"Är det alltid soligt här?" frågade The Van T's från scenen under en paus mellan låtarna.
Svaret från publiken inne i den stora toppen på Glasgow-bandets fråga var rysligt skratt.
Utanför solen flammade, som det hade gjort föregående dag, men på baksidan av tältet var leriga pölar. Den sumpiga fläcken var en påminnelse om de kraftiga regn- och stormvindarna som slog mot nordvästra höglandet bara några dagar tidigare.
Men årets Loopallu, en tvådagarsfestival i den pittoreska staden som varje år officiellt öppnas av Ullapool och District Pipe Band, blev välsignad med lite sprickigt väder.
Färgstarka brunnar, dagens must-have festivalskor, såg lika opassande ut i solskenet som t-shirts och solbränna gjorde på fredagens sista dag i september och lördagens första oktober.
Tillbaka i den stora toppen, unga gitarrbandet The Van T's drivs genom resten av sitt set.
På samma scen kvällen innan, Feeder, som förmodligen skrev diagram träffar innan Van T: s ens föddes, stängt fredagens första dag i Loopallu.
Tidigare den dagen hade man sett föreställningar genom sådana handlingar som Lional, Manran och Fatherson.
Feeder packade ut den stora toppen sent på fredag kväll. Till och med det mycket undvikna blöta hörnet av tältet hade musikfans som hoppade upp och ner på det när de slog ut Buck Rogers.
Det var en kylig natt för dem som var under duk i festivalcampingen, med den klara himlen sjunker temperaturer till nära noll.
Att gå på toaletten i mitten av natten kom också med en ovanlig, och något farlig distraktion. Med Ullapools låga ljusföroreningar glittrade stjärnorna klart i den klara himlen och det var svårt att inte se rakt upp till gawp. Men detta innebar inte att uppmärksamma labyrinten av trip wire-liknande tält kille rep.
Lördagen grydde med en ännu en molnfri blå himmel. Det speglades i mjölkdammen fortfarande vatten i närliggande Loch Broom.
Små grupper av festivalbesökare samlades på Loch's småstensstrand för att dricka kaffe eller te och för att skumma stenar över Loch's vatten. Alla stannade för att titta på ankomsten av Stornoway till Ullapool färjan MV Loch Seaforth.
Från andra änden av stranden kom två lokalbefolkningar. Männen skördade musslor bland långa strimlor av kelp som sköljdes upp på stranden. De skaldjur som de samlade i en hink var i skal lika stora som deras knytnävar.
Så småningom började den närbelägna festivalplatsen komma till liv.
Van T's var bland de första händelserna upp och de följdes senare av Little Mammuts.
Under inspelningen hyllade Little Mammuts Gord Downie, sångare i det kanadensiska bandet The Tragically Hip. Bandet avslutade nyligen en avskedsturné i Kanada efter att rockmusikern och författaren Downie fick diagnosen terminal hjärncancer.
Tillbaka utanför i solskenet, folk gjorde en dubbel ta som en pirat gick bland dem.
Mannen i rock och tricorn hatt var Mark Radcliffe, BBC Six Music DJ och trummis i havet shanti sjungande bandet Galleon Blast.
Radcliffe gjorde sitt femte framträdande på Loopallu med ett av sina band. Det var Galleon Blasts debut på festivalen och de stängde öltältet på fredag kväll och var på huvudscenen på lördagen.
Miles Hunt, sångare i The Wonder Stuff, vandrade också bland folkmassorna i lördags eftermiddagssolen.
The Wonder Stuff, vars hits inkluderar 1991 s Dizzy, var andra att hålla på räkningen den kvällen efter tidigare föreställningar på scenen av Lucy Spraggan, Eliza och Bear och The Selecter.
För natten, och festivalen, till en formell avslutning var brittiska rock veteraner Stranglers, som sparkade sin uppsättning med Tank och slutade på No More Heroes.
Och med den Loopallu - och dess hjältar - gjordes i ytterligare ett år.
Loopallu musikfestivalen hölls under helgen i Ullapool och samlade välkända akter, nykomlingar och flera tusen musikfantaster.