Han säger att det inte talades om hjältedåd i sångerna soldaterna sjöng i skyttegravarna eller i musikhallarna i Blighty.
– En annan överraskning var att det fanns väldigt få låtar med någon fientlighet mot tyskarna, som de slogs mot, säger McCalman.
"Det var helt otroligt att soldaternas vrede riktades mot deras eget kommando."
Förra veckan väckte Englands utbildningssekreterare Michael Gove en hetsig debatt när han stötte på "vänsterakademiker" och TV-komiker och dramer som hade fått människor att se konflikten som en "misstänkt röra - en serie katastrofala misstag som begåtts av en okänslig elit".
McCalman, vars show Långt från Ypres kommer att spelas på Celtic Connections senare, säger temat desillusionering med sin situation och deras befälhavare bär igenom alla sånger, poesi och tidens bokstäver.
En sång - hängande på den gamla Barbed Wire - frågar varför olika armémedlemmar inte finns i stridszonen eller någonstans nära skyttegravarna.
Den populära låten har kvartsmästaren "miles and miles behind the line", Sergeant-majoren är "stealing the private' rom" och den Commissioned Officer är "ned i en djup utgrävning".
Den sista raden i sången frågar, var är den "gamla bataljonen"? Den svarar gripande: "De hänger på den gamla taggtråden."
Det är en enkel låt, säger McCalman, men en av de sorgligaste i showen.
Långt från Ypres började livet som ett album med sånger och dikter från WW1, som spelades in av skotska folksångare.
McCalman, som säger att han är "inte särskilt stolt" över att erkänna att han visste väldigt lite om World War One eller dess låtar innan han startade projektet, blev då inspirerad att skriva en berättelse kring låtarna.
Det berättar historien om Jimmy MacDonald som "kommer från någon by, stad eller stad" i Skottland.
Varje man Jimmy är full av entusiasm och ansluter sig så fort han kan, som så många gjorde.
Jimmy får sin grundläggande utbildning på Salisbury Plain innan han beger sig till skyttegravarna i Flandern.
Showen, som berättas av programföretaget Iain Anderson, innehåller 28 av de bästa sångarna från familjen Celtic Connections, som Barbara Dickson och Dick Gaughan.
Det kommer att spelas ut i Glasgows Kungliga Konserthus mot en bakgrund av bilder från kriget.
Det var en sådan framgång när det först framfördes 2012 att det har förts tillbaka till festivalen för att markera 100 år sedan början av "kriget att avsluta alla krig".
McCalman säger att showen är ett arbete av kärlek till artisterna, som han skämtar om "uppträder för första världskrigets lön".
Låtarna, som är enkla som många av dem, ger en levande inblick i attityderna och oron hos trupperna i skyttegravarna, säger han.
"De överlevde på bitter humor. De var bara tvungna att flina och bära det.
"Den enklaste låten av allt hette 'Vi är här för att vi är här'."
Den här sången upprepar bara sin titel om och om igen och förråder det fångade, meningslösa i deras situation.
"Det fanns inget annat, det fanns inga andra ord som de kunde säga. De var fast där, säger McCalman.
En annan sång visar överraskande mycket solidaritet med de tyska soldaterna i de motsatta skyttegravarna.
"Håll huvudet nere Fritzie pojken" har brittiska trupper i skyttegravarna "upp till deras ögon i lera" när de spionerar en tysk "sticka upp hans nos".
Märkligt nog skriker Tommies åt sin fiende och varnar honom för att han kommer att bli skjuten om han inte är försiktig.
Andra låtar som Gassed igår kväll beklagade bristen på utrustning, i detta fall respiratorer för att överleva de kemiska gasattackerna.
Beskandet och desillusioneringen i sångerna fortsätter för dem som överlever kriget.
"Jag bar tunika, en smutsig khakitunika" handlar om uppfattningen att människor som inte hade gått till kriget hade gjort mycket bättre ifrån sig.
Den innehåller raden "Du var med wenches / Medan vi var i skyttegravarna / Fighting en arg fiende".
McCalman säger att trots den bittra tonen i sångerna lämnar de honom, sångarna och publiken med inget annat än beundran för uppoffringarna av de tusentals skottar som gick ut i krig.
Han säger: " Om jag hade varit där, skulle jag ha blivit skjuten i ryggen av majoren, eftersom jag hade varit den förste som hade sprungit.
"Så det finns ett inslag av hyckleri i min beundran eftersom jag aldrig kunde vara så modig som de var."
Första världskrigets sånger talar ofta om besvikelse, bitterhet, tristess och en mycket mörk humor, säger skotsk folksångare och producent Ian McCalman.