I matematiska termer betyder det att han har ridit fler vinnare än någon annan jockey den här säsongen. I samband med hästkapplöpningar och idrott i allmänhet är det en triumf av engagemang och uthållighet som kanske aldrig kan tävla.
Johnson har försökt vinna det sedan 1990-talet. Det är hans förbannelse, och hans välsignelse, att hans karriär sammanföll med Sir Anthony (AP) McCoy. McCoy var mästare i 20 år i följd. Under hela den tiden, nästan varje år, var mannen som slutade bakom honom på andra plats Richard Johnson.
Jag träffade Richard Johnson i Somerset på gården av tränare Philip Hobbs - deras relation har varit en viktig del av jockeys karriär.
Klockan 7.30 en aprilmorgon hjälpte Johnson till att utbilda en grupp av gårdens hästar och tog dem över hinder och staket på ett fält högt ovanför Bristolkanalen. I racing kan detta kallas "arbete", men för Johnson, även vid 38 års ålder, insisterar han på att det fortfarande är ett nöje.
"Det här är allt jag någonsin velat göra så det är inget jobb. Tyvärr måste jag skaffa ett jobb en dag när jag måste sluta göra det, men du älskar verkligen att göra det. Jag tror att "jobbet" är att köra runt, de långa dagarna, men att rida på hästarna är det roliga, sa han.
Mediauppspelning stöds inte på den här enheten
"Men för mig som mästare var jockey det jag alltid velat göra sedan jag var barn. Så jag antar att faktiskt att nå det målet är alltid vad jag ville göra och det finns en hel del tillfredsställelse.
"När AP McCoy gick i pension i slutet av förra året tänkte jag, ja jag borde kunna ha en bra chans till det. Men det fanns ett tryck. Om jag inte blir mästare nu kanske jag inte uppnår det jag ville. Men säsongen har varit helt fantastisk. Min agent Dave Roberts arbetar outtröttligt för att hålla mig sysselsatt och skickar mig dagligen runt i landet för att förhoppningsvis uppnå det jag har."
Roberts var McCoys agent också och i enkla termer Johnson har plockat upp åkattraktioner i år som kanske tidigare har gått till McCoy. Det har hjälpt honom att dominera Jockeys mästerskap.
I historien om hopp racing McCoy är den enda mannen att ha ridit mer än 4.000 vinnare. Men bara en annan jockey har passerat 3 000 vinnare, och det är Johnson.
När McCoy red i sin första mästerskapsvinnarsäsong 1995, Johnson var i sitt första år som villkorlig, eller lärling, jockey. I två decennier var de i varandras sällskap nästan dagligen. Förhållandet var samtidigt bitter rivalitet och djup uppskattning.
Johnson sa: "Jag brukade berätta för honom regelbundet, du skulle komma till jul, jag skulle säga till AP, "bara gå på semester för ett par månader, ge mig lite mer av en chans!" Med vår sport kan du vinna Gold Cup eller Grand National en dag och tyvärr en halvtimme senare kan du sitta på din lodis amning en skada. Man vet aldrig vad som kommer att hända.
"Vi arbetar dagligen med varandra så efter loppet är du orolig att alla kom tillbaka i ett stycke och ni kan alla få en annan gång på en halvtimme."
"Jag är säker på att i tjugoårsåldern blev jag väldigt frustrerad med AP, jag kände mig hur hårt jag än försökte eller hur bra en vecka jag hade han alltid skulle ha en bättre. Jag är säker på att jag blev frustrerad, inte riktigt med honom, men bara att det inte verkade spela någon roll hur hårt jag försökte. Jag verkade inte kunna överbrygga klyftan.
"Men när du blir äldre blir du lite mer realistisk och du vet att du bara måste ge 100% och förhoppningsvis får du din chans. I år är det synd att AP fortfarande inte rider eftersom det skulle vara bra att slå honom men det tar inte bort glansen för mig, för mig är detta alltid vad jag har velat göra. "
Det finns en ny trofé för årets mästare Jockey. Trofén formades av Aspreys juvelerare, men designen valdes ut av McCoy. Dessutom var mannen som placerade det i Johnsons händer ingen annan än McCoy själv.
"Jag kunde inte vara gladare över vem jag presenterar det för", sade den pensionerade mästare.
"Han är någon som fick mig att uppnå det jag uppnått så länge och jag tycker att det är välförtjänt för hans stora arbete och hans hårda arbete och engagemang under de senaste 20 udda åren. Jag tror att det visar uthållighet kan alltid bli bra i slutändan."
Erfarenheten av att tävla så länge mot McCoy har format Johnsons inställning till sporten. Han känner närvaron av sin stora rival trots att han är pensionerad.
"Vi var båda förmodligen giriga och ville ha så många vinnare som varandra och jag tror att vi förmodligen pressade varandra att göra det bästa vi kunde", tillade Johnson.
"Jag tror att även om han är pensionerad, i mitt sinne är jag fortfarande övertygad om att jag måste ge allt varje dag i veckan för att se till att du får det du letar efter."
Även om hopp racing är uppdelad i säsonger är det i princip aldrig slut. Den nya kampanjen startar veckan efter den gamlas slut och det är Punchestown Festival på Irland däremellan.
Johnson förväntar sig totalt två dagars ledighet. Men det finns, hävdar han, inga utsikter till att hans entusiasm vacklar. Tvärtom.
"Jag har tur i det faktum att jag förmodligen är lite mindre än AP var, jag kämpar inte riktigt lika mycket med min vikt så det är definitivt en bonus för mig och jag är några år yngre. Jag älskar att göra det jag gör, sa han.
"Det är här jag alltid velat vara så jag tänker inte plötsligt bestämma mig för att ge upp nu. Det stöd jag fått av Philip Hobbs och hans ägare har varit fantastiskt. Men, igen, det har varit många andra tränare jag rider för, det finns för många tränare att ens nämna.
"Jag är inte säker på om folk bara tycker synd om den gamle mannen, men titta, gå på varje lopp möte om det är en måndag på Catterick eller Plumpton eller Cheltenham eller Aintree, stödet jag har haft från alla i racing, men även allmänheten, har bara varit fantastiskt. Jag måste erkänna att jag är lite överväldigad av alltihop. Jag kan inte komma över stödet och det har gett mig det bästa året i mitt liv."
Jockeys talar ofta om den allt-krävande karaktären av sin sport, spänningen och engagemanget i racing som är oersättlig. Med det i åtanke frågar jag Johnson, med ett leende, om han tror att det finns en chans att McCoy kan göra en comeback.
Han svarar med humor, typiskt, intakt.
"Jag hoppas inte det. Han tittade ganska friskt på Grand National mötet så jag hoppas att han har lagt för mycket vikt på nu och han kommer att stanna där han är. "
På lördagen på Sandown, lyfte Richard Johnson trofén som bekräftar att han är hoppracing mästare jockey.