Moores lag säger att antalet transistorer som kan placeras på ett chip för samma kostnad kommer att fördubblas ungefär vartannat år.
Generellt har denna fördubbling uppnåtts genom krympande transistorer - de grundläggande bearbetningsenheterna för ett kiselchips.
Men alla vet att Moores lag kommer att stoppas för transistorer kan inte bli mindre.
Runt om i världen vill professorer, doktorander och forskarstuderande att nanotekniken ska gå långt utöver de små dimensionerna i nuvarande chips.
Men "heroiska" tekniker som arbetar i laboratoriet kommer inte att skala upp till de tal som krävs av industriell chipproduktion, enligt Prof Mike Kelly från Cambridge University's Centre for Advanced Photonics and Electronics.
"De kan göra det i labbet och få en av resultaten", sade han, "men det finns en annan sida av detta också."
Problemet uppstår, sade han, eftersom små komponenter består av ett så litet antal atomer. Antalet atomer i en struktur, till exempel en grind i en transistor, bestämmer dess elektriska egenskaper.
Professor Kellys arbete tyder på att om bara en eller två atomer saknas kommer det att ha en oproportionerligt stor inverkan på den komponentens tillförlitlighet.
För kiselchips, att göra den kompromissen är inte ett alternativ. Vanligtvis, sade Prof Kelly, chip beslutsfattare strävar efter vad som kallas sex sigma tillförlitlighet - med ett chip innebär det att det returnerar det förväntade svaret 99.99966% av tiden.
De senaste chipsen från Intel kommer att byggas med komponenter endast 22 nanometer (nm) över. Som jämförelse kan nämnas att ett människohår är omkring 60.000 nm brett. Intel och andra chip gör har planer på att gå till 14nm och sedan 11nm.
"Den stora frågan", sa professor Kelly "är i vilket skede gör en eller två atomer skillnad?"
Teknikhistoria har lektioner för chip beslutsfattare som vill hålla Moores lag på rätt spår, säger Prof Kelly.
Han sade att marin ingenjörskonst drabbade ett problem under andra världskriget, när etablerade tekniker för att tillverka propellrar drevs för långt.
Dessa tekniker hade till stor del handlat om att helt enkelt hitta sätt att göra propellrar större och större. Så småningom blev resultatet propellrar som visade sig vara mycket mindre effektiva eftersom axlarna för att vända dem släpade under sin egen vikt.
Prof Kellys rädsla är att om inte chip beslutsfattare avsevärt ändra nuvarande top-down tillverkningsteknik de kan vara på väg mot en liknande kris ögonblick.
Vanligtvis, att göra ett chip innebär att skapa en schablon av kretsen, etsa det på en kiselwafer och sätta komponenterna på det lager för lager.
"Bortom 14nm som kommer att bli mycket, mycket hårt", sade Prof Kelly.
Mike Mayberry, chef för komponentforskning på Intel, höll med Prof Kelly om att top-down tillverkningstekniker har en teknisk gräns.
"Vi måste göra något annorlunda", sa han. "Vi kan inte fortsätta köra den vägen utan att vrida på ratten."
Att ändra hur marker görs är det enda alternativet, enligt Mr Mayberry.
"Vi blandar top-down metoder med bottom-up metoder och vi kommer att kunna bygga saker som vi inte kunde göra innan," sade han.
En metod Intel och andra har antagit är att lägga ner flera enatom tjocka lager av ett material som hjälper till att göra de enskilda komponenterna mer tillförlitliga.
Professor Sir Mark Welland, chef för Cambridge University Nanoscience Centre, sade att sådana tekniker hade sina användningsområden men inte tog bort all osäkerhet.
"För att få en bra struktur de skulle behöva så ytan på något sätt för att växa från botten upp", sade han. "Då har du samma problem, hur väl kan du lägga ner ett mönster?"
Vad man bör komma ihåg, sade Prof Welland, var att Moores lag var en ekonomisk lag och har mer att göra med vad det är möjligt att göra för samma kostnad.
Hittills har önskan att driva ner priset lett till att transistorer blivit mindre och packade i allt hårdare. Men det finns inget i Moores lag, säger Prof Welland, vilket säger att det var det enda sättet att hålla det igång.
Mr Mayberry på Intel sa att hans företag undersökte andra sätt, förutom krympande komponenter, att göra processorer mer kraftfulla och användbara. Intern arkitektur kan ändras för att hjälpa mer dataflöde på en gång, sade han. Sensorer och trådlösa sändare kan integreras närmare på chippet.
"Det kommer att ske stegvisa framsteg i alla delar av arkitekturen", förklarade han.
"Det kan handla om att göra dem mer användbara, förbruka mindre ström eller ta upp mindre utrymme."
Under tiden var det svårt att göra upp en färdplan för att hålla Moores lag igång, sade Mr Mayberry.
"Vi tittar nerför vägen och det är dimmigt. De närliggande sakerna är tydliga och vi kan se att de stora sakerna finns där men vi kan inte se detaljerna.
"horisonten är ungefär tio år bort."
I mer än 40 år har processorkraften hos kiselchipset vuxit i linje med en förutsägelse gjord av Intel medgrundaren Gordon Moore 1965.