Djupet av misstro mellan de två betonades i intervjun som gavs av Hank Paulson, den tidigare amerikanska finansministern, för min senaste BBC Two dokumentär, How China Fooled The World.
Utdragen jag ska citera kom aldrig med i filmen, för de var inte relevanta för det. Men de ger en fascinerande förståelse för det komplexa förhållandet mellan Washington och Moskva.
Paulson talade om den finansiella krisen hösten 2008, och i synnerhet förödelsen som orsakades av Fannie Mae och Freddie Mac, de två stora undertecknarna av amerikanska bolån - enorma finansinstitut som hade en rolig status vid tidpunkten för investerarnas syn på att vara den amerikanska regeringens ansvar, vilket i den rättsliga verkligheten inte var exakt det.
Här är Mr Paulson om det utspelande dramat:
"När Fannie Mae och Freddie Mac började bli olimmade, och du vet att det fanns $5.4tn av värdepapper relaterade till Fannie och Freddie, $1.7tn utanför USA. Kineserna var den största externa investeraren med Fannie och Freddie värdepapper, så kineserna var mycket, mycket oroliga."
Eller för att uttrycka det på ett annat sätt, den kinesiska regeringen ägde $1.7 ton av bolåne-stödda obligationer utgivna av Fannie Mae och Freddie Mac, och det var djupt oroligt att det skulle ådra sig enorma förluster på dessa obligationer.
Paulson: " Jag talade med dem [kinesiska ministrar och tjänstemän] regelbundet därför att jag inte ville att de skulle dumpa värdepapperen på marknaden och utlösa en större kris.
"Och så när jag gick till kongressen och bad om dessa nödkrafter [för att stabilisera Fannie och Freddie], och jag fick de levande dagsljusen slagna ut ur mig av vår kongress offentligt, jag behövde ringa kineserna regelbundet för att förklara för centralbanken, "lyssna detta är vårt politiska system, detta är politisk teater, vi kommer att få detta gjort". Och jag hade inte riktigt så mycket säkerhet själv men jag gjorde verkligen allt jag kunde för att lugna dem."
Kina hade med andra ord lånat ut så mycket till USA att Paulson behövde göra sitt bästa för att övertyga sin regering och centralbank om att Kinas investering i all denna amerikanska skuld inte skulle försämras.
Det är här vi kommer in på en geopolitisk thrillers territorium. Herr Paulson!
"Här ska jag inte namnge den äldre personen, men jag skulle träffa någon € € Denna person berättade för mig att kineserna hade fått ett meddelande från ryssarna som var, "Hej låt oss gå tillsammans och sälja Fannie och Freddie värdepapper på marknaden." Kineserna skulle inte göra det, men igen, det bara, det bara körde hem till mig hur sårbar jag kände tills vi hade satt Fannie och Freddie i konservatorskap [räddningsplanen för dem, som så småningom sattes på plats]."
För mig är detta ganska käkdroppar - kineserna berättade för Hank Paulson att ryssarna föreslog en gemensam pakt med Kina för att driva ner priset på Fannies och Freddies skuld, och maximera turbulensen på Wall Street - förmodligen i syfte att maximera kostnaden för räddningen för Washington och ytterligare skada dess ekonomiska hälsa.
Paulson säger att den här gerillan sket på marknader av ryssarna och kineser inte hände.
Men denna typ av underrättelser från Kina om Rysslands önskan och vilja att genera USA i finansiell mening kan bidra till att förklara - på ett litet sätt - varför president Obama inte visar någon större önskan att förstå Krim som Vladimir Putin såg.
Och kanske om USA är lite mer kraftfullt än EU när det gäller att vilja införa ekonomiska och finansiella sanktioner mot Ryssland, kanske inte allt handlar om USA:s mycket mindre beroende (försumbart beroende) av rysk gas och olja.
Det finns en cynism i förhållandet mellan Ryssland och USA, som utspelas i krisen i Krim, som är djupt rotad i historien och visar att kapitalismens triumf över kommunismen inte var slutet på maktspelet mellan dessa två nationer.