Vi är på väg att njuta (!) Nästa akt i det absurdistiska dramat "Väntar på FBI" (att höja räntorna igen).
Sanningen att säga, kan vi vara ganska säkra på hur den här scenen kommer att utspela sig.  Ännu en gång ingen ökning av skattesatserna.  Kanske Godot dyker upp först.
Fed håller ett policymöte och en räntehöjning står i teorin åtminstone på dagordningen.
Janet Yellen, Fed:s ordförande, och hennes kolleger skulle vilja få tillbaka priserna till mer normala nivåer. Fed har för närvarande som mål att hålla sin huvudsakliga policyränta (de räntor som bankerna erbjuder att låna ut till varandra över en natt) inom intervallet 0,25–0,5 %.
De höjde den till den nivån i december förra året, från praktiskt taget noll där den hade varit sedan finanskrisens djup.
Men ingen förväntar sig att de kommer att öka takten vid detta möte, till stor del på grund av de mycket svaga resultaten på arbetsmarknaden i maj.
Antalet sysselsatta ökade med endast 38000, det minsta sedan september 2010. Eftersom den amerikanska befolkningen ökar måste antalet människor med jobb öka med mer än så bara för att hålla jämna steg. Sysselsättningstillväxten i april var bättre, men ändå inte så stark.
Det är sant att arbetslösheten sjönk markant i maj, till 4,7 % från 5 %. Men detta berodde på att antalet människor som sökte arbete minskade. De räknas som "inte i arbetskraften" snarare än arbetslösa, även om de skulle vilja ha ett arbete.
I ett anförande nyligen beskrev Yellen rapporten om sysselsättningen i maj som en besvikelse och oroande fråga. Hon lyckades emellertid finna en uppmuntrande sak; en snabbare ökning av den genomsnittliga timlönen. Efter en lång period då den ekonomiska återhämtningen inte har haft någon större gynnsam inverkan på lönerna, sade hon, "ett välkommet tecken på att löneökningarna till slut kan komma att öka".
Inflation är en annan faktor som uppmuntrar FBI att känna att det inte har någon anledning att skynda på nästa kursökning.  Den senaste siffran för inflationsmåttet som Fed föredrar var 1,1 % i april jämfört med målet på 2 %.
Att den är så låg återspeglar vissa övergående faktorer, inklusive dollarns styrka (vilket gör importerade varor billigare) och nedgången i energipriserna under de senaste två åren. Men med tiden upphör dessa faktorer att ha en direkt inverkan, så Yellen förväntar sig att inflationen går tillbaka till 2 procent.
Hon sa också att det är viktigt att inte fästa för stor vikt vid en månadsrapport. Kort sagt, en bra rapport nästa månad skulle kunna föra räntehöjningar mycket närmare.
Så medan investerarna tror att datumet för nästa ränteökning har gått längre in i framtiden som ett resultat av uppgifterna om arbetstillfällen i maj, är Fed alltid redo att ändra sina planer om nya siffror ändrar bilden.
När man ser på USA:s ekonomi ur ett längre perspektiv är det anmärkningsvärt att vi fortfarande bör ha så nära rekordlåga räntor i en återhämtning som har pågått i flera år.
Den amerikanska ekonomin började växa igen under andra halvåret 2009. Sedan dess har det expanderat i 25 av 27 kvartal. Produktionen av varor och tjänster, BNP, är 10% högre än toppen före recessionen, och det är 15% upp från den låga den nådde under nedgången.
Det har dock skett en avmattning i produktivitetstillväxten i USA, vilket föregår recessionen.
Arbetsmarknaden har också stärkts trots maj månads besvikelse. Arbetslösheten är nu 4,7 %, jämfört med 10 % i oktober 2009. Antalet personer med arbetstillfällen har ökat med 14 miljoner från dess låga punkt i efterdyningarna av finanskrisen.
Men USA har inte lyckats återgå till nivån före krisen för den andel av befolkningen i arbetsför ålder som har arbetstillfällen.  Den senaste siffran ligger strax under 59 %. År 2006 var det mer än 63 %.
En del av nedgången beror på långsiktiga faktorer. Den amerikanska befolkningen blir allt äldre, och många av barnboomgenerationen går i pension.  Fler ungdomar går eftergymnasial utbildning.
Recessionen och dess kvardröjande effekter hade också en inverkan. Byrån för arbetsstatistik i USA publicerar siffror om antalet personer som vill arbeta men inte har tittat på de senaste fyra veckorna, och för personer som arbetar deltid som vill ha längre timmar.
Denna grupp, plus de som officiellt klassas som arbetslösa, lägger ihop med vad som ibland kallas "brist på arbetsmarknaden", människor som vill arbeta men inte är det.
Siffrorna har minskat markant under de senaste åren, även om en av de saker som rör betänkandet från maj var en omsvängning i en aspekt; det fanns fler människor som ville ha längre timmar.
I sitt anförande nyligen sade Yellen dock: "Jag tror att vi nu är nära att undanröja den tröghet som har tyngt arbetsmarknaden sedan lågkonjunkturen."
Den amerikanska ekonomin har kommit långt från paniken i slutet av 2008. Fed:s räntepolicy har påbörjat resan tillbaka till normalitet. Men det kommer att gå mycket långsamt. Och USA kan inte betraktas som immunt mot turbulens som kan drabba den globala ekonomin.
Kanske dramatikern Samuel Beckett var en hemlig ekonom.