Han äger ett privat zoo fyllt med zebror och flamingoer och har en av världens mest värdefulla konstsamlingar. Han bor i en futuristisk stål herrgård, med en helipad och falska vattenfall, som ser ut som en James Bond-film-uppsättning.
Men i den actionfyllda filmen av georgisk politik är det ännu inte helt klart om Ivanishvili är hjälten eller skurken.
"Jag har kommit in i politik för att rädda mitt land", berättade han BBC under en intervju i hans palatial Tbilisi högkvarter, som han gav en impulsturné av sin $ 1,3 miljarder (Â £800m) konst samling.
Han äger verk av Roy Lichtenstein, Jeff Koons och Damien Hirst - en av vars verk han beställde speciellt för en viss vägg. 2006 köpte han Picasso's Dora Maar med Cat för nästan $100m - på den tiden det högsta belopp som betalas av någon på auktion.
För den 153:e rikaste personen på planeten var det ett fynd.
Men personligen är han inte riktigt så flamboyant som allt detta antyder.
Mjukt talat och artigt är han inte vad man skulle förvänta sig av en person som har kastat ut Georgiens mäktiga styrande parti och inspirerat känslor av fanatisk hängivenhet och misstro i lika hög grad.
Innan den första intervjun han gav BBC 2011, strax efter att han hade meddelat sina politiska ambitioner i oktober, verkade han nervös. Och han erkände att han inte visste hur han skulle stå framför kameran.
Sedan dess har han upprepade gånger sagt att han inte är intresserad av politik och inte heller helt och fullt förstår den. Och han har vid flera tillfällen sagt att han bara vill tjäna som premiärminister i två år innan han lämnar politiken för gott.
Denna uppenbara ärlighet har charmat många georgiska väljare som ofta misstror politiker. De ser honom som en av dem.
Han må vara mycket rikare men han började skitdålig, springa runt utan skor i en by på landsbygden i västra Georgien.
Mycket annorlunda, tycker vissa väljare, till president Saakasjvilis allsmäktiga politiska elit, som är ett nära team av pro-västerländska och kulturellt liberala urbanister i trettioårsåldern eller fyrtiotalet.
De går bra ner i Washington och Bryssel, men de tänker mycket annorlunda än många vanliga georgier, som har starka traditionella familjevärderingar och en hög aktning för den kulturellt konservativa ortodoxa kyrkan.
Och efter nästan ett decennium av oemottaglig makt ses president Saakasjvilis parti ofta som arrogant och okänsligt.
Men medan Ivanishvilis uttalanden verkar äkta och ärliga för vissa, är de för andra mycket oroande.
Detta kommer att vara första gången han har innehaft ett politiskt ämbete och det råder tvivel om huruvida han är tillräckligt erfaren för att kontrollera en koalition, bestående av olikartade partier med motstridiga ideologier.
Det finns kontroversiella figurer i hans georgiska drömkoalition.
Vissa av dem anklagas för att ha kopplingar till brottsligheten och korruptionen i Georgiens förflutna medan andra har gjort främlingsfientliga, nationalistiska eller homofobiska kommentarer, utan kontroll av Ivanishvili.
Och hans plan att tjäna som gruvarbetare i bara två år framstår som dilettantism - ett särskilt bekymmer i ett land som under de senaste 20 åren har slitits sönder av inbördeskrig, revolution och politiska stridigheter.
Ivanishvili må ha byggt upp och drivit ett affärsimperium på 6,4 miljarder dollar, men detta skedde under 1990-talets kaotiska och korrupta dagar, säger hans kritiker. Inte direkt en modell för politisk öppenhet och demokratisk ansvarsskyldighet.
Och med en hel del av valkampanjen ägnas åt anklagelser och mottilldelningar av smutsiga trick från båda sidor, det finns få konkreta politik.
Ivanishvilis plattform verkar bestå i att använda sina egna pengar eller utländska investeringar för att stimulera ekonomin, men de faktiska detaljerna är fortfarande vaga. Han anklagas ofta för att vara inkonsekvent och komma ut med motstridiga uttalanden.
Han är Georgiens rikaste man och hans anhängare har just kastat ut president Micheil Saakasjvilis styrande parti från makten i ett chock valresultat, så vad mer vet vi om Bidzina Ivanishvili?