Fokus i deras rapport ligger på BT:s Openreach-division och dess påstådda underlåtenhet att investera i snabbfiber. Men det finns andra med frågor att besvara - särskilt regeringen, tillsynsmyndigheten och bredbandsanvändarna.
För om, som det sägs i betänkandet, "britannien inte investerar tillräckligt i kritisk telekominfrastruktur" och är "en eftersläpning av internationella standarder när det gäller att tillhandahålla fiberanslutning", kan det inte vara helt BT:s fel.
Strukturen i vår telekomindustri och inriktningen på vår bredbandsstrategi bestäms i stor utsträckning av tillsynsmyndigheten Ofcom och av regeringsministrarna. Under det senaste årtiondet kan du sammanfatta deras politik med dessa gamla återförsäljares maxims "pile it high, sälja det billigt" eller kanske "inte bry sig om kvaliteten, känna bredden".
Med andra ord har de bestämt - kanske med rätta - att vi som konsumenter vill få tag på bredband så snabbt vi kan men betalar så lite som möjligt. Det intensiva konkurrensläget här och Ofcoms pristryck är förmodligen orsaken till att Storbritannien har goda resultat jämfört med andra EU-länder när det gäller geografisk täckning, införande och lägre priser.
Där vi får dåligt resultat är att tillhandahålla den dyraste men framtidssäkraste anslutningen, FTTP, fiber till lokalerna. BT börjar nu öka investeringarna i FTTP, liksom rivaler som TalkTalk och Sky, men Storbritannien har mycket att ta igen. För fem år sedan verkade nästan alla stora aktörer i branschen vara övertygade om att ingen skulle vilja eller betala för en sådan lyxtjänst, så de skulle inte slösa pengar i en konkurrensutsatt miljö.  Kanske borde tillsynsmyndigheten ha varit mer fokuserad på lång sikt, snarare än att främja konkurrensen.
Konkurrensen prioriterades dock inte när det gällde att dela ut pengarna för att nå Storbritanniens landsbygd inom ramen för BDUK-programmet. Istället tycktes det vara snabbhet och bekvämlighet som drev beslutet att dela ut alla pengarna till BT. Även om utbyggnaden huvudsakligen har fortskridit enligt tidtabellen finns det en verklig oro för en strategi som har sett de enklare områdena tjäna först och information som undanhållits från gemenskapsprogram, vilket gör det svårt för dem att veta var de ska investera.
Men det största misslyckandet i bredbandsstrategin är säkert vad som har hänt med småföretagen. Regeringen har sagt till dem att snabba bredbandsanslutningar är avgörande för deras framtid och för Storbritanniens ekonomiska välstånd. Men "det nuvarande systemet är oacceptabelt", säger rapporten, som beskriver en situation där småföretagen ges möjlighet att välja en löjligt dyr leasad linje eller vänta i månader eller år tills BT beslutar att koppla ihop sin affärspark.
Ja, skyll på BT - men parlamentsledamöterna säger att det är "omvänt oincitament" att anstränga sig mer för att rulla ut fiber till affärsparker, och det måste vara ett misslyckande i regleringen.
Det finns också ett avslöjande utbyte mellan kommittén och den tidigare digitala ministern Ed Vaizey om ett kupongsystem som är utformat för att hjälpa småföretagen att få bättre bredband. Systemet hade varit en sådan hit att medlen snart tog slut, och det stoppades förra året. Ministern sade till kommittén att han skulle vilja återuppliva den "men det var osannolikt att detta skulle stödjas av statskassan". Kanske den nya regeringens åtagande att förbättra Storbritanniens infrastruktur kommer att innebära att den nya digitala ministern Matt Hancock har bättre tur med statskassan.
Argumentet om huruvida BT bör delas upp kommer att fortsätta, förmodligen i flera år. Men under tiden måste vi alla bestämma hur Storbritanniens bredbandsinfrastruktur ska se ut - billig och glad, eller snabb och framtidssäker.
Parlamentsledamöterna i utskottet för kultur, medier och idrott är tydliga - vår brittiska bredbandsstrategi går på fel väg och BT måste ta på sig en stor del av skulden.