Uppkomsten av det längst till vänster Podemos-partiet och centristiska medborgarna innebär att nästa allmänna val, i slutet av året, kommer att bli en fyrhästtävling.
I över tre decennier har socialisterna (PSOE) och center-högerpartiet (PP) alternerat till makten, vilket motsvarar över 70 % av rösterna i tidigare allmänna val.
Men effekterna av åtstramningspolitiken och ett fokus på korruption har skapat ovisshet utan motstycke.
Och den "indignerade" proteströrelsen, som slog läger på Madrids centrala torg sommaren 2011, ändrade nationens syn på korruption.
Övergången har lyfts fram genom en opinionsundersökning som placerar de ettåriga Podemos i täten på 22,5 procent, socialisterna på andra plats med 20,2 procent, PP på tredje plats på 18,6 procent och medborgarna, eller C som partiet har stämplat sig själv, med 18,4 procent.
En före detta PP-kassör avslöjade den olagliga finansieringen av sitt parti i grossistledet, medan den socialistiska regionala regeringen i Andalusien övervakade ett bedrägeri på sammanlagt hundratals miljoner euro som avleds från medel som var avsedda att hjälpa de arbetslösa.
Båda är nu fast med etiketten "la casta" (kasten), en term myntad till stor effekt av Podemos.
Podemos är hjärnbarnet till en grupp statsvetenskapliga universitetsföreläsare, som leds av den begåvade talaren Pablo Iglesias.
Bara fyra månader efter det att de grundades fick de 8 procent av rösterna i valet till Europaparlamentet i maj förra året.
Podemos hävdar att Spaniens kris var en swindle från landets finansiella och politiska elit och lovar att omförhandla sin skuld till sina fordringsägare på samma sätt som Greklands radikala Syriza regering gör.
Enligt Podemos skulle vräkningar av husägare stoppas och välfärden garanteras för familjer som drabbats av Spaniens 24 % arbetslöshet.
"Vi inrättade inte Podemos för att bli som PSOE eller PP - historiska partier för våra barn och barnbarn att gå med som arvtagare till grundarna", säger partiets chefspolitiske analytiker, Carolina Bescansa, universitetsadjunkt.
"Vår idé var att skapa ett verktyg för att göra det möjligt för människor att delta i en deltagarprocess."
Podemos planerar att öppna upp regeringen och lägga fram viktiga regeringsbeslut för folkomröstningar.
Medborgare har funnits i det katalanska parlamentet sedan 2006 under ledning av Albert Rivera, en advokat som kom att framstå som framträdande genom sin ståndpunkt mot katalansk nationalism.
Förra året förde han samtal med UpyD, ett spanskt centristiskt parti, som delar medborgarnas önskan att begränsa de autonoma befogenheterna i Spaniens regioner.
När förhandlingarna om valsamarbete med UpyD bröt samman beslutade Cs att gå ensam på den nationella scenen och väljer nu kandidater till ett antal regionala och lokala val som äger rum före den årliga parlamentsundersökningen.
Podemos och Cs insisterar båda på att välja ut valkandidater och delar diagnosen Spanien i korruption och ekonomisk ruin.
Men de erbjuder olika botemedel.
Podemos försöker öka den interna efterfrågan genom att höja inkomstnivåerna i fattigare hem. Cs vill minska slösaktiga statliga skikt, uppmuntra investeringar och öka utbildningen.
– Vi behöver förändring och öppenhet, men det måste vara en förnuftig förändring, säger Luis Garicano, professor vid London School of Economics.
"Vi säger till spanjorer att vi inte behöver gå samma väg som Venezuela eller Grekland. Vi kan bygga ett annat land, vi kan vara Danmark i södra Europa."
Garicano säger att Podemos erbjuder "handouts" medan Cs vill använda välreglerade marknader för att sätta stopp för "crony kapitalism" och öka produktiviteten.
Miguel de la Fuente, en arbetslös 38-åring från Gijon, säger korruption och de osäkra anställningsvillkor som drabbar hans generation innebär att han kommer att rösta på Cs.
"Jag tror verkligen att de tänker åstadkomma förändring. De vill öka ekonomin genom att tillåta privata företag att blomstra och förändra utbildningssystemet," sade han.
Gracia Escalante, en 43-årig socialarbetare i Madrid har aldrig röstat förut. Men hon vill se Podemos få en chans att regera.
"Jag är arg för att välfärdens grundpelare håller på att förstöras. Jag vill ha en annan typ av regering, "tillade hon.
De två traditionella maktpartierna försöker desperat vända på saker och ting.
Premiärminister Mariano Rajoy använder något förbättrade ekonomiska omständigheter för att införa skattelättnader och driva politik utformad för att hjälpa några av landets skuldsatta familjer.
Den socialdemokratiske ledaren Pedro Sanchez utlovar för sin del en konstitutionell reform för att skapa välfärdsgarantier och en superskatt för de rika.
Men Jose Ignacio Torreblanca, chef för Europeiska rådets möte i Madrid om yttre förbindelser, hävdar att de två stora har förlorat greppet om en stor del av väljarna.
"Det finns en uppfattning om att de är desamma, att det finns en konvergens i deras program. De har förlorat förmågan att omfördela maktpositioner och sociala förmåner. De ses som allt mer korrupta."
Om Spanien står inför en ny politisk ordning kommer det första beviset att komma i Andalusien, där socialisterna hoppas kunna hålla fast vid sitt sista stora regionala öde i val den 22 mars.
Framväxten av två nya partier har gjort den spanska politiken vidöppen.