Landet har aldrig haft ett sittande USA: s presidentbesök tidigare, och förståeligt nog finns det en känsla av enorm stolthet.
För amerikanerna är detta ett gyllene tillfälle att vinna en viss hävstång vid en tidpunkt då säkerhetshot från den somaliska islamistiska gruppen al-Shabab binder samman båda nationerna.
Ur personlig synvinkel är det dags för mr Obama att bygga vidare på sitt arv här.
President Obama försöker utan tvekan "omkalibrera" förhållandet mellan Amerika och Kenya efter en del svåra diplomatiska tider.
Kenyas president Uhuru Kenyatta åtalades tills nyligen av Internationella brottmålsdomstolen (ICC) i Haag för anklagelser i samband med ett tidigare val.
Detta visade sig vara problematiskt för USA:s president, vars sändebud varnade Kenyatta för hans kampanj för ordförandeskapet 2013 för att det skulle bli "konsekvenser" till följd av att han inte försökte rentvå sitt namn först.
Månader senare levererade Obama en betydande snub till Kenya, förbi landet helt och hållet under sin senaste afrikanska turné.
Det kändes djupt här i Kenya. Vanliga kenyaner såg det som en personlig skymf, och det diplomatiska sidosteget möttes av en upptrappning av antivästerländska känslor av kenyanskt ledarskap.
Men anklagelserna mot Kenyatta har nu lagts ned, delvis på grund av den kenyanska regeringens uppenbara "brist på samarbete" med domstolen.
Det verkar som om allt är förlåtet, och värmeorden har återvänt.
Kenyatta bekräftade lika mycket i en genomgång före besöket, när han klargjorde att hans amerikanska gäst förväntades träffa hans vicesheriff, William Ruto, som fortfarande har anklagelser från ICC hängande över huvudet.
Kravet på att arbeta för att bekämpa terrorismen verkar överväldiga frågor som rör internationell rättvisa. I diplomatiskt tal kallar de det "väsentlig kontakt".
Kenyatta sade att "kampen mot terrorismen kommer att vara central" i bilaterala samtal och påpekade att Kenya "har arbetat i mycket nära samarbete med amerikanska myndigheter" och förväntade sig att "stärka" banden under besöket.
Denna eftergivenhetspolitik är verkligen något som många säkerhetsvakter i Kenya har känt.
Peter Alling'o, från Institutet för säkerhet i Nairobi, anser att USA försöker återupprätta nära förbindelser med Kenya för att få ett starkare fotfäste i regionens säkerhetsapparat inför al-Shabab-attacker.
Det kan också bidra till att se till att några fler kontrakt går USA: s väg.
Kina och dess grannar i öst spelar nu en större roll i Kenya - inte bara när det gäller att bygga vägar och järnvägar utan också när det gäller det viktiga området för försvarsupphandling.
Militärfordon och vissa vapen har en allt mer östlig smak här.
Barack Obama besökte Kenya som senator 2006. Hans far var getskötare och ekonomist från västra Kenya.
I sin resplan ingick ett besök i Wajir, ett landsbygdsområde i nordöstra Kenya som drabbats av en svår torka, och en rundtur i Kibera, ett slumområde med minst 600 000 invånare.
Han tog också ett HIV/Aids test på Kisumu, som hade en av Kenyas högsta hiv-prevalenser, för att uppmuntra lokalbefolkningen att göra detsamma.
Under resan blev han tillfrågad om han tänkte ställa upp i presidentvalet. Han sade: " Dagen efter mitt val till Förenta staternas senat frågade någon mig om jag kundediderade 2008. Jag sa då: "Nej."
"Och ingenting, hittills, har ändrat mig."
Så vad kommer amerikanerna att hoppas få ut av bilaterala samtal om säkerhet, och hur är det med kenyanerna?
Kenya kommer att kunna fortsätta att räkna med amerikanerna för "närmare militärt stöd, utbildning och upphandling av hårdvara", säger Alling'o.
I gengäld, genom att erbjuda en växande känsla av "tillit och tillit" till de kenyanska säkerhetsstyrkorna, tror han att det amerikanska målet är att "genomtränga Kenyas underrättelsetjänst djupare".
Det är en känslig relation och en president Obama måste navigera noggrant.
Amerikanerna har vissa farhågor om vad många ser som den hårdhänta strategi som tillämpas av kenyanska säkerhetsstyrkor på landets somaliska samhälle.
Tal om att bygga murar längs gränsen och stänga det spretiga flyktinglägret Dadaab, som är hem för tusentals somaliska flyktingar, har inte imponerat på USA:s ledarskap, vilket klargjordes under utrikesminister John Kerrys besök nyligen.
Men president Obamas farbror, Said Obama, som har besökt honom flera gånger i Vita huset, berättade för mig att hans brorsons inflytande över Afrika kunde vara mycket mer utbredd när han hade kastat av bojor och begränsningar av presidentämbetet.
Kenya är en stolt nation och en nation som har visat sig motståndskraftig inför terroristattacker, framför allt de på köpcentret Westgate och angreppet på Garissa University tidigare i år.
Men landets ledare kommer sannolikt att reagera bättre på mild övertalning snarare än offentlig förödmjukelse när det gäller politiska frågor.
Och Mr Obama kan vara perfekt lämpad att leverera det.
Barack Obama kanske inte får riktigt det hänförande välkomnande han gjorde när han besökte Kenya som senator redan 2006, men hans närvaro i hans förfäders hem är något av en kupp för Kenyas ledarskap, och han förväntas bli varmt mottagen.