Föra samman de stora influenser som formade stadens kulturella produktion Beirut-baserade curator och designer Rana Salam belyser effekterna av yttre krig och civila konflikter på design med en insiders öga för detaljer.
Det franska mandatet upphörde 1943, efter 23 år av kolonialt styre, och infördes i den nya republiken. Men det var på 1950-talet som arkitektur, inredning och produktdesign blomstrade med europeiska och arabiska influenser. Den ekonomiska betoningen skiftade från jordbruk till industri, turism och handel, vilket skapade en ny skyline, och ökad konsumtion uppmuntrade varumärkesreklam.
En 1960-talsaffisch (bildad) för Middle East Airlines, Libanons nationella flygbolag, som började flyga de nyförmögna till internationella destinationer. Den franskdesignade affischen antyder att den är gjord av mosaik medan den framträder modern, och designern Jacques Auric - även ansvarig för de skapande ikoniska franska cigarettpaket - trollade upp affischer till destinationer utanför den närmaste regionen.
Butiken L'Artisan du Liban et L'Orient öppnade sina dörrar i slutet av 1967 och var ett svar från El Khoury, hustru till en framstående arkitekt, på nederlagets trauma under kriget mellan araber och israeler 1967. Förlusten urholkade förtroendet och gjorde ett djupt intryck på det arabiska psyket. Att modernisera förbisedda lokala hantverk och sälja dem i en chic miljö kan tolkas som en handling av kulturell aktivism. Det mildrade förödmjukelsen av det militära nederlaget för medelklassen, som lockades till den nya arabiska estetiken och till idén om patriotism genom etisk konsumism.
Önskan att skapa en samtida islamisk arkitektur markerade arkitekten Assem Salams tidiga karriär som reaktion på 1967 års krig. Tillsammans med Pierre Khoury kände han att byggandet av specifikt libanesiska-arabiska religiösa byggnader skulle återuppliva andar krossade av nederlaget och utformade Khashoggi moskén (bilden ovan). Efter inbördeskriget grundade han en förening för bevarande av historiska byggnader för att sakta ner farten för att rekonstruera Beirut till priset av kulturarvet.
Den nattklubb som kallas B 018 ritades av Bernard Khoury 1998 i Quarantaine, Beirut grannskapet som såg några av de värsta grymheterna under konflikten. Det har sina rötter på 1980-talet i det tjocka inbördeskriget när sammankomster hölls på en halvhemlig platskod vid namn B 018.
Det cirkulära locket som täcker den underjordiska klubben ser ut som en helikopterlandningsplatta från ovan. Locket kan också höjas avslöjande aktivitet nedan. Khoury hävdar att i avsaknad av offentliga utrymmen ovan jord var hans klubb inte avsedd för underhållning utan för att föra människor samman för terapi.
Ägget, en ärrad påminnelse om inbördeskriget, står nära Martyrs Square. Det var ursprungligen planerat att bli en biograf i hjärtat av det största fritids- och shoppingkomplexet i Mellanöstern, en del av en modernistisk, avantgardistisk arkitektonisk rörelse, men det var oavslutat när inbördeskriget bröt ut 1975. Kraftiga strider runt byggnaden lämnade byggnaden pock-märkta men fortfarande stående. Den här ikoniska byggnaden är ibland värd för kulturella evenemang.
Basilikan av katedralen i Harissa, designad av Pierre Khoury, är avbildad högst upp på sidan. Den står på en kulle med utsikt över en vik, bredvid en viktig libanesisk kristen pilgrimsfärdsplats. Den anmärkningsvärda religiösa byggnaden utformades med tanken att skapa en starkare kristen identitet efter kriget 1967.
Huvudutställningen på årets Dubai Design Week, Iconic City: Brilliant Beirut, presenterar en smart bild av den libanesiska huvudstadens designutveckling från 1950 fram till idag.