Författaren Sudhiti Naskar tog sig an det här samhället för att ta reda på mer om kvinnors dagliga liv och hon upptäckte att många kvinnor inte rapporterade våldtäkter eller sexuella våldshandlingar.
Här förklarar hon varför dessa kvinnor valde att tiga, trots att West Bengal har den tredje högsta andelen brott mot kvinnor i Indien.
Jag hörde en historia i byn om en tonårsflicka som våldtogs här för fyra år sen. Hon blev attackerad när hon gick för att defecate i det öppna, ett sätt att leva för de flesta av dessa bybor.
Hennes föräldrar gjorde inga anklagelser trots att de visste vem som gjorde det. I själva verket berättade många bybor att han hade anklagats för ännu en våldtäkt i byn.
"Tjejen måste giftas bort om några år", sa en av hennes släktingar.
Det skulle vara svårt att hitta en lämplig brudgum om våldtäkten offentliggjordes, eftersom oskulden är ett viktigt kriterium för äktenskap i sådana samhällen på landsbygden.
Flickan och hennes föräldrar - som inte vill bli identifierade - har funnit tröst i anonymitet och den sympati de får från sina relationer och vänner.
Inte ens med allt detta stöd har de kunnat konfrontera våldtäktsmannen. Att ställa den skyldige inför rätta skulle tydligen betyda att gå ut offentligt.
Det är inte värt smärtan för dem. Flickan som nu studerar på ett college vill gå vidare och läka medan hon håller tyst.
Bandana Bagdi, en jordlös bondefru, säger att hon blev hyllad i samma by.
"Jag kunde ha blivit våldtagen, men jag sprang iväg", säger hon, i hennes gräckhydda vid en damm.
När hon tillsammans med sin man och sina bröder gick för att konfrontera den skyldige, blev hon avvisad av byborna.
"De sa att jag var en dålig kvinna efter en bra man", säger hon. Traditionella landsbygdssamhällen, som här, är snabba att lägga skulden på offret.
I den avlägsna byn FPAi känner sig Golechera Bewa, 60 år, hjälplös. Hennes yngsta dotter Ajida Khatun, 19 år, kom hem i skymningen förbi en öde sträcka när en man försökte dra henne i ett hörn. Ajida sprang för att rädda sig själv.
Att gå till polisen skulle vara "för mycket [av en] problem" för en "illitterär, stackars gamla kvinna", sade hon. Byrådet var ett alternativ, men att gå dit skulle ge flickan ett "dåligt namn".
Bewa säger: "Honor är det enda vi har. Utan det kan vi inte bo i dessa byar."
En del av hennes tvekan beror på att gärningsmannen är välbärgad, vilket får henne att känna sig maktlös. Med män som går till Mellanöstern för manuellt arbete har det skett ett inflöde av pengar och det har förändrat maktdynamiken i området.
De "nya pengarna" har orsakat arrogans, säger Rajib Lochan Roy, advokat i området som har representerat flera våldtäktsoffer.
– Det finns en tendens att rättfärdiga det dåliga beteendet genom pengar och makt, säger han.
Han säger att det är som den gamla tiden, då "de feodala herrarna skulle hävda sin vilja på de kvinnor som tillhör de ekonomiskt svagare sektionerna".
Ofta avgörs sådana fall privat med pengar, och de kommer aldrig fram till polisregistret.
Liksom individuell heder är en bys ära också en orsak till att våldtäkter inte rapporteras. Byar här är sammankopplade genom äktenskap och blodslinjer genom generationer.
Om ett fall lämnas in kan ryktet från en hel gemenskap stå på spel.
Detta skapar påtryckningar från samhället för att tysta ner incidenterna. Om de tystas kommer det inte att bli någon offentlig kontrovers och freden kommer att upprätthållas.
Fallet med Bapi Das fru var oroande.  Polisen registrerade det som ett fall av samkönat sex följt av mord.
Men obduktionsrapporten motsade detta och sade att det var ett fall av påtvingat sex. Bapi Das gör nu en framställning till FN:s kommission för mänskliga rättigheter i Delhi och Calcutta för att söka rättvisa.
En lokal medborgargrupp för mänskliga rättigheter som hjälpte Das att lämna in framställningarna anser att polisen är under politisk press för att underräkna fall av våldtäkter.
Murshidabad på landsbygden West Bengal är på många sätt en typisk lantlig indiandistrikt: en dammig, avlägsen plats prickad med byar som har liten tillgång till sjukvård eller infrastruktur.