Snažte se psát poutavě, aby se vaši čtenáři pohroužili do vašeho textu. Ponořte je do svého psaní, aby knihu nechtěli nikdy odložit a těšili se na vaši příští knihu. Zde jsou techniky, které vám s tím pomohou:   Smysly: Svět vnímáme pomocí smyslů. Dobře napsaná práce čtenářům umožní vidět, slyšet, dotýkat se, cítit i ochutnat to, o čem píšete. Konkrétní detaily: Tyto typy detailů poskytují konkrétní pochopení toho, co se v knize děje. Místo obecných popisů „byla hezká“ pište konkrétně – „měla dlouhé zlaté vlasy, ve kterých měla zapletené kopretiny“. Pokud se specializujete na nějakou oblast, měli byste psát hlavně o ní. Pokud víte, že je pro vaši práci důležitý nějaký detail, zjistěte si co nejvíce informací. Použijte Google, nebo se někoho zeptejte. Čím více toho budete vědět o dané situaci, místě nebo osobě, tím realističtější vaše psaní bude. Někdy je nejlepší napsat příběh lineárně – začátek, vyvrcholení a rozuzlení, ale existuje mnohem více způsobů, jak příběh rozepsat. Můžete psát třeba tak, že příběh začne přímo uprostřed důležitých událostí, nebo můžete psát retrospektivně. Vyberte si strukturu podle toho, jak chcete příběh čtenářům podat. Existuje 9 různých úhlů pohledu. Tři hlavní kategorie jsou 1., 2. a 3. osoba. Zamyslete se nad tím, kolik informací chcete čtenářům poskytnout a jaký vztah chcete vytvořit mezi nimi a postavami v knize:   1. osoba – „já“  zapojený – vypravěč je postavou v knize oddělený – vypravěč nevypráví svůj vlastní příběh, ale vypráví příběh jiné postavy množný (my) – kolektivní vyprávění, většinou skupina lidí   2. osoba – „vy“  inverzní – vypravěč o sobě mluví jako o spisovateli a někdy se také například #**distancuje od nevhodných myšlenek/vzpomínek vy – postava, má jedinečné vlastnosti vy – přímé oslovení čtenáře vy – čtenář je aktivní postavou v příběhu   3. osoba – jméno postavy  vševědoucí – vypravěč ví všechno a má možnost soudit události a postavy v příběhu omezený – tomuto úhlu pohledu něco chybí, je jako okno, které je omezeno myšlenkami a pocity postav (Harry Potter je omezen Harryho myšlenkami a pocity) přímý pozorovatel – vypravěč vypráví to, co se děje, ale nedokáže odhalit pocity a myšlenky postav moucha na zdi – vypravěč je jakýmsi tichým pozorovatelem, sleduje situaci zpovzdálí, ale není zasvěcen do všeho, protože jeho informace jsou omezeny tím, že situaci sleduje „ze zdi“
Upoutejte čtenáře. Pište o tom, o čem toho hodně víte. Zamyslete se nad strukturou. Určete si, z jakého pohledu budete příběh vyprávět.
Upoutejte čtenáře. Pište o tom, o čem toho hodně víte. Zamyslete se nad strukturou. Určete si, z jakého pohledu budete příběh vyprávět.