De skotska, walesiska och nordirländska förvaltningarna har sina utgifter dikterade av Barnett-formeln.
Under den har extra finansiering eller nedskärningar för England en inverkan på de andra nationerna, beroende på deras befolkningsstorlek och de makter som har decentraliserats till dem.
Stormonts finanskommitté säger att delar av formeln kan vara öppnare.
Detta skulle kunna inbegripa krav på att statskassan ska offentliggöra uppgifter på vilka Barnett-relaterade beslut grundar sig.
Som ett exempel pekade utskottet på det ursprungliga finansdepartementets beslut att klassificera infrastrukturutgifterna för OS i London som brittiska snarare än Englands enda fördelar.
Det innebar att det inte fanns några så kallade följdutgifter för de decentraliserade regeringarna.
De delegerade nationerna fick så småningom extra utgifter, men bara om Â£30m snarare än Â£330m de trodde att de skulle.
Några sakkunniga vittnen föreslog att ett oberoende organ, till exempel byrån för budgetansvar, skulle få en övervakande roll.
Prof Gerry Holtham, som utarbetade en rapport om finansiering och finansiering i Wales, berättade för utskottet att Nordirland skulle dra nytta av formeln "att sättas på en lämplig lagstadgad grund med ett inslag av oberoende från finansministeriet införs".
Kommittén sade också att den verkställande bör vidta "förebyggande åtgärder" för den händelse som regeringen beslutar att avstå från eller ändra Barnett formel.
Det sades att detta skulle kunna innebära att man testar en ny behovsbaserad formel och utvecklar en "fullständigt genomtänkt ståndpunkt" om vilka arrangemang som kommer att vara i Nordirlands intresse.
Finansministrarna i de decentraliserade brittiska förvaltningarna bör lägga fram gemensamma förslag för att förbättra hur de finansieras, säger en Stormontkommitté.