För att få folk att prata och hjälpa till att bryta stigmatiseringen har välgörenhetsorganisationer lanserat Time to Talk Day på torsdag. Här delar åtta personer med sig av sina erfarenheter.
Diagnos: Depression, ångest och ångestintolerans
Jag har lidit sen jag var ung och alltid varit stolt över hur bra jag kunde dölja min sjukdom.
Jag ljög för mina skolkamrater och sa att jag var på semester när jag var sluten.
Om jag inte var bubblande och sällskaplig, skulle mina vänner säga att jag var i "dödsläge". Det fick mig att känna mig väldigt isolerad.
De är inte längre mina vänner - bara bekanta. Det har orsakat bestående skador och innebar att jag alltid försöker låtsas att jag mår bra nu.
Folk måste förstå att det finns ett spektrum av känslor - det är okej att känna sig lycklig, och det är okej att känna sig ledsen.
Diagnos: Borderline personlighetsstörning
I värsta fall var jag mycket oberäknelig och sårad. För mina föräldrar var det som att ha en bedragare i sitt hem.
Min pappa förnekade mig nästan - han sa åt mig att ta mig ur det.
Varje gång jag hade en dålig dag, antog han att jag var självmordsbenägen eller att jag skulle skada någon.
Jag tror att han var rädd för konsekvenserna av att ha ett barn som skulle vara sjukt resten av livet.
Det fick mig att känna mig helt utan stöd, som om han inte accepterade mig, så jag flyttade ut.
Det tog tre år att läka vårt förhållande, och det tog mig att bli sämre och sedan bättre för honom att se att jag kunde bli bättre.
Jag önskar att han hade satt sig ner med mig och talat med mig, istället för att behandla mig som en börda.
Diagnos: Depression och ångest
Min partner - och första kärlek - arbetade i Frankrike. Jag hade kämpat med avståndet och mitt sinne hade börjat sura av negativa tankar.
Hon kände till min historia men trodde att det fanns i mitt förflutna.
En vecka innan jag skulle flyga ut för att träffa henne, gjorde hon slut med mig via Skype.
Jag klandrade mig själv helt för splittringen, och började tänka att jag kanske aldrig kunde ha ett förhållande.
Min familj och mina vänner är mycket stödjande så det var svårt att inte få stöd från någon jag älskade.
Jag har försökt förklara min oro för henne i ett brev och e-post, men hon har inte svarat.
Jag har tur som har en ny partner nu. Hon har svårt att förstå mina problem, men hon har läst om ångest.
Det handlar om att vara där för att lyssna - inte döma.
Diagnos: Bipolär sjukdom
Jag hade ett temperament, jag var okontrollerbar men, under en lång tid, trodde jag bara att det var jag.
Alla mina relationer i det förflutna har brutit samman. Det har varit en mardröm. Man blir betraktad på ett annat sätt än en "normal" person. Varje argument är: " Tar du din medicin?"Du är en knäppgök."
Det är svårt att förklara vad du tänker på. Vissa dagar kan det kännas som om ditt sinne är ett fängelse - du är fångad.
Min fästmö har erfarenhet av bipolär, och hon är min klippa.
Mitt råd till andra i min position? Var öppen från början. Vissa människor kommer inte att vara okej med det - du måste förvänta dig det. Det finns en hel del stigma i världen.
Diagnos: OCD tidigare, nu depression och ångest
Jag valde att inte berätta för mina nya arbetsgivare om mina psykiska hälsoproblem eftersom jag inte ville att det skulle vara en stor sak.
Jobbet var stressigt och jag fick sparken. Men när jag kom tillbaka och berättade för dem, visste ingen vad man skulle göra.
Vid ett tillfälle slutade min chef prata med mig, och en HR-person sade: "Om det är så hemskt här, varför har du inte gått?"
Efter sex månader blev jag avskedad, eftersom mitt arbete inte höll måttet, trots att jag hade sagt till dem att jag inte kunde klara av det.
Men det var diskriminering, och de kom undan med det.
