EU:s nya satellit Sentinel-2a kan undersöka vattenpelaren för att se om reven förändras.
Strömmen, anomalt höga temperaturer driver en enorm korall blekning händelse över hela världen.
Tidigt arbete tyder på att Sentinel kan upptäcka effekterna från 780km upp.
Satellitens två bilder på denna sida visar Fatu Huku Island i Franska Polynesien.
Nedanstående är en fullfärgsvy över den 1,5 km långa klippiga utlöparen.
Högst upp på sidan finns dock en bild som endast visar det "blå bandet" från satellitens kamera.
Att välja denna 490-nanometers våglängd gör att det nedsänkta revet runt Fatu Huku hoppar ut.
"Det blå bandet går verkligen ner i vattnet. Ju kortare våglängd, desto bättre penetration du har", förklarade Dr Benjamin Koetz från Europeiska rymdorganisationen (Esa).
"Med Sentinel-2a kan vi se 10-15m i vattnet, vilket man bara inte kunde se om man t.ex. använde det gröna bandet", berättade han för BBC News.
Esa sponsrar ett projekt som heter Sen2Coral, som hade Sentinel-2a göra upprepade observationer av den vulkaniska ön från februari till april i år.
På den tiden upptäckte den en förändring av havsbottens lyster - en uppljusning - som är mycket sannolikt relaterad till blekning.
Ett särskilt fältteam som sändes till ön i slutet av februari bekräftade att havsvattentemperaturen var konstant över 30C och att delar av revet var stressade. Det krävs dock mer arbete för att bekräfta föreningarna.
Överdrivet varmt vatten kommer att orsaka korallpolyper att driva ut sina symbiotiska alger. Detta dränerar ett rev av sin färg. Det är inte nödvändigtvis dödligt, men det kan försvaga ekosystemet, vilket gör det sårbart inför andra hot såsom sjukdomar.
Blekning har skett globalt i stor skala sent på grund av fenomenet El Nino, som ser yttemperaturer spikas i många havsområden men särskilt i centrala och östra Stilla havet.
Forskare hade tidigare försökt att observera koraller på samma sätt som på Fatu Huku med hjälp av den amerikanska Landsat rymdfarkosten och den franska Spot-plattformen. Den förra har inte riktigt den upplösning som behövs (bara 30m mot S2as 10m), och den senares kamera har inte det optimala bandet för att tränga igenom vattenpelaren.
Om S2a-teknikerna kan valideras fullt ut bör det i slutändan vara möjligt att automatisera upptäckten av förändringar vid rev.
Forskare kan sedan använda Sentinel för att varna dem, inte bara för eventuell blekning utan för andra skadliga effekter såsom föroreningsincidenter och näringsavrinning från land.
EU-satelliten är idealisk för denna typ av tillämpning. Den är utformad för att kartlägga alla markytor (och kustområden där koraller tenderar att leva) var tionde dag. När dess systersatellit (Sentinel-2b) lanseras nästa år, kommer denna upprepningstid att falla till fem dagar. All data är gratis och öppen.
– Sentineltäckningen är systematisk i den meningen att den täcker 20 km från kusten. Men detta inkluderar naturligtvis inte alla koraller i världen, och ett av målen med detta projekt är att försöka förstå exakt vad som behövs, säger Dr Koetz.
"Om vi ville ha en systematisk korallrev observatorium, skulle vi behöva öka bilden förvärvsplan, att ta in alla Great Barrier Reef, till exempel."
Korallverket i Sentinel-2a belystes på Esas Living Planet Symposium som ägde rum i Prag tidigare denna månad.
Jonathan.Amos-INTERNET@bbc.co.uk och följ mig på Twitter: @BBCAmos
Forskare arbetar med tekniker som skulle göra det möjligt för dem att rutinmässigt övervaka hälsan hos koraller över hela världen från omloppsbanan.