Pravděpodobně se nenaučíte projevovat své potřeby a postavit se za sebe přes noc. Budete si to muset natrénovat v uvolněných situacích ještě dříve, než se postavíte někomu, kdo nad vámi má autoritu, nebo je pro vás důležitý (například šéf, nebo partner).  Pokud vás například kolega požádá, abyste mu přinesli kávu vždy, když jdete do kavárny, ale nikdy vám za to nezaplatí, měli byste mu připomenout, že vám dluží peníze, až bude příště chtít kávu. Nemusíte ho urážet, ani se chovat agresivně – stačí, když mu přátelsky, ale jasně dáte najevo, že by vám měl zaplatit: „Chceš mi zaplatit svoji kávu teď, nebo mám koupit obě a příště budeš platit ty?“ Pokud máte pocit, že vás ostatní lidé berou jako samozřejmost, musíte jim to dát najevo. Neměli byste to ale dělat tak, že k nim přijdete a řeknete jim: „Bereš mě jako samozřejmost.“ Útoky a obviňování většinou zničí šance na úspěšnou komunikaci a mohou zhoršit již špatnou situaci.  Používejte místo nich jednoduchá tvrzení, kterými vysvětlíte svoji nespokojenost.   Zachovejte klid. Možná cítíte vztek, pohrdání, nebo frustraci, ale je důležité tyto pocity udržet pod kontrolou. Pravděpodobně v sobě máte spoustu negativních emocí, ale měli byste se zaměřit na to, abyste je dali najevo klidně a ukázali, že nejste nestabilní a nemáte důvod toho druhého zbytečně napadat. Držte se první osoby. Je snadné začít toho druhého obviňovat a říkat mu „kvůli tobě se cítím špatně,“ nebo „chováš se jako idiot.“ To by vám ovšem nepomohlo. Raději klidně vysvětlete, jak se cítíte a mluvte vždy v první osobě: „Mám pocit,“ „Chci,“ „Udělám,“ nebo „Odteď budu...“  Pokud máte pocit, že když si stanovíte hranice, bude to vypadat, že nemáte zájem tomu druhému pomoci, můžete mu v klidu vysvětlit svoji situaci. Pokud vás kolega požádá o pomoc, řekněte mu: „Rád bych ti s svým projektem pomohl, ale dnes má můj syn klavírní koncert a nerad bych to zmeškal.“ Dáte tím najevo, že vám na tom druhém záleží, ale zároveň nebudete muset jeho požadavek přijmout.   Neodměňujte nepřátelskost a manipulaci pozitivními důsledky. „Nastavit druhou tvář,“ když vás někdo využívá, je v podstatě potvrzením toho, že takové chování přijímáte. Vyjádřete raději svůj nesouhlas s chováním toho druhého. Ostatní lidé si možná ani neuvědomují, že vás berou jako samozřejmost. Ve většině případů se budou snažit situaci napravit, jakmile jim o tom řeknete, ale je skutečně možné, že to sami nevědí. Řekněte tomu druhému, jak by podle vás bylo nejvhodnější situaci vyřešit, abyste měli z vašeho vztahu oba pozitivní pocit.   Pokud máte například pocit, že vás lidé berou jako samozřejmost, protože neuznali váš příspěvek ve skupinovém projektu, vysvětlete svému šéfovi, jak může situaci napravit: „Byl jsem jediný, kdo za ten velký projekt nedostal žádné zásluhy. Měl jsem pocit, že si mé práce nikdo necení. V budoucnu bych byl rád, kdybyste uváděli pod projektem jména všech, kteří se na něm podíleli.“ Další příklad: pokud máte pocit, že váš partner bere vaši lásku jako samozřejmost, protože nevyjadřuje své city dost jasně, řekněte mu, co může udělat pro to, abyste se cítili milovaní. Můžete říct třeba: „Vím, že tě čokolády a květiny nezajímají, ale rád bych, abys mi čas od času vyjádřil své city. I obyčejná SMS zpráva během dne by mi udělala velkou radost.“ Nemusíte se s lidmi hádat, abyste se za sebe postavili a nemusíte ani předstírat, že se chováte zle, když odmítáte jejich požadavky. Když dáte najevo, že vám záleží na pocitech ostatních lidí, zbavíte se napětí v nepříjemných situacích a zajistíte, že budou ochotnější vám naslouchat a vyslechnout si vaše obavy.  