Trots stränga mål för koldioxidutsläppen i Europa som utformats för att bromsa den globala uppvärmningen och massiva investeringar i förnybar energi i Kina, är efterfrågan på denna mest antika energikälla större än någonsin.
I själva verket var kol den snabbast växande energiformen i världen utanför förnybara energikällor förra året, med en produktionsökning på 6 % jämfört med 2010, dubbelt så stor som gasökningen och mer än fyra gånger oljeökningen. Konsumtionsdata målar upp en liknande bild, medan siffrorna för detta år kommer att berätta samma historia.
Det finns ett antal förare bakom kolets renässans, av vilka många kan vara kortlivade. Andra kommer att driva på efterfrågan allt högre under de kommande årtiondena.
Kolkonsumtionen i Europa, där regeringarna har gått i bräschen för att minska koldioxidutsläppen, har ökat kraftigt under de senaste åren.
Varför? För att det är billigt, och blir billigare hela tiden. På grund av konjunkturnedgången har det funnits vad Paul McConnell, senior analytiker på energiforskningsgruppen Wood Mackenzie, kallar ett "kollaps i industriell efterfrågan på energi". Detta har lett till ett överutbud av kol, vilket har pressat ner priset.
Det har också lett till en massiv uppsjö av tillstånd för koldioxidutsläpp, vilket har drivit på priset på kol, och därmed kostnaderna för kolproduktionen, kraftigt lägre.
Lika viktigt är att det har skett en enorm tillströmning av billigt kol från USA, där upptäckten av skiffergas har gett en ännu billigare alternativ energikälla. Kolet måste gå någonstans, så det exporteras till Europa.
Slutligen, högre icke-hale, naturgaspriserna gör kol till ett attraktivt alternativ.
Som Laszlo Varro, chef för gas-, kol- och kraftmarknaden vid International Energy Agency (IEA), säger: "Alla parametrar gynnar kol."
Så mycket att "kol förbränns nu som baslastbränsle i större delen av Europa", säger Gareth Carpenter, biträdande redaktör på den globala leverantören Platts.
Tysklands beslut att skrota all kärnkraft och bygga fler koleldade kraftverk kan bara öka produktionen ytterligare.
Hur länge kolet återuppstår beror till viss del på den globala ekonomiska återhämtningen och regeringarnas förmåga att införa ett system som slutligen ger ett meningsfullt koldioxidpris.
Men under tiden kommer lagstiftning som antogs för mer än tio år sedan att allvarligt hämma kolproduktionen under de kommande åren, enligt Varro.
Den fulla effekten av EU:s direktiv om stora förbränningsanläggningar, som syftar till att minska lokala luftföroreningar, men inte i själva verket koldioxid, kommer snart att märkas, vilket innebär att ett antal ineffektiva kolkraftverk kommer att avvecklas.
Som ett resultat av detta kommer kolproduktionskapaciteten om fem år "att vara betydligt lägre än i dag", säger Varro. Direktivet kommer naturligtvis inte att begränsa billig import från USA.
Men vad som än händer med kolproduktionen och kolkonsumtionen i Europa kommer den ökande efterfrågan på energi i Asien, särskilt Kina, att se till att kolproduktionen fortsätter att öka avsevärt under de kommande årtiondena.
Källa: BP. Reserver beräknade till löpande pris med hjälp av aktuell teknik
Befolkningstillväxten och de exploderande medelklasserna kommer att se till att - bara i Kina, kommer efterfrågan på energi att tredubblas till 2030, enligt Wood Mackenzie.
I synnerhet Kina spenderar enorma summor pengar på en förnybar energidrivning vars like världen aldrig har sett - planer finns på att bygga nästan 10 gånger vindkraftskapaciteten i Tyskland, till exempel.
Men inte ens detta kommer att kunna hålla jämna steg med efterfrågan, vilket innebär att fossila bränslen kommer att fortsätta att utgöra huvuddelen av den totala energimixen under överskådlig framtid.
Och när det gäller fossila bränslen är kol den lätta vinnaren - det är i allmänhet lättare och billigare att bryta, och lättare att transportera med hjälp av befintlig infrastruktur som vägar och järnväg, än olja eller gas.
Priset är också relativt stabilt eftersom, som Carpenter påpekar: "Kolgruvorna i stort sett ligger i relativt stabila länder utan stora geopolitiska spänningar."
Av alla dessa skäl förutspår Wood Mackenzie kolproduktionen i Indonesien, som för närvarande är världens fjärde största kolproducent, att öka med 60 % fram till 2020, medan Kina kommer att importera mer än en miljard ton fram till 2030, nästan fem gånger nuvarande nivåer.
Vid detta datum förväntar man sig att den globala efterfrågan på importerat kol mer än fördubblas, vilket bidrar till att driva på det fossila bränslets andel av den totala energimixen ännu högre än den är idag.
Billig energi är naturligtvis en viktig ingrediens i utvecklingsländernas fortsatta ekonomiska tillväxt, men den ökande kolproduktionens konsekvenser för koldioxidutsläppen och den globala uppvärmningen är djupgående.
Medan Kina för närvarande driver ett halvt dussin projekt för avskiljning och lagring av koldioxid (CCS) - som syftar till att fånga upp koldioxidutsläpp från kolkraftverk och begrava dem under jord - är tekniken inte i närheten av kommersiell lönsamhet.
Som Carpenter säger, trots all hype " verkar det ytterst osannolikt att CCS-tekniken kommer att användas i stor utsträckning under de kommande tio åren eller så".
Det oundvikliga slutresultatet är ökade koldioxidutsläpp. Enligt IEA nådde utsläppen från fossila bränslen en rekordnivå förra året, medan de totala energirelaterade utsläppen förväntas öka med mer än 20 % fram till 2035.
"Varför vi inte utvecklar CCS för allt vi är värda är ett mysterium för mig", säger Prof Myles Allen på skolan för geografi och miljö vid universitetet i Oxford.
"Det ses som bara en av en korg med lösningar, men det är det inte - det är avgörande. Utan den följer inget annat."
Och CCS lämpar sig perfekt för kol, just för att det är en så billig energikälla.
Förnyad brådska med att utveckla CCS globalt, tillsammans med större framsteg när det gäller att öka kapaciteten för förnybar energi, är absolut nödvändig, men EU:s ökande beroende av kol utan att fånga upp utsläpp undergräver EU:s status som ledande inom ren energi och därmed globala insatser för att minska koldioxidutsläppen.
Kol, den smutsigaste och mest förorenande av alla de stora fossila bränslena, gör comeback.