Men hans ämbetsperiod har fått en hårdnackad effekt på grund av den djupa schismen mellan hans egen Fatah-rörelse på Västbanken och den militanta Hamas-rörelsen, som kontrollerar Gazaremsan.
Mahmoud Abbas, som motsatte sig väpnad kamp och åtog sig att driva en oberoende palestinsk stat genom förhandlingar, har fått starkt stöd från det internationella samfundet.
Under hans ledning har amerikanska och europeiska pengar strömmat in till Västbanken för att bygga upp säkerhetsstyrkor som han har använt för att slå ner på militant verksamhet och Hamas politiska infrastruktur.
Men inför knappa framsteg från år av förhandlingar, och den hårda hållningen hos den israeliska premiärminister Benjamin Netanyahus högerregering som valdes i början av 2009, har hans strategi sett allt mer bankrutt ut för många palestinier.
Ett år efter det att Mahmoud Abbas vann presidentvalet drabbades han av ett stort slag när Hamas vann en omfattande seger i lagstiftningsundersökningarna.
En kortlivad enhetsregering bildades efter månader av gräl, men föll sönder i juni 2007 då fraktionella gatustrider bröt ut i Gaza och Hamas drev Fatahs säkerhetsstyrkor från Strippan.
Från och med då styrde Abbas endast Västbanken, huvudsakligen genom presidentdekret.
Och när hans fyraårsperiod avslutades i januari 2009 förklarade Hamas honom olaglig - även om han hävdade att den palestinska grundlagen krävde att president- och parlamentsval skulle hållas samtidigt, så att han lagligt kunde stanna kvar i tjänst i ytterligare ett år tills lagstiftningsundersökningarna skulle äga rum i januari 2010.
I november 2008 valdes han också till "president för en framtida palestinsk stat" av Palestinska befrielseorganisationen.
Han hade varit ordförande för paraplyorganet - som företräder palestinska politiska fraktioner (även om inte Hamas) och för förhandlingar med Israel - sedan dess tidigare ledare, Yasser Arafat, dog 2004.
Men flytten betraktades som ett sätt att hejda hans myndighet.
Mahmoud Abbas har gått en känslig linje mellan att beklaga Israels och USA:s krav på att han ska förbättra säkerheten och delta i fredsförhandlingar och det palestinska folkets påtryckningar för verkliga politiska och ekonomiska framsteg.
Och han har under det senaste året undergrävt sina redan bräckliga opinionssiffror med felbedömda kommentarer och handlingar.
Till och med Fatahs anhängare blev arga när Abbas var långsam med att fördöma det straffande militära angrepp som Israel skickade ut mot Gaza i december 2008 och kritiserade Hamas raketeld Israel sade att det försökte få ett slut.
Och Abbas trovärdighet drabbades ytterligare av att den palestinska myndigheten, under påtryckningar från Israel och USA, till en början samtyckte till att skjuta upp en FN-omröstning om Goldstonerapporten som var mycket kritisk mot Israels agerande under operationen.
Men under honom och hans utnämnde premiärminister Salam Fayyad har Västbankens ekonomi visat tecken på förbättring medan Gaza har lidit under en förlamande israelisk-egyptisk blockad som syftar till att försvaga Hamas.
Född 1935 i Safed i British Mandate Palestina, han är en av de få överlevande grundare medlemmar av Fatah - den viktigaste politiska grupperingen inom PLO.
I exil i Qatar under slutet av 1950-talet hjälpte han till att rekrytera en grupp palestinier till saken. De fortsatte att bli nyckelpersoner i PLO.
Han grundade Fatah med Arafat och följde honom i exil i Jordanien, sedan Libanon och sedan Tunisien. Under rörelsens första dagar blev han respekterad för sitt rena och enkla liv.
Mr Abbas studerade juridik i Egypten innan han doktorerade i Moskva. Han är författare till flera böcker.
Men vissa judiska grupper har kritiserat både hans doktorsexamen och den resulterande boken, Den andra sidan: det hemliga förhållandet mellan nazism och sionism, som gärningar av Förintelseförnekelse.
De påstår att han förringade antalet offer och anklagade judar för att samarbeta med nazisterna.
Han förnekade den anklagelsen i en intervju med den israeliska dagstidningen Haaretz i maj 2003.
"Jag citerade ett argument mellan historiker där olika antal dödsoffer nämndes. En skrev att det var 12 miljoner offer och en annan skrev att det var 800.000, sa han till tidningen.
"Jag har ingen önskan att argumentera med siffrorna. Förintelsen var ett fruktansvärt, oförlåtligt brott mot den judiska nationen, ett brott mot mänskligheten som inte kan accepteras av mänskligheten, sade han.
Mahmoud Abbas höll sig alltid till bakgrunden, men byggde också upp ett nätverk av mäktiga kontakter som inkluderade arabiska ledare och chefer för underrättelsetjänster.
Detta gjorde det möjligt för honom att bli en framgångsrik insamling för PLO och att ta på sig en viktig säkerhetsroll i början av 1970-talet, innan han utnämndes till chef för PLO:s avdelning för nationella och internationella förbindelser 1980.
Som pragmatist var han en av de främsta initiativtagarna till dialogen med judiska vänster- och pacifistiska rörelser på 1970-talet och under de svåra åren innan förhandlingarna slutligen inleddes mellan Israel och palestinierna.
Som en av arkitekterna för Oslos fredsprocess följde han med Arafat till Vita huset 1993 för att underteckna Osloavtalen.
Mahmoud Abbas var premiärminister i den palestinska myndigheten från maj 2003 till hans avgång nästan fyra månader senare efter en maktkamp med Arafat om kontrollen över de palestinska säkerhetsstyrkorna.
Hans ledarskapsantagande om ledarskap efter Arafats död var tänkt att öppna ett nytt kapitel i förbindelserna mellan Israel och Palestina där den fredsplan som kallas färdplanen var avsedd att leda båda sidor mot en lösning.
Men den bittra kampen mellan Israel och Hamas har i stor utsträckning lämnat honom vid sidan om.
Abbas styr för närvarande endast en del av det territorium som kontrolleras av palestinierna. Och trots all sin pragmatism står han inför en israelisk premiärminister på högerkanten som han inte kan finna en gemensam ståndpunkt med.
Mahmoud Abbas, även känd som Abu Mazen, har lett den palestinska myndigheten sedan han valdes till president i januari 2005.