Det är syftet med en unik klinisk prövning i Sverige som syftar till att ingripa i livet för potentiella missbrukare. Och det är en rättegång som väcker etiska och juridiska frågor om huruvida samhällen kan komma på terapier för de farligaste gärningsmännen innan de har brutit mot lagen.
Rättegången vid Karolinska Institutet, ett av världens ledande medicinska universitet, kommer att rekrytera upp till 60 potentiella sexförbrytare innan de har brutit mot lagen.
Gruppen, som leds av dr Christoffer Rahm, kommer då att undersöka om de kan använda en medicin för att minska risken för att individen begår barnmisshandel.
– Hittills har det mesta av uppmärksamheten legat på hur man ska hantera gärningsmän [en gång upptäckta] av polisen eller myndigheterna, men på detta stadium har barn redan skadats, säger Rahm.
"Jag vill flytta fokus och utforska metoder för att förhindra att sexuella övergrepp mot barn sker i första hand."
Drogbehandlingar för sexförbrytare, allmänt kända som kemisk kastrering, är inte nya. Det finns en rad länder där män kan få läkemedel påtvingade på dem att krossa sin sexlust.
Men ingen vet om sådana behandlingar i första hand kan användas för att förhindra missbruk.
Och det är där Dr Rahms program, som söker stöd för gräsrotsfinansiering, försöker komma in.
Under loppet av två år kommer de 60 volontärerna att delas upp i två grupper. Man kommer att få ett läkemedel som är känt för att snabbt och dramatiskt minska nivåerna av testosteron. Den andra kommer att få placebo. Varken forskarlaget eller volontärerna vet vem som får medicinen. Detta invecklade tillvägagångssätt är den gyllene standarden för kliniska prövningar eftersom ingen vet vem som tar vad fram till slutet, vilket innebär att ingen kan spela resultat och slutsatser kan inte fördomsfulla av antaganden.
Så, i teorin, forskarna skulle kunna komma närmare att fastställa vilka typer av brottslingar verkligen nytta på lång sikt från att ha kemisk kastrering stil läkemedel som en del av terapi.
Så hur exakt rekryterar de dessa frivilliga och hur kommer de att mäta framgång?
Här i Storbritannien ger sju fängelser antilibidinal droger till pedofiler som en del av ett bredare paket som är utformat för att ta itu med kränkningar.
Men rättspsykiatrikern professor Donald Grubin vid University of Newcastle On Tyne, en statlig konsult, säger att alla som är på väg att bli förolämpade befinner sig i en helt annan situation.
"Problemet har varit att få psykiatrer ombord att behandla [potentiella gärningsmän]", säger han.
"Om du går till en GP, kommer de att kämpa för att hitta någon att hänvisa dig till."
En brittisk organisation som erbjuder terapeutisk hjälp till "icke-offending" pedofiler har nyligen fått stöd av Paul Jones vars femåriga dotter April mördades av en man som tidigare hade laddat ner missbruksbilder.
I Sverige är det annorlunda. Karolinska Institutet driver en nationell hjälplinje för potentiella brottslingar som heter Preventell. Det kommer att introducera frivilliga till den kliniska prövningen.
Väl inne i studien, kommer behandlingsgruppen att få ett läkemedel som kallas Degarelix som, säger Dr Rahm, lämnar 97% av män som får det utan detekterbart testosteron inom tre dagar.
Och det väcker två viktiga etiska frågor - varför skulle inte alla frivilliga ta emot drogen och, ännu viktigare, vad händer om rättegången stöter på bevis för att vissa män inte svarar och att barn utsätts för risker?
För oss i den icke-vetenskapliga världen kan det verka konstigt att förneka någon en drog som kan hjälpa. Men det etiska argumentet går ut på att deltagarna på placebo inte har sämre förutsättningar än innan de gick med på att delta - de har inte begått något brott och skulle därför inte kunna få behandling i första hand.
När det gäller risken för brott kommer forskargruppen att leta efter tecken på förändringar i deras sinnen. De kommer att testa för lägre sexuell upphetsning, mindre impulsivitet (såsom testosteron-driven brist på självbehärskning) och de kommer också att mäta empati mot potentiella offer.
Varje volontär kommer att genomgå hjärnskanningar som dokumenterar deras reaktioner på datorgenererade bilder som liknar vuxna och barn i baddräkter eller underkläder.
Slutligen säger dr Rahm att forskningen omfattar noggrant konstruerade frågor för att avslöja om någon av männen riskerar att missbruka barn i början av och under rättegången.
Oavsett resultatet av denna svenska rättegång säger professor Grubin att samhället behöver förstå större juridiska och etiska frågor om hur man erbjuder förebyggande utan att skrämma bort dem som behöver hjälp.
"Problemet är sekretess", säger han.
"Om någon säger att de vill ha hjälp [genom att ladda ner missbruksbilder] och läkaren måste anmäla dem till polisen, då kommer de inte att träda fram."
Kan du stoppa en pedofil innan de har misshandlat ett barn?