År 2000 rekommenderade man inte att Christopher Allsopp skulle utses till extern ledamot av MPC efter vad de föreslog var en dålig prestation inför kommittén, men den dåvarande förbundskanslern, Gordon Brown, stod vid hans sida.
Så utskottets agerande mot Charlotte Hogg är verkligen betydelsefullt.
Och dess betydelse sträcker sig långt bortom Hoggs framtid.
Mark Carney, guvernören, backade upp henne till en minut till midnatt.
Som, efter de bevis som utskottet lägger fram i dag, sannolikt kommer att ifrågasättas av parlamentsledamöter när Carney nästa dyker upp inför dem.
Carney ansåg att en muntlig varning var tillräcklig och avvisade Hoggs erbjudande att avgå förra veckan.
Hans bedömning var att det var en översyn som hade rättats till, och att Hoggs bidrag till banken - där hon har arbetat sedan 2013 - var mycket större än denna kontrovers.
Andrew Tyries kommitté höll inte med.
Det är av fyra olika skäl.
För det första att överseendet med Hoggs brors arbete på Barclays - reglerat av Bank of England - varade i fyra år utan att någon av bankens interna processer tog upp frågan.
För det andra var det Hogg som utarbetade bankens egen interna regelbok som hon därefter bröt mot.
Det gjorde hon inte, sade finanskommittén, "ledd av exempel".
För det tredje sade utskottet att Hogg, och i förlängningen, Carney, inte insåg den "allvarliga" överträdelsen.
Och sedan föreslog att framtida konflikter "inte skulle uppstå".
Vilket, som utskottet påpekar, beror på vad som händer både på banken och på Barclays.
Guvernören har nu motvilligt agerat och sagt att banken kommer att införa nya förfaranden, varav den viktigaste är att flytta tillsynen över bankens uppförandekod enligt Sam Woods, vice guvernör för tillsyn.
Det innebär nu att den person som har utarbetat reglerna, den verkställande direktören (fram till i morse, fru Hogg), inte längre är ansvarig för att reglerna efterlevs eller för hur de rapporteras till bankens egen revisions- och riskkommitté.
Många kommer att säga att hanteringen av kontroversen om Hogg har misskötts av guvernören, som alltid måste se till att bankens efterlevnad av sina egna regler är oklanderlig.
Ingrid Hogg hade fått stor beröm som en reform av bankens inflytande genom att införa nya nivåer av öppenhet och driva igenom ett reformprogram som har undanröjt vissa av bankens dammigare attityder.
Hon hade säkert ett fast stöd från bankens domstol, dess styrande organ.
Men i bankregleringens hyperkänsliga värld har kommittén för finansinspektionen klargjort att varje överträdelse är en fråga om röda kort.
Det finns inga försiktighetsåtgärder i förväg.
Det är ytterst ovanligt att finansutskottet inte, även om det ibland motvilligt, stöder en utnämning av Bank of England av en vice guvernör och en ny ledamot av den penningpolitiska kommittén (MPC).