Denna helg kommer delar av strukturen -- som firade ett besök av drottning Victoria i staden -- att återskapas, men denna gång i kartong, bara för att rivas ner igen på söndag.
Det är ett i en serie offentliga konstprojekt över hela världen, men de ansvariga för att ta det till Dundee säga, med så mycket förändring i staden, är detta ett bra tillfälle att undersöka det förflutna.
– Detta är andra gången som området har omutvecklats i levande minne, säger Claire Dow, producent av Folktornet: Dundees Kungliga Ark.
"Det är bara 50 år sedan hela detta område ändrades med Tay Road Bridge och nu ändras det igen så jag tycker för Dundee att det är ett bra tillfälle att tänka på de byggnader som inte finns längre, de byggnader som för närvarande byggs och allt det arkitektoniska arvet."
I en verkstad inte långt från stadens förberedelser vid vattnet har ägt rum för evenemanget.
Maskeringstejp och pappkartonger kanske inte verkar vara självklara material för att återskapa en stor valvväg, men 1.200 plana paketlådor tejpas in i ungefär 40 olika former och sedan kommer de att sättas ihop på vattnet nära sin ursprungliga position, med hjälp av frivilliga och förbipasserande.
– Eftersom jag är från Dundee vet jag hur viktig bågen var, säger arkitektstudenten Michelle Hunt som hjälper till med förberedelserna.
"Mina föräldrar har talat om var det ursprungligen var och hur det nästan var ödeläggelse när det slogs ner och hur de verkligen ångrar det."
Hon bestämde sig för att stanna och studera i Dundee delvis eftersom, med utvecklingen vid stadens strand, det är bara så mycket som går på arkitektur-wise.
Teamet som tar projektet till Dundee leds av den franske konstnären Olivier Grossetete.
Hans folktorn har fullbordats över hela världen, från Australien till Sverige, från Taiwan till Mexiko, Moskva och nu Dundee.
– Hela projektet handlar om människors deltagande och publikens deltagande, säger Dirk D'hondt som ingår i teamet.
"Det är folkets torn, bevis på att om man verkligen vill ha något, så kan man göra det."
När det gäller att slå ner den igen, eftersom den är gjord av kartong skulle den ändå inte vara för länge och det är säkrare att den rivs så här.
"Det är en del av livet antar jag", tillägger Mr D'hondt, "knackningen är bra kul för barnen, slå ner den och sedan dansa på den. De älskar det."
Nere vid vattnet, plack i trottoaren märke där Royal Arch en gång stod. Kartongstrukturen ska vara i närheten och nå samma storlek som ett fyrvåningshus. Organisatörerna söker offentlig hjälp med att bygga den.
"Det är ett enkelt byggnadssystem", säger Claire Dow, "där man sätter ihop några lådor och lyfter dem och skyfflar några under." Detta upprepas sedan, när strukturen stiger upp.
"Men naturligtvis när det blir större och större och större," fortsätter hon, " behöver du fler och fler människor för att hjälpa till att lyfta så att växlingen och inspelningen kan ske."
För henne är det idén om en delad upplevelse som är den verkliga dragningen och eftersom det handlar om Kungliga Arken är det något hon säger som är "mycket mycket om Dundee".
Än i dag beklagar somliga i Dundee fortfarande beslutet att riva stadens Kungliga Ark som en del av utvecklingen kring Tay Road Bridge på 1960-talet.