Under tiden kommer åtta afrikanska presidenter att underteckna ett FN-avtal som syftar till att skapa stabilitet i regionen.
Så många som 800 000 människor har fördrivits sedan rebellgruppen i M23 tog till vapen mot Kinshasas regering i maj förra året.
Den anklagar president Joseph Kabila för att inte ha uppfyllt ett tidigare fredsavtal för att integrera rebeller i armén.
M23-rebellerna säger att de vill förbättra levnadsvillkoren för folket i östra Demokratiska republiken Kongo, men FN säger att de stöds av Rwanda, som har varit starkt involverat i sin östra granne sedan de som är ansvariga för folkmordet flydde dit en masse 1994.
FN-tjänstemannen sade att planen för en 2 500-stark insatsstyrka var långt framskriden, även om den ännu inte har godkänts av säkerhetsrådet.
Trupperna skulle läggas till Monusco, FN:s nuvarande fredsbevarande uppdrag i Demokratiska republiken Kongo, med uppdrag att skydda civila.
De nya brigaderna skulle få i uppdrag att hindra rebeller från att ta sig an området och försvaga dem genom riktade operationer.
Vid sidan av denna snabbinsatsstyrka, sade en FN-tjänsteman, kommer en bred politisk plan att undertecknas av ledarna för Demokratiska republiken Kongo, Rwanda, Uganda, Burundi, Angola, Kongo (Congo-Brazzaville), Tanzania och Sydafrika vid AU:s toppmöte i Addis Abeba.
Alla dessa åtgärder utlöstes i slutet av förra året när M23-rebellerna grep den östra staden Goma.
FN:s fredsbevarare valde att inte konfrontera de välbeväpnade rebellerna och drabbades av ett slag mot deras image.
FN:s generalsekreterare Ban Ki-moon har verkat för en övergripande strategi för att hantera den till synes kontinuerliga konflikten i östra Demokratiska republiken Kongo, som drivs av inblandning från grannländerna och underlättats av den kongolesiska regeringens och arméns svaghet.
FN:s experter har åberopat bevis för att Rwanda och Uganda stöder M23, även om båda länderna starkt förnekar anklagelserna.
"Efter Gomakrisen insåg man här att det efter mer än 10 års FN-engagemang i Demokratiska republiken Kongo fanns ett behov av att se på saker och ting annorlunda för att bryta våldsspiralen i öst", sade FN-tjänstemannen.
"Så vi försökte gå för hjärtat av problemet och se varför dessa cykler pågår."
Ramavtalet innebär ett åtagande från Kinshasa att stärka den kongolesiska armén och löften om icke-inblandning från dess grannar.
Det syftar också till att ta itu med alla berörda länders legitima oro, säger FN:s tjänsteman, "vilket innebär att det finns legitima farhågor för alla berörda länder, inklusive Rwanda och Uganda".
FN:s insatsstyrka skulle inte ersätta den kongolesiska armén, sade den fredsbevarande tjänstemannen. Snarare skulle det "skapa ett specifikt utrymme och tid för den politiska processen, och för armén att bygga åtminstone någon kapacitet".
Tanken skulle vara att rekrytera afrikanska soldater. Bara Tanzania har erbjudit trupper hittills.
Stridsbrigaderna skulle få hjälp av övervakningsdrönare som nyligen godkänts av säkerhetsrådet, som också är avsedda att övervaka gränserna.
Generalsekreteraren kommer att lägga fram detaljerade planer för den "fredsskapande styrkan" i början av februari och i avvaktan på säkerhetsrådets godkännande är målet att få trupperna på plats inom tre månader.
FN vill inrätta en insatsstyrka för att bekämpa rebeller som underblåser konflikter i Demokratiska republiken Kongo, säger en FN-tjänsteman.