Pokud například váš partner nikdy neumývá nádobí a nepere, začněte to s ním řešit empaticky: „Vím, že ti na mně záleží, ale když musím vždy uklízet jen já, mám pocit, že jsem spíše hospodyně, než tvoje partnerka. Byla bych ráda, kdybys mi pomáhal – můžeme se střídat, nebo můžeme dělat vše společně.“ Je dobré si natrénovat to, co chcete tomu druhému říct. Napište si situaci nebo chování, které vám vadí a popište, jakou změnu byste rádi viděli.  Nemusíte si to zapamatovávat doslova – jde o to, abyste byli schopni to bez problémů vyjádřit při rozhovoru s tím druhým.   Příklad: představte si, že máte kamaráda, který vám neustále na poslední chvíli ruší domluvené plány. Máte pocit, že vás bere jako samozřejmost, protože nerespektuje váš čas. Můžete mu říct například:  „Chtěl bych si s tebou promluvit o něčem, co mě trápí. Často se domlouváme, že spolu něco podnikneme a ty to na poslední chvíli zrušíš. Už mě to frustruje, protože většinou nemůžu takhle narychlo vymyslet žádné jiné plány. Mám pocit, že můj čas bereš jako samozřejmost, protože jsem ti vždy k dispozici, když mi zavoláš. Někdy mám dokonce pocit, že mi schůzky rušíš, protože se mnou ve skutečnosti nechceš trávit čas. Až se příště na něčem domluvíme, rád bych, aby sis to napsal do kalendáře a nedomlouval si na tu dobu nic jiného a pokud to musíš opravdu zrušit, ocenil bych, kdybys mi to dal vědět dříve, než několik minut před dohodnutým setkáním.“ Další příklad: „Sophie, rád bych s tebou probral něco ohledně hlídání dětí. Před několika dny jsi mne požádala, zda bych ti mohla pohlídat syna a já jsem souhlasila, protože si vážím našeho přátelství a chci, abys věděla, že jsem ti vždy k dispozici. Už jsem ti ale tento měsíc hlídala děti několikrát a začínám mít pocit, že sis na to trochu zvykla. Ráda bych, kdybys někdy požádala o pomoc také někoho jiného a ne jen mě.“ Je důležité ujistit se, že vaše slova a chování souhlasí, abyste tomu druhému nevysílali zmatené signály. Pokud chcete říct ne, nebo stanovit nějaké hranice, musíte mít asertivní řeč těla, abyste tomu druhému dali jasně najevo, že to myslíte skutečně vážně.  Stůjte rovně a dívejte se tomu druhému do očí. Stůjte čelem k němu. Mluvte pevně, ale slušně. Neměli byste křičet, aby vás bylo slyšet. Nevrťte se, nehihňejte se a nedělejte obličeje. Tyto věci sice mohou působit jako zjemnění situace, ale ve skutečnosti jimi dáte najevo, že říkáte něco jiného, než co si myslíte. Ujasněte si, že když řeknete „ne,“ skutečně to tak myslíte. Nepodléhejte manipulacím, nebo pokusům vzbudit ve vás pocity viny. Lidé možná budou vaše hranice ze začátku testovat, zejména pokud jste jim v minulosti vždy vyhověli. Buďte vytrvalí a slušní a udržte si své hranice.   Dejte si pozor, abyste nepůsobili příliš agresivně kvůli tomu, že se budete ospravedlňovat. Příliš mnoho vysvětlování a trvání na vlastním pohledu na věc by mohlo působit arogantně.   Pokud si váš soused například stále půjčuje nějaké nářadí, ale často ho nevrací, nemusíte k němu mít dlouhý projev o svých osobních právech, až jeho požadavek budete příště odmítat. Slušně mu řekněte, že mu nechcete nic půjčit, dokud vám nevrátí to, co si od vás již vypůjčil.
Začněte zvolna. Buďte přímí. Nabídněte tomu druhému způsob, jak daný problém vyřešit. Komunikujte s ostatními empaticky. Vyzkoušejte si to, co chcete říct. Využívejte asertivní řeč těla. Buďte konzistentní.
Začněte zvolna. Buďte přímí. Nabídněte tomu druhému způsob, jak daný problém vyřešit. Komunikujte s ostatními empaticky. Vyzkoušejte si to, co chcete říct. Využívejte asertivní řeč těla. Buďte konzistentní.