Sweepers börjar rensa bort skräp, och borrar surrar i skalen i utrensade butiker.
Men scenen för den dödligaste attacken som någonsin utförts av den så kallade islamiska staten (IS) överallt i världen är fortfarande en tillfällig helgedom. Den 3 juli förlorade 292 irakier livet här.
Den här veckan svepte de hemsökta stammarna av en cello genom de grottlika svarta hulkarna, där två populära centra en gång drog in irakier för att shoppa och umgås.
"Om terrorister försöker förvandla alla delar av livet till ett slagfält kommer jag att förvandla det till ett område av skönhet och civilisation", förklarar Karim Wasifi, kompositör och dirigent med Iraks nationella symfoniorkester.
Han har spelat cello på andra stora bombplatser i Bagdad som en bekräftelse på irakiernas beslutsamhet att slå tillbaka.
Knappast en dag går utan en attack någonstans i en stad spetsad med säkerhetskontroller och beväpnade vakter.
Men explosionen i stadsdelen Karrada i Bagdad var ingen vanlig bomb. Från sin utformning till sin destination understryker denna attack att IS har hittat ett nytt sätt att vålla skada och terror.
"Daesh använde för första gången en ny taktik som hjälpte den att röra sig oupptäckta genom vägspärrar", berättar en västerländsk säkerhetskälla i Bagdad, med namnet på IS som används oftare i regionen.
"Vi har aldrig sett det förut, och det är mycket oroande."
Exakta detaljer om attacken, som är under Iraks utredning, håller fortfarande på att pusslas ihop.
Den taktik som kallas VBIED - fordonsburna improviserade sprängladdningar - används nu i stor utsträckning vid självmordsbombningar.
Men detta sägs skilja sig åt i fråga om hur sprängämnena placerades i bilen, och hur kemikalierna sattes ihop.
"Det är verkligen svårt att göra", en sprängämnesexpert som har kunskap om utredningen förklarade, säger att enheten kan ha utvecklats i den irakiska staden Falluja när det var under IS kontroll.
"Daesh har tänkt mycket på hur man rör sig genom vägspärrar."
Bombtillverkarna tros ha tagit en formel "tillgänglig på internet", och sedan justerat mängderna för att minska risken för upptäckt, och öka dess inverkan.
Flera irakiska experter beskrev också blandningen av kemikalier som "unik".
– Vi är vana vid stora bränder men kemikalierna i bomben användes för första gången i Irak, säger brigadgeneral Kadhim Bashir Saleh från civilförsvarsstyrkan.
"Det var unikt, konstigt och hemskt."
En annan irakisk säkerhetsexpert, Hisham al-Hashimi, berättade för mig att han tror att en liknande blandning av sprängämnen kan ha använts, bara en gång, i en attack av al-Qaida 2004.
Men han beskriver denna nya taktik som tillämpas av IS som "mycket allvarlig och farlig".
Bilen exploderade på den smala gatan strax efter midnatt strax före Eid Festival när affärerna var packade med familjer, fotbollsfans limmades på stora skärmar, och biljardhallen gjorde rasande affärer.
Flera säger att värmen som skapades av den första explosionen var "så varm som solens yta".
Explosionen lämnade ingen gapande krater, och dess inverkan förstörde inte de närmaste byggnaderna.
Men det utlöste sekundära bränder som visade sig vara den mest dödliga av alla.
Deras förödande inverkan multiplicerades sedan med en rad säkerhetsbrister.
"Det fanns inga brandsteg", klagar Sadiq Maroof, en butiksägare som var en av ett litet antal människor som rymde levande.
Han tar mig genom skelett resterna av Laith Centre, från den svarta källaren där han en gång körde två populära klädaffärer, till andra våningen rummet där han flydde för sitt liv.
"Trapporna bakom mig brann så vi drog ut ett fönster ur dess ram och hoppade."
"Det hade varit två flykter", säger han, fortfarande synbart arg och upprörd. Denna tragedi tog livet av nio personer från hans egen familj och många nära vänner.
"Utgången på första våningen hade förvandlats till en butik och andra våningens flykt blev ett förråd."
Flera experter uppskattade att den ursprungliga bomben skulle ha dödat 20-30 personer. Det därpå följande infernoet fångade sedan många inombords.
– Frånvaron av brandsteg och säkerhetsbestämmelser orsakade flest dödsoffer, säger pensionerad brigadgeneral Khalaf Abdul Karim som var på plats den kvällen.
"Vi kunde höra människor fångas inuti desperat kalla sin familj och vänner för hjälp. I dessa minuter kunde några ha räddats."
Branden slet genom affärer med billiga styrofaam väggar och dåliga ledningar, med parfymer och andra varor som bränsle lågan.
Varje gång vi gick ut på gatan kom sörjande släktingar fram till oss med hårda ord till sin räddningstjänst, anklagade dem för att komma för sent och för att inte göra tillräckligt.
När jag frågar sergeant Habib Dewan om anklagelserna börjar han genast gråta.
"Vi når normalt scenen på 4-5 minuter men vi nådde den på 8-10 minuter", säger brandmannen.
"Jag har aldrig sett något liknande", säger han om den flammande orange eldbollen som uppslukade hela gatan.
"Vi var redo att hoppa in i elden för att rädda människor. Vi gjorde allt vi kunde, men det här var en överväldigande attack."
Det finns många irakiska berättelser om hur en van kunde ta sig in på en gata som bara användes för fotgängare.
Vissa versioner talar om en förare som bär officiella märken, andra om säkerhetsvakternas delaktighet vid närmaste kontrollställen.
Men denna största enskilda attack mot civila sedan Irakkriget 2003 har slutligen fokuserat officiell uppmärksamhet på den utbredda användningen av detektorer som visade sig vara falska för länge sedan.
Efter denna bombning beordrade premiärminister Haider al-Abadi slutligen att de skulle avlägsnas från kontrollstationerna.
" Välutbildade sniffhundar är vad som behövs för att stoppa dessa anordningar ", säger en sprängämnesexpert i Bagdad.
Säkerhetsexperter säger att inte ens IS kan ha förväntat sig att orsaka ett så stort antal förluster i deras Karrada bombningar. "De hade tur", sa man.
Men livet drogs ut ur ett kvarter i Bagdad som fortfarande sörjer sin stora förlust.
På en gata i Bagdad som en gång trängde sig fram i livet finns det en mjuk recitering av böner, ett tyst ljussken och ett tyst snyftande i utkanten av förkolnade ruiner.