FN:s flyktingorgan, UNHCR, satte ett nummer på det förra veckan - de är bara 6 procent av det totala antalet som flyr från konflikten.
Ytterligare fyra miljoner försmäktar i grannländer som Turkiet, Jordanien och Libanon.
Och sedan finns det en tredje siffra som dvärgar även att - 7,6 miljoner fördrivs inom Syrien själv och deras belägenhet förblir mycket utom synhåll.
Hjälpsamfundet har en förkortning för dessa interna flyktingar - de kallas internflyktingar eller internflyktingar.
Syrien har nu fler av dem än något annat land i världen.
Förra veckan producerade FN en karta över Syrien med flera pilar som korsade den (s. 7).
Pilarna representerar strömmarna av syrier som flyr från våld över olika delar av landet under de senaste sex månaderna.
Efter rebellstyrkornas övertagande av Idlib i mars ledde till exempel 230 000 människor till den omgivande landsbygden eller angränsande provinser.
Många kommer att ha tvingats att röra sig flera gånger, eftersom stridslinjerna hela tiden har ändrat - knuffar människor på ett och annat sätt.
Familjen till t.ex. treåriga Alan Kurdi hade försökt flytta runt i Syrien innan de slutligen bestämde sig för att lämna landet.
De hade flyttat från den syriska huvudstaden Damaskus till Aleppo och sedan till Kobane.
– I allmänhet försöker man hitta lösningar inom sina egna länder först, säger Erin Mooney som är expert på fördrivning och som har arbetat i Syrien.
"Ofta vill de hålla sig nära sina hem för att hålla ett öga på sin egendom, kanske hoppas att de en dag kommer att flytta tillbaka. Men nu är konflikten inne på sitt femte år och människor blir mycket mer desperata."
Men inte alla kommer att ha möjlighet att flytta över en gräns till ett främmande land.
En del kommer att ha förlorat sina dokument, så utlandsresor är oundvikligen svåra.
Andra har blivit belägrade i områden som en gång var bedrägligt säkra.
Mycket ofta är internflyktingar helt enkelt fattigare än de flyktingar som vi har sett nå EU:s gränser.
– Resan till Europa är mycket tungrodd och det är inte billigt så man måste ha en viss resursnivå för att göra det, säger Carsten Hansen, chef för det norska flyktingrådet i Mellanöstern.
De förhållanden som de fördrivna i Syrien står inför är svåra att illustrera genom nyhetsbyråbilder, eftersom dessa områden är för farliga för journalister att få tillgång till.
Ännu mer oroande är det faktum att biståndsorgan och icke-statliga organisationer inte heller kan nå dem, och att de bokstavligen inte kan hjälpa till.
Oxford Universitys professor Paul Collier, expert på migration, säger att det är viktigt att dessa internflyktingar inte glöms bort bara för att de inte har skapat ett problem för europeiska länder.
"De är uppenbarligen mer sårbara eftersom de fortfarande utsätts för våldet", påpekar han.
"Ofta kan de inte komma ut. Flyktingar är åtminstone relativt säkra - om de inte lockas ombord på båtar av brottslingar."
De flyktingar som flyr till säkerhet utomlands har också ett extra rättsligt skydd på grund av FN:s flyktingkonvention från 1951 som fastställer deras grundläggande rättigheter.
De som finns kvar i Syrien, å andra sidan, är fortfarande formellt skyddade av Bashar al-Assads regering, och för många är det hans regim som har varit källan till deras elände.
Andra kommer att ha tvingats fly sina hem av islamiska statliga militanter, som de 11.000 människor som nyligen jagades ut ur Palmyra i maj.
Experter beskriver den dagliga existensen av dessa internflyktingar som en dold skärselden.
Många kommer att leva i provisoriska skyddsrum. De kanske inte har tillgång till grundläggande bekvämligheter som rent vatten eller elektricitet.
När det gäller sjukvård kommer detta också att bli ojämnt - Världshälsoorganisationen beräknar att 57 procent av Syriens sjukhus nu är ur funktion.
Men att hjälpa de som är kvar i Syrien är fortfarande den svåraste uppgiften för alla ledare i världen.
– Jag tycker att vi använder mycket energi till att prata om att lösa flyktingkrisen, men mycket mindre fokus på att hitta en lösning på själva konflikten, säger Hansen.
"Vi måste hitta ett sätt att stoppa striderna."
För dem som har följt fasorna i den syriska konflikten sedan den började är det ingen mening med att bara hjälpa dem som har rymt utomlands eftersom – liksom familjen Kurdi – dagens "internt fördrivna person" kommer att vara morgondagens flykting.
Det kanske mest nyktra med bilderna av syriska flyktingar som anländer till Europa är att de bara är toppen av isberget.