Nestůjte výš a nenaklánějte se nad tím druhým. Tím byste mezi sebou vytvořili nerovný vztah a problém by nabral větších rozměrů. Pokud ten druhý sedí, měli byste také sedět. Dejte tomu druhému příležitost, aby řekl, co si myslí. Než začnete mluvit, počkejte, až řekne vše, co měl na srdci. Nekřičte a nikoho neobviňujte. Můžete říct například: „Pokud tomu dobře rozumím, myslíš si, že...“ Pokud ten druhý odejde, nepronásledujte ho. Dejte mu čas, aby se uklidnil a promluvte si o tom později. To by mohlo způsobit daleko větší problém. Někdy budete muset souhlasit a jít dál. Když vyjadřujete své obavy, snažte se začínat všechny věty slovem „já“ a jasně sdělit, jak se cítíte. Díky tomu bude ten druhý ochotnější vám naslouchat. Místo abyste říkali „Jsi hrozně nezodpovědný,“ řekněte „Mám pocit, že je tvoje nezodpovědnost pro mě velkým problémem.“
Zajistěte, abyste si byli oba rovni. Naslouchejte druhé straně. Mluvte klidně a pomalu. Dejte tomu druhému najevo, že jste poslouchali, co vám říkal. Nesnažte se hádku ukončit za každou cenu. Nesnažte se mít poslední slovo. Mluvte v první osobě.
Zajistěte, abyste si byli oba rovni. Naslouchejte druhé straně. Mluvte klidně a pomalu. Dejte tomu druhému najevo, že jste poslouchali, co vám říkal. Nesnažte se hádku ukončit za každou cenu. Nesnažte se mít poslední slovo. Mluvte v první osobě.