Det är storbildssläppet Wales fotbollsfans har väntat på - filmen som förvandlar Gareth Bale och hans Wales Euro 2016 lagkamrater från sportstjärnor till filmstjärnor.
Men när filmikonen Sir Michael Gambon gillar ljudet av "Don't Take Me Home" så mycket att han gillar att släppa in denna veckas Londonpremiär då inser du att sportberättelsen är lite speciell.
"När du hör en film legend som det, gillar historien då vet du att du har en storyline som har en bred dragningskraft bortom walesiska fotboll," sade regissören Jonny Owen.
Ta inte med mig hem, uppkallad efter Wales fotbollsfans Euro 2016 terrasssång, premiärer passande på St David's Day.
Men liksom Wales "jordnära spelare, är den officiella premiären långt från glitz och glamour av Leicester Square men mer en industripark utanför Pontypridd.
Men i veckan när Leicester Citys fall från Premier League nåd slutligen upplösas med avsked av sin manager, kan du vara förlåten för att tro att detta är bara en överdrift om bara en annan sportsaga.
Knappast.
Det börjar med den mest tragiska början - Wales fotbollschef Gary Speeds död.
En grupp unga spelare, av vilka de flesta var vänner efter att ha vuxit upp tillsammans i walesiska ungdomslag, var tvungna att ta itu med sorgen över att inte bara förlora sin chef utan sin förebild.
I detta sammanhang verkar det som de uppnådde mindre än fem år senare - kval till Wales första stora mästerskapsfinal på nästan 60 år - "värdigt att föreviga i film".
Det var verkligen bortom de vildaste fantasierna hos någon walesisk fotbollsfan - särskilt när de var under Haiti och Guatemala på 117 i världens ranking 2011.
I november samma år hittades Speed hängd i sitt garage, bara 42 år gammal.
Det inte bara genljuda i Wales och fotboll, Speed död chockade landet.
"Wales ständigt lider så kallad hjärtesorg, misslyckas med att kvalificera sig för turneringar vid det sista hindret, men Gary tragiska död satte dessa besvikelser i perspektiv," sade Owen.
"Garys död var naturligtvis förödande för hans familj och vänner, men sorgen och sorgen måste ha påverkat denna grupp av unga pojkar som älskade att spela fotboll för en av deras walesiska fotbollshjältar.
"Det verkade ha en djup inverkan på dem. Det verkade galvanisera ett redan ganska starkt band, en samhörighet och även sammanhang - som om de kunde komma igenom detta, sedan spela fotboll och hantera den pressen skulle vara lättare.
"Ingen kunde ha förutspått då att nästan samma lag skulle skapa historia på Euro 2016 - dessa pojkar har någon karaktär."
Uppkomsten till EM var Roy av Rovers grejer.
Byggd på en grund av strukturerad försvar med det extra strö av stjärnstoft från världens dyraste spelare, Wales trotsade oddsen och inte bara kvalificerade för sin första final sedan 1958 års VM - de nådde semifinalen.
Inget annat lag i historien har höjt Fifa världsrankingen snabbare än Wales. Från 117 till åttonde på fyra år.
Men det betydde inget utan kval för en final. Wales hade lovat kvalifikationer ett dussin gånger tidigare, bara för att komma upp kort.
Men Chris Colemans lag blev en av de minsta nationerna att kvalificera sig för en stor turnering - och de gjorde det även med ett spel att undvara.
Överallt du tittade i Wales laget, det fanns personliga strider att övervinna.
Aaron Ramsey, spelaren som kämpade tillbaka från en dubbel benbrytning i 2010, var singeld-out av många som spelaren i turneringen.
Medan Hal Robson-Kanu, vars sensationella mål i kvartsfinalen seger över Belgien kommer att gå ner som en av de största strejkerna i någon turnering, inte ens hade en klubb.
Så det var ingen överraskning Wales tog euron med storm med en kyld och vänlig strategi som gjorde dem till allas favorit andra lag.
Från Joe Ledley dans och Bale likvidation England till truppen hejar Englands avfart på sociala medier och Chris Gunter s "chin-up" meddelande till walesiska fans - detta var ett lag på ett med sig själv.
"Rapporten laget hade med fansen gjort Euros extra speciell för mig", sade Owen, en regissör som en gång beskrevs av Guardian som fotbollens största filmskapare.
"Det var som "vi har väntat nästan 60 år på detta så låt oss njuta av det."
"Det var en av de mest minnesvärda sommaren för walesiska - och alla var att engagera - från Cerys Matthews, Michael Sheen, Ioan Gruffudd till Manik och prinsen av Wales.
"Det var mer än bara en fotbollsturnering för oss, det var mer av en kulturell händelse som varje walesisk man eller kvinna ville vara en del av," Owen sade.
"Det var en mycket speciell tid - jag hoppas bara att filmen gör det rättvisa."
Den walesiska allmänheten har säkert svarat som när filmen går på allmän release i fredags, det finns 80 000 möjliga biografer platser över Wales och Storbritannien.
"Biljettförsäljningen har varit fenomenal", tillade Owen.
"Vi satte 10.000 platser till salu till en början och de gick. Så 80 000 är nu till salu vilket är den mängd fans som åkte till Frankrike förra sommaren.
"För att sätta det i perspektiv, om 40 000 dyker upp så flyger det in i topp 10 i biljettkontoret - det skulle vara galet."
Den senaste filmen kungligheter att visa ett intresse för att delta i Don't Take Me Home premiär är Hollywood skådespelare Woody Harrelson - stjärna 1992 kultfilm White Men can't Jump.
Ironic verkligen som Wales kunde ha gjort med Harrelson när Cristiano Ronaldo överträffade det walesiska försvaret i det semifinal nederlaget mot Portugal.
"När professor Dumbledore från Harry Potter gillar historien, vet du att du är i branschen."