Při mluvení si dejte načas a udržujte hlas klidný a nepřerušovaný. Věty rozvíjejte více než je obvyklé. Zkuste si představit, že se snažíte uklidnit vyděšenou nebo úzkostnou osobu a přizpůsobte tomu hlas. Tento tón udržujte po celou dobu sezení. Mezi vhodné věty, které do své řeči můžete zařadit, patří například:  "Nech se unášet mým hlasem a přijmi instrukce, po kterých tak toužíš." "Jsi v naprostém bezpečí, všechno je tu klidné a mírumilovné. Pohodlně se zanoř do křesla a hluboce relaxuj." "Oči ti těžknou a zavírají se. Uvolni svaly a nech své tělo přirozeně padat. Nasloucháš svému tělu i mému hlasu a začínáš se uklidňovat." "Celou situaci máš naprosto pod kontrolou. Akceptuj pouze ty instrukce, které chceš a které pro tebe mají význam." Snažte se ho uvést do stavu hlubokých, organizovaných nádechů a výdechů. Tento stav můžete navodit sjednocením jeho a vašeho dýchání. Měli byste mluvit konkrétně: "Zhluboka se nadechni a naplň svou hruď a plíce vzduchem," v tuto chvíli se sami nadechujte a pokračujte výdechem se slovy "pomalu vydechuj, nech poklesnout hrudník a úplně vyprázdni plíce". Soustředěné dýchání přivede kyslík do mozku a hypnotizovaný se může zaměřit na jiné myšlenky než jen na samotnou hypnózu, stres a okolní prostředí. To může být třeba vaše čelo (pokud sedíte přímo naproti) nebo nějaký tlumeně osvětlený objekt. Zadejte jim, aby si sami vybrali objekt podle svého uvážení a zaměřili na něj svůj zrak. Odtud pochází běžný stereotyp o hodinkách, houpajících se na řetízku. Tak malý předmět je totiž obvykle nerušivý a dá se na něj velmi dobře zaměřit pozornost. Pokud se hypnotizovaný cítí dostatečně pohodlně a zavírají se mu oči, nechte ho.  Všímejte si čas od času jeho očí. Pokud má roztěkaný pohled, usměrněte ho. "Chci, abys svou pozornost zaměřil na obraz, který visí na zdi" nebo "Zkus se zaměřit na místo mezi mým obočím." Řekněte mu "Oči jsou klidné, víčka ti těžknou a padají." Chcete-li, aby svou pozornost zaměřil na vás, musíte zůstat v relativním klidu. Jakmile se relativně uklidnil a pravidelně dýchá napojený na váš hlas, požádejte ho, aby uvolnil svá chodidla a prsty na nohou. Potřebujete, aby svou pozornost zaměřil pouze na uvolňování těchto svalů a následně se přesunul k lýtkům. Požádejte ho o uvolnění spodní části nohou a pokračujte až k obličejovým svalům. Přes obličej můžete přejít dozadu na krk, záda, ramena, paže a prsty.  Nepospíchejte a dejte si záležet na pomalém a klidném hlasu. Pokud je subjekt nervózní nebo nedostatečně uvolněný, zpomalte a celý proces opakujte pozpátku. "Uvolni svá chodidla a kotníky. Soustřeď se na to, jak se tvé svaly zlehčují a povolují, aniž by ses o to snažil." Jeho pozornost usměrňujte svými instrukcemi. Neustále ho přesvědčujte, že se cítí klidně a uvolněně. K dispozici máte spoustu možností, které můžete během hypnózy říkat, abyste subjekt nechali ponořit co nejvíc do vlastní osoby, zatímco se soustředí na relaxaci prostřednictvím pravidelných nádechů a výdechů.  "Cítíš jak ti těžknou víčka. Nech je pomalu spadnout." "Nech se vtáhnout hlouběji a hlouběji do klidného, uvolněného transu." "Cítíš se naprosto uvolněný. Cítíš, jak na tebe dopadá těžký pocit uvolnění. Společně s mým hlasem bude tento pocit stále silnější a silnější, dokud tě nepřivede do hlubokého stavu naprosté relaxace." Několikrát opakujte své příkazy, asi tak, jako by to byl refrén vaší oblíbené písničky, dokud subjekt nevykazuje známky naprostého uvolnění. V jeho očích hledejte stopy napětí (pohybují se prudce?), kontrolujte chodidla a prsty (klepají jimi nebo houpají?) a všímejte si dýchání (je mělké a nepravidelné?). Během toho neustále pracujte na relaxačních technikách, vedoucích k uvolnění a relaxaci.  "Každým slovem, které pronesu, se rychleji a hlouběji, rychleji a hlouběji, noříš do klidného stavu naprostého uvolnění." "Noříš se a padáš hlouběji. Noříš se a padáš hlouběji. Noříš se a padáš hlouběji. Noříš se a padáš do úplné relaxace." "Čím hlouběji se propadáš, tím větší hlubina se před tebou otevírá. Čím hlouběji se propadáš, tím hlouběji chceš padat a tím více si celou zkušenost užíváš." " Tuto techniku používají jak hypnoterapeuti, tak osoby, které provozují hypnózu sami na sobě, aby dosáhli hlubokého transu. Řekněte hypnotizovanému, aby si představil sám sebe, jak stojí v teplé, tiché místnosti na vrcholu dlouhého schodiště. Každý krok dolů přinese hlubší a hlubší průnik do jeho vlastní mysli. Během jeho klesání proneste, že musí sejít ještě deset schodů a vy ho jimi provedete.  "Sejdi jeden schod a vnímej, jak se propadáš hlouběji do klidného stavu. Každý schod je krok dále do tvého podvědomí. Sejdi z druhého schodu a opět se noříš hlouběji do klidu. Po dosažení třetího schodu ucítíš, jak tvé tělo začíná blaženě odplouvat... atd." Nápomocné může být také vnuknutí představy dveří na konci schodiště, které vedou ke stavu naprostého uvolnění.
Mluvte pomalu hlubokým a uklidňujícím hlasem. Řekněte hypnotizovanému, aby se soustředil na pravidelné, hluboké dýchání. Zaměřte pozornost subjektu na fixní bod. Uvolněte hypnotizovanému všechny části těla, jednu po druhé. Povzbuzujte v hyponotizovaném pocity klidu. Využijte dýchání a řeč těla subjektu k vedení jeho mentálního stavu. Přiveďte subjekt k "hypnotickému schodišti.
Mluvte pomalu hlubokým a uklidňujícím hlasem. Řekněte hypnotizovanému, aby se soustředil na pravidelné, hluboké dýchání. Zaměřte pozornost subjektu na fixní bod. Uvolněte hypnotizovanému všechny části těla, jednu po druhé. Povzbuzujte v hyponotizovaném pocity klidu. Využijte dýchání a řeč těla subjektu k vedení jeho mentálního stavu. Přiveďte subjekt k "hypnotickému schodišti.