Detta har varit en ansträngande vecka för primaterna i den anglikanska nattvarden: 39 av dem har sammanträtt för att samlas för att göra eller bryta sig samman, tillbringa flera dagar med att leva, äta, be och förhandla tillsammans i Canterbury om framtiden för världens tredje största kristna gruppering.
Vid mötet stod ärkebiskopen av Canterbury Justin Welby och hans team högt på spel, eftersom den redan fissiparösa nattvarden hotade att skiljas åt i frågan om samkönade äktenskap.
primaterna hölls långt borta från mediernas bländning när de känsliga samtalen kom i gång.
Detta var i vetskapen om att kommentarer på det offentliga området skulle kunna leda till att de mest traditionalistiska nationerna, som är en del av Global Anglican Future (GAFCON) - en potentiell rivaliserande ledarskap om den anglikanska nattvarden delar sig i denna fråga.
Deras resolution läckte på torsdag.
Det visar att de har kommit överens om att episkopalkyrkan i USA genom att erkänna samkönade äktenskap i grunden avvek från den anglikanska nattvardens tro och lära om äktenskapsläran.
Kyrkan kommer nu att avstängas från att delta i det anglikanska nattvardets liv och arbete.
I resolutionen anges att det inte finns några segrare och ingen besegrad.
Men HBTQ-kristna och andra är bittert besvikna på resultatet och hade hoppats få mer stöd från de mer liberala kyrkorna.
Men till slut verkar det som om den anglikanska nattvarden som helhet värderade enheten över mångfalden.
Och det fanns en tydlig känsla vid mötet att för den stora majoriteten av de anglikaner som representerades där, förblir äktenskapet mellan en man och en kvinna, för livet - även om sekulära samhällen i väst har utvecklats snabbt under de senaste åren till att erkänna lika eller samma kön äktenskap efter år av liknande hetsig debatt om frågan.
Så vad innebär resolutionen?
Det är helt klart ett skott över bågen för alla andra anglikanska kyrkor som kan tänka på att ensidigt ändra doktrinen.
Den anglikanska kyrkan i Canada intar till exempel en liknande ståndpunkt i fråga om homosexualitet som episkopalkyrkan, även om den ännu inte formellt har godkänt tjänster av samma kön.
Många av de provinser som företräds i Canterbury denna vecka har sina egna diskussioner om sexualitet och om de ska välsigna samma sexförbund i framtiden.
Detta är en fråga som inte kommer att försvinna, även om primaterna skulle vilja det.
Engelska kyrkan håller själv delade samtal om sexualitet, där HBTQ-anhängare och motståndare är avsedda att dela med sig av sina åsikter (även om vissa deltagare har varit kritiska mot verkligheten).
Till slut kommer de åtgärder som vidtagits i samband med episkopalkyrkan inte att ha någon större inverkan på dess församlingar.
Det kommer dock att få många hbtq-anhängare och dem som är för jämlikhet för alla församlare att ifrågasätta den anglikanska kommunionens anspråk på att representera en kärleksfull kyrka.
Även om överenskommelsen utgör en stor framgång när det gäller att hålla samman nattvarden, är den fortfarande mycket bräcklig.
Och vad det innebär att gå tillsammans på distans i praktiken kommer att testas under de kommande tre åren.
Traditionalister kommer inte att försonas med samkönade äktenskap, men inte heller kommer hbtqi Anglicans och deras allierade att vara redo att acceptera ojämlikhet på obestämd tid.
Maktkampen om vem som ska leda nattvarden i framtiden, med församlingar som växer i den globala södern, särskilt i Afrika, även när de minskar i väst, innebär att detta är mer av en uppskov av avrättning än en permanent repression för nattvarden.
Det är troligt att den kommer att återgå till exakt dessa teman vid nästa Lambethkonferens, vars datum till och med skulle kunna tillkännages senare.
Som anglikanska ledare hindrar en liberal amerikansk gren från att fatta beslut för att tillåta samkönade äktenskap, anser BBC:s religionskorrespondent Caroline Wyatt vad detta innebär för den anglikanska kyrkan.