Den första "striden" med Bryssel stod redan i måndags i de brittiska tidningarna.
Framsidans huvudnyhet i The Times rapporterade att "Bryssel tvingar Storbritannien att acceptera Med-migranter".
Migration är helt klart en enorm historia, och en kontroversiell historia för Storbritannien och Europa.
Det har varit i åratal, med en ekonomisk nedgång och anti-invandrande politiska partier på uppgång å ena sidan, medan samtidigt TV-skärmar för med sig fasorna i en humanitär kris på våra stränder rakt in i våra vardagsrum när vi ser desperata människor från Mellanöstern och Afrika komma, vissa döende, i sina båtlaster.
Europeiska kommissionen, under den nye ordföranden Jean-Claude Juncker, säger att något avgörande måste göras.
Han och hans migrationskommissionär kommer på onsdag att presentera en migrationsstrategi för EU. Vissa delar är extremt kontroversiella.
Bland dessa finns två förslag som Förenade kungariket starkt motsätter sig, där det sägs att migrationskrisen måste hanteras på andra sätt:
Nu vill Camerons regering begränsa EU-medborgarnas migration till Storbritannien som en del av hans nya avtal med Bryssel. Därför kommer han absolut inte att gå med på att öka antalet invandrare från länder utanför EU till Storbritannien.
Och eftersom han har lovat Storbritannien att ha "mindre Bryssel" i det dagliga livet kommer han att motsätta sig alla migrationskvoter som "påförs" av Bryssel.
Så den här migrationsrubriken är mindre av en utmaning och mer av en gåva till den nya Cameron-regeringen.
Det kommer att bli en chans att offentligt visa tänderna i Bryssel - inrikesministeriet har lagt fram ett kraftfullt formulerat uttalande om att motsätta sig kommissionens förslag om att införa icke-frivilliga migrantkvoter - och att visa viss muskelflexibilitet för EU-skeptiker, även i själva Torypartiet, inför omförhandlingar mellan EU och Storbritannien som inleds på allvar.
Kommissionens förslag är faktiskt inte nya. De har tidigare förkastats av den brittiske inrikesministern Theresa May och en hel del av hennes europeiska kolleger.
Nederländerna och Danmark kommer inte att höra något av det.
Frankrike är nervöst för idén, eftersom nationalfronten mot invandring gör så bra ifrån sig i opinionsundersökningarna, och länder i Öst- och Centraleuropa, som hyser mycket få asylsökande, inte vill börja öppna sina dörrar nu.
Estland och Slovakien har redan sagt "nej" helt och hållet. Ungerns premiärminister Viktor Orban beskrev planen för migrationskvoter som "galen" i en radiointervju.
Migrationsstrategin kommer att diskuteras vid ett toppmöte mellan EU:s ledare i Bryssel nästa månad och ni kan förvänta er ett hetsigt argument.
Det är inte bara Europeiska kommissionen som driver på kvotförslaget.
Under 2014:
Under 2015 (1 januari–27 april):
Källa: UNHCR
Kraftfullt Tyskland stöder planen - högt - som det land som tar emot den största andelen asylansökningar enbart i Europa 200 000 förra året. Berlin fruktar att antalet skulle kunna fördubblas under 2015.
Länderna kring Medelhavet i Grekland, Italien och Malta är av uppenbara skäl också för att dela flyktingarna.
När det gäller inrikes frågor som asyl har Storbritannien en så kallad opt-in-klausul, som gör det möjligt för landet att besluta om man ska anta EU-lagstiftning eller inte.
Oavsett vad som slutligen beslutas om migration på EU-nivå är det därför svårt att se hur kvotering skulle kunna påtvingas Förenade kungariket.
De första dagarna i ämbetet är utmanande för varje ny regering och detta kommer säkerligen att bli en hektisk vecka för den brittiske premiärministern David Cameron - som bland annat säger att han redan har rullat upp ärmarna för att ändra Storbritanniens förhållande till Europa.