支努干人

title: 历史文化.
content: 支努干人相对稳定地定居并占据了传统的部落地理区域,他们在那里捕猎和捕捞;鲑鱼是他们的惯常食物。妇女亦采集和加工很多果实、种子、根部和其他食物。他们是一个阶级制的社会。上级阶层包括萨满、战士和成功商人。他们是社会一小撮人,相比起一众平民百姓。 高级种姓的人会施行阶级歧视,限制与平民的接触,禁止不同阶级的儿童一起玩。  有部分支努干人是有奴隶制的,是从太平洋西北地区最北面的部族传入。他们从战俘中挑选奴隶,并用他们代表他们的主人进行盗窃活动。后者会避免这种行为,因为这就不配高地位。 有些支努干部落的精英会有平头的习俗,与中国的“睡平头”不同,这是身份地位的象征。他们让三个月大的新生儿绑在木板之类的硬物上,维持到大约一岁大。这些平头人在社会上高等于圆头人,并且会拒绝让特征类似的人成为奴隶,从而加强了圆头与奴役的联系。支努干人被在该地区的早期白人探险家俗称为“平头印第安人”。  居住在太平洋海岸附近的支努干人是技术高超的马鹿猎人和渔夫。最受欢迎的鱼是鲑鱼。或者是因为这种定居的生活方式,支努干人和其他岸边的部落较少牵涉土地冲突,因为他们不会迁移穿越互相的领土,而且他们的天然资源很丰富。支努干人以众多定居部落的方式居住于长屋里。里面住了超过50人,以极其庞大的亲属圈子维系。他们的长屋是用红杉树制成的木板制成的。这些房屋宽约20-60英尺,长50-150英尺。
title: 今日.
content: 支努干人长期生活在哥伦比亚河下游地区。他们在20世纪进行重组,设立了选举制政府和恢复部落文化。他们首先于20世纪后期寻求联邦承认,因为这可以提供更好的教育和福利。内政部的印第安事务局于1997年拒绝了他们的申请。自20世纪末,支努干印第安国就一直尝试获得正式承认,进行研究和制作文件来显示其历史。他们在政府和历史记录中被提及,但从未与政府签订过关于割让土地和建立保留地的条约,这意味着自动承认。  2001年,美国内政部按照与其他获承认部落在谈判中形成的规则,承认由Cathlamet、Clatsop、Lower Chinook、Wahkiakum和Willapa民族组成的支努干印第安国。该部落记录了他们社会在哥伦比亚河下游的延续性。这项承认是在比尔·克林顿任期最后一个月颁布。获道斯法案到华盛顿州格雷斯港县的一个木材丰富的保护区后,昆诺特人在2001年8月提交支努干人的承认,这个问题由新一届政府处理。  在总统乔治·布什当选后,他的新政治任命人员回顾了支努干人的材料。2002年,他极其罕见地撤销了对支努干人和其他两个于上届政府获承认的部落的承认。在来自华盛顿的第三届国会选区的布莱恩·巴尔德的努力下,在2011年通过立法以实现对部落的认可并未获得成功。美国地方法院法官罗纳德·莱顿(Ronald B. Leighton)在2017年底提起诉讼时作出裁决,裁定只能从国会和其他政府部门获得联邦承认,但在很大程度上支持部落;莱顿否认了内政部关于驳回此案的八项索赔中的七项,其中包括对2015年禁止部落再次寻求承认的规则提出挑战。  支努干印第安国的办事处位于华盛顿州中央湾。该部落在华盛顿州里奇菲尔德的平房里举行年度冬季聚会。它还在哥伦比亚河北岸的支努干角(哥伦比亚堡)举行了年度第一次鲑鱼仪式。
title: 支努干人列表.
content: 讲支努干语的群体包括:  在21世纪,大多数的支努干人都住在华盛顿州西南部的市镇中央湾、支努干 (华盛顿州)和伊尔沃科,以及俄勒冈州阿斯托利亚。
title: 延伸阅读.
content: "Chinookan Peoples of the Lower Columbia" Published by University of Washington Press, 2013 - ]

Summary: 支努干人(英语:Chinookan peoples),又译切努克人、奇努克人,包括了多个使用支努干语的美国太平洋西北海岸的原住民族。这些讲支努干语的人定居于哥伦比亚河中下游,从河的峡谷(今日达尔斯 (俄勒冈州)附近)沿着下游(西方)去到河口,以及沿着海岸的相邻部分,南逢今日俄勒冈州Tillamook Head,北达华盛顿州西南的威拉帕湾。1805年,路易斯与克拉克的远征队在哥伦比亚河下游与支努干人发生接触。这里有很多理论关于“支努干”(Chinook)之名的来源。部分人说它来自奇黑利斯人的"Tsinúk",即是“吃鱼的人”。它亦可以指“强大的战士”。

Činukové: Jako Činukové jsou označování příslušníci indiánského kmene, kteří žili na severozápadě Spojených států. Činukové žili na relativně malém území podél řeky Columbia v místech, kde se nachází dnešní státy Oregon a Washington. V roce 1805 se s nimi střetla Expedice Lewise a Clarka. Počet registrovaných Činuků je přes dva tisíce, většinou žijí v rezervaci ve státě Washngton. Většinou hovoří již pouze anglicky a nikoli svým jazykem, náležejícím do jazykové rodiny penutia (je příbuzný jazykům kalifornských indiánů). Činukové patří mezi indiánské kmeny severozápadního pobřeží. Živili se převážně rybolovem (hlavně lovem lososů), ale také sběrem jedlých rostlin, lov byl méně významný. Jejich společnost byla matrilineární. Žili v osadách, tvořených velkými prkennými domy, které však, na rozdíl od severněji žijících kmenů (Sališové, Kvakiutlové, Tlingitové), nezdobili totemovými sloupy. Z řemesel bylo významné tkaní a řezbářství, zejména výroba velkých kánoí. Prosluli také jako obchodníci, kteří organizovali směnný obchod v celé oblasti severozápadního pobřeží Ameriky. Platidlem byly většinou ulity ušní a kelnatek, ale také měděné destičky, mezi obchodním artiklem se vyskytovaly kožešiny, tkané přehozy (tzv. čilaktské pokrývky), dlabané kánoe, rybí tuk, ale i otroci). K obchodním účelům byl v 18. a 19. stol. používán zvláštní jazyk, tzv. činucký žargon, založený na bázi činuckého jazyka, ale ovlivněný také jazykyk sousedních kmenů, angličtinou a francouzštinou. Z činuckého jazyka pochází např. slovo potlač, rituál, spojený s rozdílením darů, který byl rozšířený u všech severozápadních indiánů.