Det är att bygga en kopia av det magnifika palats som Preussens kungar använde från 1702. Där det nu finns ödemark i hjärtat av Berlin är planen att återskapa gårdarna och utsmyckade kupoler som en gång passade Frederick den store.
Eller åtminstone för att skapa utseendet på dem. Planen är att bygga fasaden av det gamla slottet på tre sidor, med en modern interiör och en modern fjärde sida mot floden Spree.
Ett lands syn på sina byggnader återspeglar hur det kanske vill se sig självt.
Berlins nazistiska förflutna har nästan försvunnit. Pockmärkena från bombsplitter över hela staden har fyllts i. Hitlerregimens viktiga byggnader är bilparkeringar eller de används för att hysa utställningar som illustrerar missdåden.
Men det finns en längtan efter 1800-talets storhet.  Som åskådare vid ceremonin att lägga grundstenen uttryckte det: "Det är viktigt för tysk historia att bygga oss denna typ av slott.
"Det är bra för Tysklands historia att få andra att se hur det har varit här i det förflutna."
Borgmästaren i Berlin, Klaus Woweeit, sade till BBC: "Vi bygger upp något som gick förlorat i denna stads oroliga historia, en stad som måste gå igenom två världskrig och den kommunistiska diktaturen."
Det ursprungliga palatset överlevde bombningen av kriget - rättvist. Den förblev stående men skadad.  Det som slutligen förstörde den var den tyska demokratiska republikens kommunistregim.
Den beslöt att ett kungligt palats inte riktigt passade zeitgeist, tillämpade dynamit och vände den till spillror, med hjälp av den tillplattade platsen för att bygga sitt parlament.
När kommunismen föll, beslutade de nya myndigheterna att parlamentet var ett ganska fult och värdelöst landmärke och rev ner det också - lämnar ett gapande utrymme och så utrymme för rekreation av det kungliga palatset till en beräknad kostnad av omkring 600 miljoner euro (509 miljoner pund; 800 miljoner).
Och det är en anledning till kontroversen kring planen.
Tyskland har nu en rad stora byggprojekt som är enormt överbudgeterade och försenade.
Berlinare svänger mellan glädje och ilska när de diskuterar stadens nya flygplats.  Den skulle ha öppnats för två år sedan, men förseningen efter förseningen innebär att den inte kommer att öppnas förrän tidigast 2014.
Kostnaden har stigit lika kraftigt som de flygplan som inte lyfter från startbanorna. För närvarande är beräkningen dubbelt så stor som den ursprungliga budgeten.
Dessutom finns det inslag av fars som tågen som måste köra till den varje dag - tom - för att hålla linjerna i gott skick (och pengamätaren klickar bort rasande). Sedan finns det lampor i terminalen som inte kan regleras så de lyser genom natten.
Eller så är det Elbphilharmonie vid vattnet i Hamburg.  Detta konserthus och femstjärniga hotell i skimrande glas ovanpå ett gammalt lager var tänkt att kosta 180 miljoner euro och skulle öppna 2010.  Den aktuella prognosen är nästan 450 miljoner euro med en öppningstid på 2017.
Det skapar stor förtvivlan i staden. Marcel Schweitzer vid skattebetalarnas förening i Hamburg sade till BBC: "I början var vi mycket glada över denna idé, men kostnaderna har ökat så mycket att vi nu är deprimerade. Folk säger att det bara är löjligt."
Men Tyskland är tänkt att få dessa saker rätt.  Det är landet, framför allt andra, som är förknippat med effektivitet och valuta för pengarna. "Tyskland" och "förmögenhet" är tänkta att gå ihop.
Så vad har gått fel?  Det finns många teorier. Den mest populära är att politiker har stora ambitioner men att få dem godkända, både av den demokratiskt valda regeringen och av folket själva, det slutliga lagförslaget måste underskattas. Snagar blir minimerade. Det finns inte mycket att berätta om framtida problem.
Dr Dieter Faulenbach da Costa, arkitekt och stadsplanerare, berättade för BBC att politiska påtryckningar för att få stora projekt på plats innebar att planeringsprocessen gjordes alldeles för snabbt.  Resultatet blev att man godkände projektbeskrivningar i stället för detaljerade projekt, eftersom de i själva verket skulle kunna visa sig.
Detta, sade han, är vad som har hänt med den nya flygplatsen i Berlin: "Vi har en fin design men byggnadens funktionalitet är inte bra.
"De behöver 115 står för flygplan men de har bara 85. De behöver 220 incheckningsdiskar, men de har mycket färre. Detta innebär att den nya flygplatsens kapacitet är för liten för att hantera det faktiska passagerar- och flygflödet."
Det kan naturligtvis vara ett problem som har att göra med många demokratiska samhällen. En studie kallad "Survival of the Un-fittest" av Bent Flyvbjerg vid Said Business School vid Oxford University talade om "perversa incitament som uppmuntrar initiativtagare att underskatta kostnader och överskatta fördelar i affärsärendena för sina projekt".
Han sade att "de projekt som är gjorda för att se bäst ut på papperet är de projekt som samlar de högsta kostnadsöverskridandena och underskotten i förmånerna".
Som den tyske kommentatorn Georg Diez uttryckte det på klarspråk i en artikel i Spiegel: "Först kommer någon fram till något; sedan gör alla något helt annat; och slutligen går det hela snett."
Men om det är ett problem för många demokratiska samhällen, varför har Tyskland så många stora projekt som är överbudgeterade och försenade?
Anledningen kan vara att det just nu bara finns fler av dem i Tyskland.
Det är ett land som håller på att återuppbygga och återskapa sig självt.  Den har en ny identitet efter kommunismen, splittringen och kriget.  Och en ny identitet innebär nya ambitiösa strukturer.  Landet blir mer självsäkert och rikare.  Efterfrågan på stora prestigebyggnader ökar och även tillgången på tillgängliga pengar för att finansiera dem.
Men inte ett obegränsat utbud av pengar.  Några av dessa projekt startades i en tid av oinskränkt optimism före kraschen, men nu kämpar vi i Austeritetens tidsålder.
Kommer palatset att arbeta med budgeten och i tid, då?  Borgmästaren i Berlin svarade utan att vara helt säker: " Du vet aldrig i början, eller hur?  Vi betalar räkningen när vi är klara.  Men låt oss säga att utsikterna är goda."
Berlinborna är inte självsäkra. Ett papper som kallas byggarbetsplatsen där slottet - om allt går som planerat - kommer att stiga från spillrorna "Berlins nyaste big money depot".
Under storslagenhet har Tysklands president Joachim Gauck just lagt grunden till ett av landets mest ambitiösa efterkrigsprojekt.