Detta är varningen i en rapport från ekonomer på Världsbanken.
Men det finns några mer optimistiska aspekter av deras bedömning. De förkastar inte tanken på att detta bara kan vara en tillfällig mjuk lapp.
Och de säger att tillväxtekonomierna inte är lika sårbara som under tidigare årtionden.
Utgångspunkten för denna rapport är den markanta avmattning i tillväxten som redan har ägt rum i tillväxtekonomierna sedan 2010.
De har vuxit långsammare än fem år före den internationella finanskrisen. Förra året hade tillväxttakten sjunkit under det långsiktiga genomsnittet.
Kina är det mest uppmärksammade exemplet och på ett sätt är det ett specialfall. En avmattning sågs som oundviklig efter tre årtionde av snabb ekonomisk expansion.
Men många andra i denna grupp har också sett sina prestationer försvagas, däribland Brasilien, Ryssland och Sydafrika. (Indien är något av ett undantag.)
Deras avmattning står i kontrast till en svag men stadig återhämtning i de avancerade ekonomierna.
Den centrala frågan i betänkandet är om detta är ett tillfälligt problem eller början på en ny era av långsammare tillväxt.
Det finns inget definitivt svar i detta betänkande, men det finns en tydlig känsla av oro för att det kan vara det senare, mindre attraktivt för de två möjligheterna.
Vissa av de faktorer som ligger bakom avmattningen kommer sannolikt att vara ihållande. Många påverkas av stigande priser på varor som metaller och olja. Det har också funnits en svagare efterfrågan på exportmarknaderna för deras produkter, vilket i sin tur delvis återspeglar vad som i betänkandet kallas "minsk tillväxt i de avancerade ekonomierna".
Den internationella handeln kommer sannolikt att förbli svag eftersom de rika ländernas återhämtning fortfarande är tveksam. Stora investeringar i råvaruproduktion under de senaste åren kommer sannolikt att innebära stora leveranser som kommer att hålla nere pristrycket.
Vissa, särskilt oljeexportörer, har upplevt en försämring av de offentliga finanserna, eftersom skatteintäkterna har minskat kraftigt.
Det har också skett en markant nedgång i de utländska investeringarna i tillväxtekonomier. Den minskade med ungefär en fjärdedel mellan 2010 och 2014. Under den första delen av 2015 skedde en markant ökning av kapitalet som lämnade tillväxtekonomierna.
Det finns också inhemska faktorer, däribland åldrande befolkningar i många tillväxtekonomier.  Produktivitetstillväxten - den mängd som varje arbetare producerar - har avtagit hos många.
I rapporten beskrivs avmattningen som "onormalt synkron (som drabbar många länder samtidigt) och utdragen".
Om man ser framåt i rapporten kan man konstatera att det finns utsikter till högre lånekostnader, eftersom den amerikanska centralbanken förväntas börja höja räntorna, vilket i stor utsträckning förväntas börja redan nästa vecka.
Detta kommer sannolikt också att leda till en starkare dollar. Det gör att lånade pengar i dollar blir dyrare att betala tillbaka, och skuldbeloppet i utländsk valuta har ökat från 30 procent av tillväxtekonomiernas nationalinkomst 2007 till 36 procent förra året.
Minskade valutor kan också orsaka inflationsproblem - de gör importen dyrare.
Det finns uppenbarligen vissa skäl att oroa sig. Men Världsbankens ekonomer betonar också hur dessa länder har förändrats jämfört med 1980- och 90-talen.
De har minskat skuld- och inflationsnivåerna, diversifierat sina ekonomier (de är mindre beroende av specifika industrier och så mindre i fara om dessa industrier hamnar i svårigheter). Och de har förbättrat sin ekonomiska politik.
Vad ska de göra? Det finns ingen en-storlek-passar-all. De som har råd att spendera mer på infrastruktur (transport, telekommunikation, energi) skulle gynnas av detta.
Det krävs fortsatta insatser för att förbättra företagsklimatet, göra arbetsmarknaderna mer effektiva, ta itu med korruptionen och förbättra regeringens effektivitet.  Mycket av detta är uppriktigt sagt råd som banken skulle ge de flesta länder för det mesta.
Så inga svåra slutsatser här.  Mer av en varning; en uppmaning till ekonomisk vaksamhet.
De framväxande marknadsländerna står vid ett vägskäl och står inför möjligheten till en ny era av långsammare ekonomisk tillväxt.