Den är misstänkt för att blanda sig i den demokratiska processen, för att hacka datasystem och sprida desinformation i det påstådda syftet att hjälpa en pro-Moskva kandidat vinna omröstningen.
Vi hörde sådana anklagelser i år i Frankrike och förra året i Amerika. USA:s underrättelsetjänst har redan dragit slutsatsen att Ryssland drev en kampanj för att påverka presidentvalet.
Hur är det då med Storbritanniens allmänna val? Är Storbritanniens röst bland Kremls ordförande? Har den redan blivit måltavla för Rysslands utländska underrättelsetjänst?
Förra månaden Storbritannien utrikesminister Boris Johnson sade att det fanns en "realistisk möjlighet" Ryssland kan försöka lägga sig i. Eller hur? Bryr sig Moskva verkligen om vem som vinner nycklarna till nummer 10?
Det tror jag inte. Inför det amerikanska och franska presidentvalet stod det klart att Kreml hade preferenser.
De ryska statsmedierna var fulla av beröm för kandidaterna Donald Trump och Marine Le Pen, och svidande av kandidaterna Hillary Clinton och Emmanuel Macron. Knappast förvånande när man tänker på att både Trump och Le Pen främjade närmare förbindelser med Moskva.
Men före Storbritanniens val har de ryska medierna inte kommit ner på ena eller andra sidan. Det har faktiskt inte varit mycket täckning över hela kampanjen.
Så varför inte?
– I Ryssland ser vi inte Storbritannien som ett helt självständigt land, säger politisk analytiker Sergei Markov, som ligger nära Kreml. "Vi ser det som en del av Amerika: en mycket junior, junior partner i Washington."
Med andra ord, i Kremls ögon är Storbritannien irrelevant.
Det gör ont.
Men det är bara en del av historien. Avgörande är att en omröstning i Förenade kungariket redan har gett Ryssland det resultat man önskade - förra året, när Storbritannien röstade för att lämna EU.
Inför folkomröstningen i Förenade kungariket förblev Kreml officiellt neutralt. Men de statliga medierna här stödde helt klart Brexit.
Storbritannien som lämnade landet betraktades som ett slag mot EU, vilket i sin tur betraktades som positivt för Ryssland, som har varit på väg att få ett slut på EU:s sanktioner.
Välkommen till nollsummespelets värld.
Men utanför maktens korridorer här, är vanliga ryssar intresserade av det brittiska valet? Vet de ens att Storbritannien ska gå till valurnorna?
För att ta reda på att jag körde till staden Reutov i utkanten av Moskva. Den är ihop med Mansfield i Nottinghamshire.
Där talade jag med balettläraren vid det lokala ungdomscentret, med en arbetare på gatan, med unga mammor som knuffade sina barnvagnar runt statyn av Vladimir Lenin - grundaren av sovjetstaten - och till pensionärer på parkbänkar.
Alla jag pratade med visste mycket om Storbritannien.
"Det är fotbollens hem", berättade Ilya.
"Big Benâ € € en drottning € € 5 klockan te", sade Ekaterina.
Men av de människor jag talade med visste ingen att Storbritannien höll val. Ingen kunde säga namnet på vår nuvarande premiärminister.
Det kanske inte är så förvånande när man tänker på att Storbritannien sedan millennieskiftet har gått igenom fyra premiärministrar.
I Ryssland är det så mycket lättare att minnas vem som bestämmer. Vladimir Putin har trots allt suttit vid makten i mer än 17 år som president eller premiärminister.
Nuförtiden känns det som om varje gång det blir val i Europa - eller i Amerika - är Ryssland kastat i rollen som skurk.