Det var benkrossande. Det var jordförstörande. Och när den sista visselpipan gick förväntade jag mig att alla spelare skulle kollapsa till golvet och måste återupplivas av sjukgymnastik och medicinska team!
Mediauppspelning stöds inte på den här enheten
Det var en period strax efter halvtid när Irland misshandlade Wales linje och du bara förväntade Warren Gatlands sida att falla sönder när som helst.
Jag vet från mina dagar att det blir svårare och svårare när faserna fortsätter att stiga upp, fortsätta komma tillbaka i position och fortsätta göra tacklingarna.
Men Wales verkade bara bli starkare och starkare.
Detta rytande från Millennium Stadium när deras sida slutligen vann ett straff för att lindra detta tryck och belöna deras ansträngningar kommer att ha skickat känslor som fräser genom varje walesisk spelares kropp.
När du har varit under belägring och du överlever så är känslan som att göra ett försök.
Det var ingen överraskning att när statistikerna granskade spelet de upptäckte Wales hade satt en ny Six Nations rekord med 250 tacklingar, med 6ft 9in lås Luke Charter sätter en ny individuell markering för turneringen med 31 tacklingar.
Irland verkade bara tro att om de fortsatte att gå igenom faserna, köra bollen hårt, Wales skulle så småningom spricka. Men det gjorde de inte.
Folk kan säga att de saknade en spelare med magin att låsa upp Wales, men värdarna gjorde det mycket svårt oavsett vem Irland hade i sina led.
Gatlands sida gjorde vad Nya Zeeland och Irland själva har gjort tidigare.
De valde vilka sammanbrott att attackera - antingen fantisera ut i en packad defensiv linje eller attackera rucks för att sakta upp bollen och ge sig tid att omorganisera.
Irland kunde helt enkelt inte producera tillräckligt snabb boll för att förvränga det walesiska försvaret och ge sina brutna fält löpare utrymme att arbeta i.
För Skottland har detta mästerskap varit en berättelse om vad som kunde ha varit.
De kunde ha - kanske borde ha - vunnit sina första tre matcher och de gick in i pausen med en trepunkts ledning vid Twickenham och chansen att byte på en England sida som hade slösat så många chanser.
Jag vet inte vad som sades i omklädningsrummet, men de dök inte upp i andra halvan.
Det är inte som om England tog spelet vid halsen, det var mer som Skottland lutade sig tillbaka och låta dem göra det.
Skottland ligger psykologiskt lågt, och med tanke på Irlands sätt att klämma ut livet ur lag skulle de kunna kapitulera nästa vecka i sin sista match.
Mediauppspelning stöds inte på den här enheten
Skottland laget som berömda slog mitt England lag för att vinna Grand Slam i 1990 var full av kvalitet spelare som David Sole, John Jeffrey och Finlay Calder.
De hade skickat nio spelare på den brittiska och irländska Lions turné året innan och fyra av dem startade det avgörande tredje testet mot Australien.
Den nuvarande Scotland-truppen skulle kämpa för att få en spelare på en Lions-turné. Strunt samma i ett Lions-lag.
Jag vet inte varför denna produktionslinje av talang har torkat upp, men de måste kämpa mot Irland nästa helg, precis som Wales gjorde i helgen.
De måste leverera en föreställning som visar att de har tro på Vern Cotter som tränare och varandra som spelare.
Sättet det är uppsatt nästa helg är bara bra för tittaren tittar hemma.
Wales kommer att gå ut mot Italien och försöka sätta upp ett mål för Irland, som sedan kommer att gå ut och försöka slå Skottland med tillräckligt för att överträffa detta mål och sätta riktmärket för England hemma till Frankrike i dagens sista match.
Vi har redan haft så många nära matcher i detta mästerskap och jag är säker på att vi inte kommer att veta vad det slutliga resultatet är förrän den slutliga visselpipan blåser vid cirka 18:30 GMT på Twickenham.
Under min karriär hade jag turen att spela i matcher med mycket ridning på dem - vara en serievinst eller en titel. De dagarna var anledningen till att jag spelade rugby.
Du vill ha den utmaningen och att bevisa för människor att du kan vinna troféer och titlar. Det är det du spelar för.
Jerry pratade med BBC Sports Mike Henson.
En till stor del superb helg av rugby sätter upp en klippa-hängare av en avslutning till den här säsongens Six Nations.