Det förväntades allmänt att utgiftsöversynen skulle bekräfta behovet av poliseffektivitet skulle förbli högst upp på dagordningen, åtminstone fram till 2020.
Inrikesministeriet är inte en av de "skyddade" ministerier som är skyddade mot nedskärningar.
Och eftersom 71 procent av dess bruttoutgifter går till brottslighet och polisarbete, är det där de flesta av departementets nedskärningar har bitit.
Lägg till inrikesministern Theresa Mays beslutsamhet att reformera polisväsendet, och det fanns en stark känsla av att regeringen inte skulle ändra kurs.
Detta var verkligen förväntningarna i Manchesters stadshus, där polischefer och polis- och brottspoliser (PCC) hade samlats för sin årliga gemensamma konferens.
Klockan 12.30 tog en stor grupp av dem sina platser runt en TV i ett rum avsatt för utställare att titta på kanslerns uttalande. Stämningen var dyster. De flesta chefer och PCC hade planerat nedskärningar på 20-25 %.
Inspectorate of Constabulary hade föreslagit att styrkorna år 2018 skulle vara tvungna att avsätta minst 12 000 officerare, personal och polissamfundsassistenter (PCSO) med ytterligare minskningar efter det.
Inspektören, känd för sin noggranna, uppmätta kommentar, varnade vissa krafter kanske inte kan motstå en ny runda av skärsår, eftersom de inte var tillräckligt effektiva. Det sades att vissas "operativa livskraft" kan vara "i fara".
Det nationella polisrådet, som samordnar styrkearbetet, fruktade att förlusten av arbetstillfällen skulle bli ännu värre - 35 000 fram till 2020, vilket Sara Thornton, som är ordförande för rådet, sade i juli, skulle bli en "game changer".
Konstabulärer med stora stadsområden förlorade mest, eftersom de tenderar att förlita sig mer på inrikesministeriets finansiering, bland annat Northumbria, som får 85 % av sina inkomster från staten, och West Midlands, 83 %.
Så när tillkännagivandet kom, mot slutet av Osbornes uttalande, att det inte skulle bli några ytterligare polisnedskärningar, var det äkta misstro, blandat med glädje.
Kevin Hurley, Surreys PCC, beskrev atmosfären som "euforisk", som om England hade vunnit VM.
Essex polismästare Steve Kavanagh höll handen över munnen i chock. "Jag är hemsk", sa han.
I stunder som denna sträcker sig journalisterna efter de officiella dokumenten för att titta på det finstilta. Kan det verkligen vara sant?
Statskontorets uttalande verkar otvetydigt. "Regeringen kommer att skydda de totala polisutgifterna i linje med inflationen - en ökning på 900 miljoner pund till 2019-20", säger den.
Inrikesdepartementets pressmeddelande säger dock att finansieringen kommer att göra det möjligt för enskilda krafter att upprätthålla sina budgetar på nuvarande kassanivåer.
Det betyder att varje kraft inte automatiskt kommer att få tillräckligt med pengar för att hålla jämna steg med inflationen. De kommer att få samma i 2019-20 som de får i år.
I stället kommer extra finansiering att fördelas inom vissa specialiserade polisområden - skjutvapen, bekämpning av it-brottslighet och sexuellt utnyttjande av barn, varav en del kan hanteras regionalt - samt till krafter som visar effektivitet.
Det är den extra finansieringen som gör det möjligt för regeringen att säga att den totala polisfinansieringen går upp i reala termer.
Inrikesministeriet har med andra ord godtagit argumenten att vissa aspekter av polisväsendet behöver mer central samordning och konstabulär som kommer med genomförbara effektivitetsplaner bör belönas. Det kallas "top slicing" - och det är en ganska stor förändring, och en är det lätt att förbise mitt i lättnaden finns det inga nedskärningar.
Det andra meddelandet, som i stort sett har välkomnats, är att partnerskaps- och samarbetsavtalen kommer att få mer "flexibilitet" att samla in medel för polisarbete från rådets skattepolisavgifter, så kallade föreskrifter.
Fram tills nu har regeringen begränsat hur mycket PCC kan höja genom föreskrifter, genom att begränsa årliga ökningar i England till under 2%. Högre upp än så kräver en folkomröstning. Olika regler gäller i Wales.
Förmågan att höja budet med mer - hur mycket som ännu inte är klart - kan tillåta de constabulärer som är mest beroende av det, såsom Surrey och Dorset, att generera betydande extra inkomster.
Att regeringen beslutade att göra en omsvängning av polisens utgifter beror mycket på effektiv lobbying av polisledare som varnade ytterligare nedskärningar sätta polisen i riskzonen.
Ett antal högre officerare och PCC har gjort framställningar till hemsekreteraren under de senaste månaderna. De var inte svepande vågor - men människor vars åsikter hon respekterade.
De pekade på de växande tecknen på påfrestningar på polisstyrkorna och deras förmåga att hantera cyberbedrägeri och sexuella brott, som enligt rapporter har ökat med 88 % sedan 2012.
Angreppen i Paris befäste sedan utsikten i Whitehall att nedskärningarna inte kunde fortsätta som planerat.
Om kanslern hade begränsat nedskärningarna till 10 procent, vilket polisen sade att de nästan kunde klara av, skulle det ha varit lättnad bland de flesta hövdingar och PCC.
Hans beslut att gå ännu längre, inga nedskärningar alls, som tog oppositionen bänkar med fullständig överraskning, tyder på att politiken i slutändan också spelade en viktig roll.
I utgiftsöversynen, som presenteras av förbundskansler George Osborne, fastställs vilka statliga utgifter som kommer att vara under de kommande fyra åren, medan höstförklaringen är en årlig uppdatering av regeringens planer för ekonomin.
Förklarat: Vilka myndigheter kommer att påverkas?
Analys: Från BBC:s politiska redaktör Laura Kuenssberg
Särskild rapport: Fullständig djuptäckning av utgiftsöversynen och höstförklaringen
Att hitta besparingar och undvika nedskärningar har dominerat den polisiära debatten i England och Wales i mer än fem år.