Jedním z nejlepších způsobů, jak se naučit číst rychleji, je projít si text ještě dříve, než se pustíte do čtení. Pomůže vám to získat představu o tom, o čem text pojednává a zjistit, zda vůbec stojí za to si ho číst celý.   Zkuste si přečíst celý první odstavec, první větu každého následujícího odstavce a celý poslední odstavec. Mezitím se dívejte na zvýrazněné části textu, nadpisy a odrážky. Nebudete sice znát žádné detaily, ale pomůže vám to identifikovat ty nejdůležitější části textu, ke kterým se budete moci vrátit a zjistit, které části budete moci jen zběžně pročíst. Tato technika se hodí pro dlouhé a složité texty a pomůže vám zjistit, o čem budete číst. Tato technika zahrnuje rychlé pročtení celého textu a nalezení klíčových slov. Tímto způsobem získáte základní představu o tom, o čem textu bude a nebudete muset marnit čas tím, že ho budete celý pročítat.   Například u věty „zlý lev se kradmo plížil k nic netušící oběti – antilopě“ není nutné číst všechna slova, abyste pochopili její význam. Když text jen zběžně pročtete, pochopíte z toho „lev – ulovil – antilopu“, což má v podstatě stejný význam. Tímto způsobem můžete zkrátit čas čtení až o polovinu, aniž byste museli obětovat porozumění textu. Tato technika je nejlepší pro krátké a jednoduché texty, jako jsou například časopisy nebo novinové články. Pokud si čtete nějaký článek, knihu, nebo text pouze za účelem získání nových informací, tato technika se vám bude hodit a to hlavně v případě, že si čtete o něčem, co už znáte.   Literatura faktu se často opakuje a obsahuje dlouhé vysvětlovací pasáže. Pokud už znáte základní koncept, nemusíte si pročítat každý řádek každého odstavce. I tato technika je skvělá pro časopisové a novinové články – pokud chcete získat pouze základní přehled obsahu článku, přečtěte si pouze první a poslední větu odstavce a zjistíte spoustu důležitých informací. Pokud se snažíte číst rychleji, měli byste si zvyknout přeskakovat informace, které už znáte a části textu, které vám neposkytnou žádnou hodnotu.   Můžete se rozhodnout, které sekce stojí za to přečíst tak, že si nejprve celý text rychle projdete a budete hledat klíčová slova, nebo si přečtete první a poslední větu každého odstavte. Získáte tak představu o tom, které části textu stojí za to číst. To samé platí i pro části textu, které vás nezajímají. Pokud si čtete například nějakou historickou knihu, je v pořádku přeskakovat části, které vás nezajímají. Možná jste jako čtenář zásadně proti tomu, ale uvědomte si, že vám to ušetří čas a budete si moci číst o tom, co vás opravdu zajímá. Neměli byste mít špatný pocit ani z toho, když odložíte knihu, která vás vůbec nebaví. Mnoho knih je špatně napsáno, nebo nedokážou správně předat informace a myšlenky. Zkuste si přečíst 10% knihy a když vás to nebude vůbec bavit, odložte ji a vezměte si jinou. Ušetří vám to spoustu času. Jedním z hlavních problémů, kterým lidé při čtení čelí, je to, že mají problém absorbovat všechny informace, na které narazí. Řešením tohoto problému je snažit se více soustředit, ale existuje několik konkrétnějších metod.   Spojte si koncepty z knihy s tím, co už znáte. Když si spojíte složitější myšlenky z knih s osobními zkušenostmi, vzpomínkami nebo pocity, budete schopni informace snáze zpracovat. Jako jednoduchý příklad poslouží například francouzské slovo heurex (což znamená šťastný) – spojte si ho s nějakou příjemnou vzpomínkou a snáze si ho zapamatujete. Zvýrazněte si důležité informace a pište si shrnutí. Při čtení používejte zvýrazňovač a označujte si důležité koncepty a myšlenky. Až si text dočtete, vraťte se zpět k těmto zvýrazněným částem a napište si shrnutí knihy o 200-300 slovech. Když to budete dělat pravidelně, budete mít za nějaký čas databázi shrnutí každé knihy, kterou jste četli a pomůže vám to snáze si vybavit, o čem který text byl.
Nejprve si materiál zběžně projděte. Najděte si klíčová slova. Přečtěte si první a poslední větu každého odstavce. Přeskakujte části, které už znáte. Zachovejte ty nejdůležitější informace.
Nejprve si materiál zběžně projděte. Najděte si klíčová slova. Přečtěte si první a poslední větu každého odstavce. Přeskakujte části, které už znáte. Zachovejte ty nejdůležitější informace.