Detta är en redogörelse för de kritiska dagar som ledde fram till morden.
6 - 8 juli 1995: Bosniska serbiska styrkor hade belägrat Srebrenica enklaven, där tiotusentals civila hade tagit sin tillflykt från tidigare serbiska offensiver i nordöstra Bosnien.
De var skyddade av omkring 600 lätt beväpnade nederländska infanteristyrkor. Bränslet höll på att ta slut och ingen färsk mat hade förts in i enklaven sedan maj.
Serbiska styrkor började beskjuta Srebrenica. Bosniska muslimska kämpar i staden bad om återlämnande av vapen de hade kapitulerat till fredsbevararna men deras begäran vägrades.
Den nederländska befälhavaren ringde FN:s högkvarter i Sarajevo och bad om "nära flygunderstöd" efter att granater och raketer landat nära flyktingcentra och observationsplatser bemannade av fredsbevarare.
9 juli 1995: De bosniska serberna trappade upp sin beskjutning och tusentals flyktingar flydde till staden från södra lägren framför framryckningsserberna, som attackerade nederländska observationsplatser och tog omkring 30 soldater som gisslan.
En fredsbevarare skadades dödligt när bosniska muslimer sköt på reträtt holländska trupper.
10 juli 1995: Den nederländska befälhavaren Col Karremans lämnade in en begäran om FN:s flygunderstöd efter det att de bosniska serberna beskjutit nederländska positioner. FN:s befälhavare general Janvier vägrade inledningsvis, men samtyckte efter en annan begäran från översten. De serbiska attackerna upphörde innan planen anlände och strejkerna sköts upp.
Omkring 4.000 flyktingar var i staden på kvällen och det var panik på gatorna. Stora skaror samlades runt de holländska positionerna.
Den nederländske befälhavaren sade till stadsledarna att Natoplan skulle skjuta upp massiva flygattacker mot serberna om de inte hade dragit sig tillbaka från det säkra området kl. 06.00 följande morgon.
11 juli 1995: De serbiska styrkorna drog sig inte tillbaka, men klockan 09:00 fick överste Karremans höra från Sarajevo att hans begäran om nära flygunderstöd hade lämnats in på fel formulär. Klockan 10:30 nådde den på nytt inlämnade begäran Gen Janvier, men Natoplan var tvungna att återvända till basen i Italien för att tanka efter att ha varit luftburen sedan 06:00. Vid middagstid flydde mer än 20.000 flyktingar - mestadels kvinnor, barn och sjuka - till den största nederländska basen i Potocari.
14.30 fällde två holländska F-16-plan två bomber på serbiska positioner runt Srebrenica. Serberna svarade med ett hot om att döda sina nederländska gisslan och skalflyktingar, vilket ledde till att ytterligare strejker avbröts.
Bosnisk serbisk befälhavare Ratko Mladic kom in i Srebrenica två timmar senare, åtföljd av serbiska kamerabesättningar. På kvällen kallade general Mladic Col Karremans till ett möte där han levererade ett ultimatum som muslimerna måste lämna över sina vapen för att garantera sina liv.
12 Juli 1995: Bussar anlände för att ta kvinnor och barn till Muselman territorium, medan serberna börjar skilja ut alla män från ålder 12 till 77 för "interrogation för misstänkta krigsförbrytelser".
Man beräknar att 23.000 kvinnor och barn deporterades under de närmaste 30 timmarna. Hundratals män hölls i lastbilar och lagerlokaler.
Omkring 15.000 bosniska muslimska kämpar hade försökt fly från Srebrenica över natten och var beskjutna som de flydde genom bergen.
13 juli 1995: De första morden på obeväpnade muslimer ägde rum i ett lager i den närbelägna byn Krakica.
Fredsbevarare överlämnade omkring 5.000 muslimer som hade skyddat vid den holländska basen vid Potocari. I gengäld frigav de bosniska serberna 14 nederländska fredsbevarare som hade hållits i Nova Kasaba-basen.
16 Juli 1995: Tidiga rapporter om massakrer uppstod som de första överlevande av den långa marschen från Srebrenica började att anlända i Muselman-held territorium.
Efter förhandlingar mellan FN och de bosniska serberna fick holländarna äntligen lämna Srebrenica och lämna efter sig vapen, livsmedel och medicinsk utrustning.
I de fem dagarna efter bosniska serbiska styrkor overran Srebrenica, mer än 7.000 muslimska män tros ha dödats.
Sommaren 1995, två år efter det att den bosniska staden Srebrenica utsetts till Förenta nationernas säkra område, blev platsen för den värsta massakern i det bosniska kriget.