De främsta platserna är alltid fyllda med amerikanska och brittiska akademiska kraftverk. Och sedan kommer snabbt upp är de ambitiösa asiatiska universiteten.
Men hur förhåller det sig med fransmännen, med sina århundraden av stipendium och forntida institutioner? Det fanns ett universitet i Paris före Oxford eller Cambridge.
Franska universitet är iögonfallande på grund av sin frånvaro. I de senaste QS World University Rankings fanns det ingen i topp 20 och bara två i topp 100.
Det kan förändras från och med nästa år.
Som en del av ett enormt statsstyrt akademiskt och ekonomiskt projekt kommer det att finnas ett nytt universitet som heter Paris-Saclay, med ett campus söder om den franska huvudstaden. Projektet har en initial finansiering på 7,5 miljarder euro (5,9 miljarder pund) för utrustning, byggnader och transportförbindelser.
Den franska regeringen sammanför 19 institutioner i en enda struktur, med målet att bygga ett universitet stort nog att konkurrera med globala jättar som Harvard eller Massachusetts Institute of Technology (MIT).
Dominique Vernay, ordförande för detta nya universitet, säger att han inom ett decennium vill att Paris-Saclay ska vara bland de högst rankade världsuniversiteten.
"Mitt mål är att bli en topp 10 institution", säger han. I Europa vill han att Paris-Saklay ska vara med i "över två eller tre".
I universitetsrankningen är stor vacker, och Paris-Saclay kommer att ha 70.000 studenter och 10.000 forskare. Tyngdpunkten kommer att ligga på forskarkurser och rekrytering av fler internationella studenter och personal.
Fler berättelser ur BBC:s Knowledge economy-serie som tittar på utbildning ur ett globalt perspektiv och hur man kommer i kontakt
Idén att föra samman enskilda högskolor till ett "federalt universitet" har lånats från Storbritannien.
– Vår modell ligger inte så långt från Oxbridge-modellen, säger han.
Herr Vernay säger att Paris-Saclay kommer att vara dubbelt så stor som University of California, Berkeley, ett av flaggskeppen i det amerikanska universitetssystemet.
Utan någon extra investering, säger han att de befintliga delarna av universitetet kommer att sätta Paris-Saclay rakt i topp 20 av Shanghai globala universitet ranking.
Den kommer att ärva personal med Nobelpris och några mycket väletablerade grundande partner, däribland Ecole Polytechnique, HEC Paris handelshögskola och National Centre for Scientific Research (CNRS).
Att komma in i toppen av ligaborden är inte syftet med investeringen, säger han. Men det skulle vara en viktig indikator på hur Frankrike kan skapa en mycket mer koncentrerad och globalt konkurrenskraftig forskningsbas.
Den stora idén är att skapa ett "kunskapsnav" runt Paris, där universitet på toppnivå sammanförs med forskningsinstitut, högteknologiska företag och nystartade företag.
Det klassiska exemplet på ett sådant projekt skulle vara Silicon Valley i Kalifornien där Stanford University har varit startplattan för företag som Google och Hewlett Packard.
Boston skulle ses som en annan sådan högteknologisk kluster, med Harvard och MIT mata idéer till teknikföretag. I London planerar Imperial College och University College London expansioner för att dra nytta av denna innovationssatsning.
Men i denna industriella geografi av internetåldern, med uppkomsten av dessa akademiska-industriella komplex, har Paris hamnat på efterkälken.
– Kärnan i planen är att vi saknar tillväxt i Frankrike. Det är inte de stora företagen, vad vi saknar är den nya tekniken, de små företag som växer mycket snabbt och blir nya spelare, "sade Mr Vernay.
"Vi behöver stärka kopplingarna till industrin, stärka vår förmåga att starta nya företag."
Presidenten säger att Paris-Saclay-projektet bör ses som en del av nästa stora historiska våg av fransk högre utbildning.
Den storslagna ekol som producerade vetenskapsmän och administratörer för Napoleons imperium var mycket framgångsrika specialiserade institutioner. Och investeringar efter andra världskriget stödde mer forskning inom specialiserade områden, till exempel kärnkraft.
Men Vernay säger att de har varit för små, alltför olikartade och saknar samordning för att kunna konkurrera i den moderna, globaliserade ekonomin.
Han liknar den vid en "franska trädgård", med olika typer av blommor som växer i fantastisk isolering.
"Det finns ett mycket fragmenterat landskap. Vi vill omgruppera institutionerna så att de kan drivas som en enda organisation när det gäller strategi, forskning och utbildning.
Ett annat hinder för att övervinna har varit den tidigare motviljan att använda något annat än det franska språket.
Det gemensamma språket för högre utbildning, särskilt inom vetenskaperna, har i allt högre grad blivit engelska.
"Jag är väldigt pragmatisk", säger han. Det innebär nu att Paris-Saclay kommer att erbjuda masterkurser som är fullt undervisade i engelska och franska.
"Det är inte bara tillåtet, det uppmuntras nu att undervisa på engelska."
Från och med nästa år kommer examina från de konstituerande högskolorna att börja tilldelas av Paris-Saclay.
Att förbereda 1 300-acre campus, säger han är som att organisera byggandet av en stad. Paris tunnelbana byggs ut, förbinder universitetet med staden och Orly flygplats.
På sätt och vis är det ett mycket franskt svar på globaliseringen.
Paris-Saclay kommer att ingå i en kedja av centralt planerade, akademiska "grand projets", snabbspårande forskning på det sätt som Frankrike för en generation sedan byggde höghastighetsjärnvägar eller monumentala arkitektoniska projekt i Paris.
Ambitionen är att säkra en osäker framtid för Frankrike.
"Vi vill ge något tillbaka till vårt land. Vi befinner oss i ett ekonomiskt krig, säger Vernay.
Föreställ dig franska universitetens förargelse när internationella rankningar publiceras.