Det är till och med svårt att organisera matcher. Visum är svåra att få tag på och världsfotbollens regler innebär att Tibet bara kan spela andra oerkända lag.
Det tibetanska fotbollslaget är ett av de största hindren för Kina. De gillade inte det tibetanska fotbollslaget.
Efter fem år utan match, tog tibetanerna - vars landslag kallas Förbjudna - äntligen till fältet igen när de tävlade i den 25: e All India Shaheed Dal Bahadur Durgamal Mal Gold Cup, med lag från hela Indien, Nepal och Bhutan.
Turneringen ägde rum i Dharamsala, norra Indien, det nuvarande hemmet för Tibets andliga ledare Dalai Lama och den tibetanska regeringen i exil. Den 77-årige var rädd för sitt liv och tvingades fly Tibet 1959 efter år av våldsamma konflikter mellan tibetanska rebeller och den kinesiska armén.
Det tibetanska fotbollsförbundet bildades först 2001. Samma år spelade laget sin första match, en 4-1 förlust för Grönland i Köpenhamn.
Men som Tibets tränare Kalsang Dhondup berättade för BBC: s World Football program, fotboll är något som uppskattningsvis 150.000 exiler känner mycket passionerad för.
"Fotboll introducerades av britterna i Tibet i, tror jag, 1904", sade Kalsang. "Sedan dess tibetanerna älskar fotboll och fysiskt tibetanerna är mycket lämpade för fotboll. Fotboll är det mest populära spelet i Tibet."
Ironiskt nog var britterna i Tibet på en militärexpedition och fruktade Rysslands växande inflytande i regionen.
Men nu står Tibet, i nordöstra Himalaya, inför ett helt annat problem. Fotbollslaget möter starkt motstånd från kineserna som gör anspråk på suveränitet över Tibet och avfärdar varje uppvisning av självständighet. Men tränare Kalsang är fortfarande trotsig.
"Det tibetanska fotbollslaget är ett av de största hindren för Kina", fortsatte han. "De gillade inte det tibetanska fotbollslaget. Men, vare sig de gillar oss eller inte, kommer vi att spela fotboll."
Under turneringen i Dharamsala bar laget svarta armband för att visa sin solidaritet med tibetanerna i Tibet.
Sedan 2009 har 117 tibetaner satt eld på sig själva för att protestera mot den kinesiska regeringen.
Tenzin spelar för tibetanerna. Han ville inte ge sitt familjenamn på grund av rädsla för sina släktingars säkerhet i Tibet.
Han medger att det är svårt att representera ett land som inte längre är erkänt.
"Jag flydde från Tibet 1996 och jag känner mig mycket, mycket speciell och en lycklig att vara en del av landslaget och det är verkligen ett stolt ögonblick för mig", sade han.
"Ibland är det riktigt utmanande och svårt i en sådan miljö där Fifa inte känner igen vår tibetanska fotboll. Samtidigt känner jag mig stolt över att representera Tibet och även känna mig ansvarig för den tibetanska saken."
Och, som Kalsang förklarar, laget har en stor beundrare i form av Dalai Lama.
"Jag tror att hans Helighet har stöd för tibetanerna i alla frågor", sade han. "Även sport också. Vi åkte till Italien 1999 och efter att vi kom från Italien hade vi en audiens med Hans Helighet.
"I slutet av det, när han hade en boll i händerna, sade han: 'Jag gillar fotboll. När jag var liten fanns det ingen plats för mig att spela fotboll. Om jag spelar, kommer bollen att falla från Potala (Palace) och då bollen kommer att förloras." Han har ett stort stöd för oss."
På planen gick det inte bra för tibetanerna. De förlorade 3-0 mot det indiska delstatsteamet Himachal Pradesh.
Men med tanke på att tidigare föreställningar har inkluderat en 10-0 förlust för norra Cypern och ett 13-2 nederlag i händerna på ett Padania team från norra Italien, kanske det inte är ett så dåligt resultat.
Och för spelare, som mittfälter Sonam Topgyal, var chansen att bära den tibetanska fotbollströjan ett verkligt speciellt ögonblick.
"Just nu gör jag ett jobb i en juicefabrik", förklarar Sonam. "Sedan 2000 när jag gick i skolan hör jag talas om landslaget. Då drömmer jag att jag en dag ska representera Tibet-teamet.
"I det ögonblicket när vi först står på fältet och sjunger nationalsången, känner vi oss verkligen stolta över att vi har ett land och vi representerar vårt land."
Och för spelare som Sonam känner deras ambitioner inga gränser.
"En dag kommer vårt Tibet att vara fritt, så jag önskar att jag kunde representera Tibet i internationella tävlingar som OS eller VM", avslutade han.
Du kan höra mer om denna berättelse på BBC World Service World Football program, som finns att ladda ner som en podcast.
Att leva i exil och spela för ett lag som inte erkänns av Fifa och motarbetas av kineserna betyder att livet inte alltid är lätt för Tibets fotbollsspelare.