För Taribo West, före detta Auxerre, AC Milano och Inter Milan försvarare, att 3-2 triumf över Argentina i finalen är fortfarande färskt i hans minne.
"The Olympics 1996 är en av de mest fantastiska perioderna i min karriär," West minnen till BBC Sport.
"Vi hade ett team som kunde matcha alla i världen."
West säger uppbyggnaden till spelen, under ledning av holländska tränare Jo Bonfrere, var perfekt trots att de slogs av Togo, i Lagos, i sin sista pre-Olympic vänliga innan du reser till USA.
"Innan OS var vi väl förberedda i USA. Vi blev inte distraherade av de vanliga saker vi stöter på hemma i Nigeria, där familj och vänner kan komma och besöka oss i lägret," minns han.
"Vi var på en mycket avlägsen plats och vi var mycket fokuserade på den uppgift som finns. Jo Bonfreres förberedelse av teamet var utmärkt."
Efter deras öppning 1-0 seger över Ungern och en efterföljande 2-0 seger över Japan, förlorade Västafrikanerna 1-0 till Brasilien i sin slutliga Grupp D match i Orlando, Florida.
Med en 2-0 seger över Mexiko i kvartsfinalen, "Dream Team", som nigerianerna kallades hemma, kolliderade med brasilianarna igen, i vad som var en episk semifinal.
Mötet den 31 juli är ett möte som Väst, känt för sina dreadlocks och robusta försvar, aldrig kommer att glömma.
Efter att ha gått 3-1 ner i första halvlek, med Brasiliens Flavio Conceicao poäng i spelets allra första minuten, var nigerianerna på en särskilt tuff plats.
"Vi visste att i första halvan av det spelet hade vi spelat mycket dåligt," West medgav.
"Men nyckeln till vår comeback under andra halvan var vår utomordentliga beslutsamhet.
"Rösten av ledarna kom upp i omklädningsrummet. Vi vann matchen i omklädningsrummet.
"Tyvärr hade vi Daniel Amokachi, Sunday Oliseh och Uche Okechukwu. Det var en stor fördel för oss."
Victor Ikpeba, AS Monaco strejkare som röstades som Afrikas bästa spelare ett år senare, minskade räkningen i 78: e minuten.
Men när Jay-Jay Okocha blåste möjligheten att dra nivå, fluffing ett straff med bara minuter kvar på klockan, verkade matchen bra och verkligen över för Nigeria.
Denna känsla var dock inte i åtanke av Nwankwo Kanu, tvåfaldig afrikansk fotbollsspelare av året.
Den tidigare Ajax, Inter och Arsenal strejkaren gjorde equalizern i 90: e minuten och visade uncanny närvaro, smidighet och finess för att göra mål vinnaren fyra minuter i extra tid, skicka Eagles bänk i delirium.
Efter en sådan dramatisk seger mot Bebeto, Roberto Carlos och Ronaldo, som hade vunnit VM bara två år tidigare, säger West att nigerianerna var säkra på att de hade ett gyllene datum med öde, i finalen mot Argentina, på Sanford stadion i Aten, Georgien.
"Det var något i vår anda som fick oss att inse att vi kommer att vinna, även om vi inte visste hur," West minns.
"Så snart Argentina fick det första målet blev vi inte modfällda. Amunike lyckades ge oss den vinnande strejken.
"När Collina blåste i visselpipan kollapsade jag på fältet och visste att min dröm hade gått i uppfyllelse.
"Min [guld] medalj i är banken utomlands. Det är något att visa för mina barn."
Den 3 augusti 1996 gjorde Nigeria historia som den första afrikanska nationen att bli olympiska fotbollsmästare vid Atlanta Games.