Mitt nya jobb har varit en helt annan upplevelse. Jag sa det till dem, och även cheferna sa att deras dörr alltid var öppen för ett samtal.
Det låter fånigt, men de har bara varit snälla.
Diagnos: Depression och ångest
När sjukdomen var som värst, kom jag hem från ett arbete som var mycket stressat. Jag skulle ha svårt att tala om det och det skulle skapa en hel del spänningar.
Min fru och jag grälade om triviala saker, som vilken sallad vi skulle äta till middag.
Det skulle hända i en blixt och jag skulle vara i tårar i flera timmar, och hamna fysiskt dränerad.
För henne var det som att bli fångad i en våldsam storm, och allt hon kunde göra var att ta skydd, och försöka lugna mig.
Det är så svårt att leva med någon som är psykiskt sjuk. Personen du gifte dig med har försvunnit. Hon hade fått det värsta av mig.
Allt de kan göra är att fortsätta att vara där, och stanna kvar i det långa loppet.
Diagnos: Depression
Min fru och jag skilde oss på grund av mina psykiska hälsoproblem. Efter det, vänner skulle anta att jag var nere på grund av min skilsmässa - och ibland var jag det men det var också på grund av min mentala hälsa.
Jag hade svårt att sätta mig ner och säga allt det till dem. Du skulle avslöja en del av dig själv.
När jag öppnade mig för en vän sa hon: "Vad har du att vara deprimerad över?"
Jag har ljugit mycket under åren för att förklara min frånvaro - en magont eller min bil har gått sönder.
Nyligen berättade jag sanningen för en vän - att jag inte skulle komma ut på grund av mitt mentala tillstånd. Han sms:ade tillbaka och sa: "Tack för att du berättade det för mig. Jag finns där när du behöver mig. Man kramar."
Tålamod är bra.
Diagnos: Bipolär typ 2 och borderline personlighetsstörning
Jag höll det hemligt länge, för jag var rädd för hur mina vänner skulle reagera.
När jag var 18, öppnade jag. Några stöttade honom. Andra tycktes vilja skylla på mig och säga att det var mitt fel, och om jag bara försökte hårdare så skulle jag klara mig.
Jag var verkligen upprörd eftersom det hade tagit mig så lång tid att bygga upp modet. Det är som om de kastade tillbaka den i ansiktet på mig, och jag stängde igen.
Det var tre år innan jag öppnade igen - och den här gången har det varit väldigt annorlunda. Mogenhet och utbildning gör skillnad.
Det är viktigt att inse att allas psykiska hälsa är annorlunda. Om du vill hjälpa till, måste du fråga den personen hur du kan hjälpa till.
Var inte rädd för att närma dig ämnet. Vi är inte ute efter en terapeut, vi är ute efter en vän.
Och om du är den som öppnar upp, förväntar du dig att folk blir upprörda eller chockade. De reagerar så för att de bryr sig.
Mental hälsa välgörenhet kallar det Time to Talk Day på torsdag, i ett försök att få människor över England prata om psykiska hälsoproblem och hjälpa till att bryta stigmatiseringen.
För att sammanfalla med ett stort samtal i skolor, universitet, råd, myndigheter och på sociala medier har den publicerat fynd från en undersökning av 2.000 vuxna med en rad psykiska hälsoproblem.
I undersökningen konstaterades att nästan två femtedelar (38 %) hade behandlats negativt på grund av sina problem.
av följande skäl:
Sue Baker, chef för organisatörerna Time to Change, sade: " Man gör framsteg när det gäller att förbättra attityder och minska diskrimineringen inom vissa viktiga områden i livet, men alltför många av oss tvingas fortfarande att känna sig isolerade, skamsna och värdelösa av andra människors reaktioner.
"Den goda nyheten är att att att vara öppen om psykisk hälsa, och redo att lyssna, kan göra en positiv skillnad och potentiellt förändra liv."
stigmatiseringen kring psykiska hälsoproblem kan ha en förödande inverkan på människors liv, en undersökning har funnit, ofta lämnar efter sig ett spår av uppbrott, avbrutna vänskapsförhållanden och förlorade jobb.