Det finns inget vetenskapligt sätt att exakt mäta hur många människor som kommer att bli så upprörda av president Trump verkställande order på invandring från sju muslimska-majoritet länder att de känner sig tvungna att utföra en våldsam handling mot en amerikansk eller västerländsk måltavla. Kanske dussintals, kanske inga.
Det finns inte heller något vetenskapligt sätt att mäta hur många potentiella våldsamma extremister som nu har utestängts från USA på grund av ordningen.
Men en sak är klar: i den ständigt växlande ideologiska kampen för att vinna hjärtan och sinnen är detta en nolla för extremisterna i den så kallade islamiska staten (IS).
Irans utrikesminister Javad Zarif, vars land för närvarande hjälper irakiska styrkor att driva ut IS, sade att USA:s drag "skulle registreras i historien som en stor gåva till extremister och deras anhängare".
Han tillade att "det bara tjänar till att skapa en grogrund för mer terroristrekrytering genom att fördjupa de sprickor och fellinjer som har utnyttjats av extremistiska demagoger".
I Indonesien, världens folkrikaste muslimska land, en utrikesminister talesman sade det djupt beklagade flytten "eftersom vi tror att det skulle påverka den globala kampen mot terrorismâ €  och det är fel att koppla radikalism och terrorism med en viss religion".
Till och med USA:s närmaste allierade, Storbritannien, har varit kritisk. Utrikesminister Boris Johnson twittrade att hans personliga uppfattning var att flytten "är splittrande, diskriminerande och felaktig".
Bakom kulisserna, där den ideologiska kampen mot våldsam extremism utkämpas i chattrum på internet, över antiterroristjourer och med dricks från allmänheten, kommer en effekt av invandringsordningen att åtminstone tillfälligt hämma samarbetet mellan USA och just de länder vars hjälp den behöver för att bekämpa islamisk extremism.
Irak, vars styrkor har genomgått ett omfattande omskolningsprogram med hjälp av amerikanska rådgivare, har varit snabb att hämnas genom att införa liknande restriktioner för amerikanska besökare.
På gatunivå gör allt som framställer den amerikanska regeringen som antimuslimskt - och det är precis så det går till i stora delar av Mellanöstern - att det blir svårare att bekämpa berättelsen om IS och andra extremister.
Stort fördunklad av tumult och förvirring över president Trumps exekutivorden är ett enkelt, övertygande faktum: de människor vars handlingar bär den ursprungliga skulden för mycket av misstro och negativa stereotyper av muslimer, på båda sidor av Atlanten, är inte de vanliga muslimska befolkningarna själva.
Det är extremisterna från al-Qaida, IS, al-Shabab och andra affiliategrupper som har fört våldsamt jihad i den gemensamma religionens namn.
Genom sina handlingar vill dessa extremister skilja muslimer från icke-muslimer och skapa en klyfta mellan dem. De längtar efter en återgång till en tid då mycket av den bebodda världen delades upp i Dar al-Islam (länder bebodda och styrda av muslimer enligt sharia, islamisk lag) och Dar al-Harb (bokstavligen "Krigshuset", vilket betyder alla de andra länderna).
Allt som hjälper till att polarisera världens befolkningar längre ner på denna segregationsväg och en "oss och deras" mentalitet välkomnas av extremisterna.
När flyktingarna rusade ut ur Syrien och begav sig västerut mot Europa i stället för in i det självutnämnda IS kalifatet centrerat på Raqqa, blev IS:s ledarskap förbryllat och argt och betraktade detta som förräderi.
Den verkställande ordningen för invandring riskerar nu att spela i deras händer.
Eftersom IS befinner sig i ett ständigt skröpligt område i Mellanöstern kan man räkna med att dra största möjliga nytta av denna senaste utveckling för att rekrytera nya anhängare och uppmana befintliga att genomföra attacker.
En del av dem kanske redan bor i Förenta staterna.
Ja, med ett ord.