Han betraktades av kritiker som en av de största karibiska poeterna.
Författarens samlingar inkluderar In A Green Night: Poems 1948 - 1960 och hans episka verk Omeros, som bygger på Homeros Iliad och Odyssey.
Han vann Nobelpriset för litteratur 1992 och TS Eliotpriset för poesi 2011.
Hans vinnande samling för TS Eliot-priset, White Egrets, kallades "en rörlig, risktagande och tekniskt felfri bok av en stor poet" av domarna.
Nobelkommittén, som tillkännagav sitt pris, sade: "Hans poesi förvärvar på en och samma gång singular lyster och stor kraft... Walcotts stil är melodisk och känslig."
Derek Walcott fann att han ofta definierades som en svart författare. Det var inte så han såg sig själv. Han var, sade han, först och främst en karibisk författare.
Dante, Shakespeare, Chaucer och Yeats behandlades och omvärderades genom sin karibiska-fokuserade litterära lins. Som var Homer - 1990 - när han skrev sin episka dikt Omeros - där Achilles befinner sig flyttade till Västindien.
Hans stora skicklighet och gåva till litteraturen var det sätt på vilket han använde sin unika poetiska röst för att utforska och förklara världen ur ett i stort sett osynligt perspektiv.
Han var aldrig parochial eller nationalistisk, tvärtom. Derek Walcott var en mästare på att använda den specifika för att identifiera gemensamma och universella teman, upplysa både individen och kollektivet.
Poeten vann många andra priser, bland annat ett MacArthur Foundation-pris - det så kallade genibidraget.
Walcott sade då: " Det är trevligt att få det, eftersom det ger dig fyra eller fem år av stor säkerhet - det svåra är när det är klart!
"Det har en mycket dålig konnotation, denna idé om ett 'geni' - Jag förnekar inte det faktum att jag är förbluffande, jag förnekar inte det faktum att jag skrev bra... för mig är det en gåva. Jag känner mig välsignad över att jag var begåvad."
På BBC Radio 4 Desert Island Discs 1992, sade han att han hade skrivit så långt tillbaka han kunde minnas och påminde sin mor, en lärare, recitera Shakespeare hemma.
Hans far, som dog medan han ännu var barn, hade också skrivit poesi, sade han.
"Jag hörde den typen av ljud hemma från när jag var mycket ung", sade han. "Jag visste alltid att det var vad jag ville göra - att skriva, särskilt poesi."
Född 1930, studerade han vid University of the West Indies i Jamaica, innan han flyttade till Trinidad 1953, där han arbetade som teater- och konstkritiker.
Han publicerade sin första samling, 25 Poems, vid 18 års ålder. Han var också en skicklig målare och dramatiker.
Stiftelsen för kulturutveckling i St Lucia hyllade Walcott och sade i ett uttalande: " Världen har förlorat en av sina kända litterära ikoner.
"Våra sympatier sträcker sig till St Lucia som nation, som utan tvekan är stolta och hedrade över att kalla honom en sann son till St Lucia.
"Han var mycket högljudd om öns kultur och arv, och dess bevarande, och hans kärlek till St Lucia och Karibien var tydlig i hans många omnämnanden av "hem" i hans arbete."
Walcott talade om chocken av att återvända hem till St Lucia och sade: "Du var tvungen att balansera den vackra platsen med en del av fattigdomen runt omkring dig."
Poesisällskapet beskrev hans död som "fruktansvärda nyheter" och uppmuntrade andra att läsa hans poesi i memoriam.
Walcott blev också indragen i kontroverser om sin kandidatur till posten som Oxford professor i poesi 2009.
Han drog sig ur loppet efter att akademiker vid universitetet fått dussintals anonyma brev som kopplade honom till en anklagelse om sexuella trakasserier 1982.
Den slutliga vinnaren - den första kvinna som innehade den prestigefyllda ställningen - tvingades sedan avgå efter bara några dagar i ämbetet, när det visade sig att hon hade informerat journalisterna om anklagelserna.
Nobelpristagare poeten Derek Walcott har dött 87 år i sitt hem på den karibiska ön St Lucia efter en lång sjukdom, säger lokala media rapporter.