Nastavte pravidla, která platí pro každého úspěšného a šťastného člověka – ne modelová pravidla dokonalého člověka. Je důležité určit taková pravidla, která dítěti pomohou vyrůst v zodpovědného člověka, ale zároveň nejsou tak přísná, aby si dítě myslelo, že ať udělá cokoli, bude to špatně. V ideálním případě by vás dítě mělo milovat více, než bát se vašich pravidel.    Jasně svá pravidla sdělte. Děti by měly být seznámeny s důsledky svých činů. Když je potrestáte, ujistěte se, že dobře rozumí tomu, proč se to stalo a jakou chybu udělaly. Když jim nedokážete sdělit důvod trestu, potom bude celý trest úplně zbytečný. Ujistěte se, že jsou vaše pravidla nejen rozumná, ale že je také rozumně prosazujete. Vyhněte se příliš tvrdým trestům. Tvrdé tresty za malé prohřešky a fyzické tresty vašemu dítěti ublíží. Je důležité snažit se být klidní a rozumní jak při vysvětlování pravidel, tak při provádění trestů. Měli byste chtít, aby vás vaše děti braly vážně, ne aby se vás bály. Je jasné, že to není jednoduché, zejména pokud se vaše děti chovají nezvladatelně, ale jakmile budete mít pocit, že zvýšíte hlas nebo vám ujedou nervy, dejte si pauzu a na chvíli odejděte načerpat síly.  Všichni ztrácíme hlavu a někdy se máme pocit, že nad věcmi nemáme kontrolu. Pokud řeknete něco, čeho budete litovat, měli byste se dětem omluvit a dát najevo, že jste udělali chybu. Když se budete chovat, jako kdyby bylo vaše chování normální, vaše děti se tak začnou chovat také. Je důležité prosazovat stále stejná pravidla a odolávat pokusům vašich dětí vás zmanipulovat. Když vaše dítě udělá něco, co nemělo a vy ho nepotrestáte, bude si myslet, že to může udělat znovu. Pokud mu někdy něco dovolíte a řeknete: „Dobře, ale jen pro jednou...“, budete muset zapracovat na nových pravidlech a vaše děti už je nebudou chtít dodržovat.  Když budou mít vaše děti pocit, že mohou pravidla porušovat, nebudou je vůbec dodržovat. Pokud vychováváte děti s partnerem, je důležité zajistit, abyste oba vyžadovali stejná pravidla – musíte oba odpovídat „ano“ nebo „ne“ na stejné otázky. Když budou děti vědět, že jim matka dovolí vše a otec naopak vše zakáže, budou si myslet, že je jeden z rodičů „lepší“, nebo snáze zmanipulovatelný. Měli by vědět, že vy i druhý rodič máte na vše stejný názor, takže by vás měly brát jako jednotku. Když to tak nebude, budete mít problém, protože se s partnerem nebudete schopni shodnout na tom, jak byste měli děti vychovávat.    Neznamená to, že byste se měli shodnout vždy na všem. Znamená to ale to, že byste měli společně pracovat na řešení problémů, místo abyste šli s partnerem proti sobě. Nikdy byste se s partnerem neměli hádat před dětmi. Pokud děti spí, hádejte se potichu. Děti se hádek rodičů bojí a cítí se nejistě. Kromě toho se děti takto naučí hádat se spolu navzájem. Ukažte jim, že když spolu lidé nesouhlasí, mohou své problémy řešit v klidu. Vaše děti by měly mít pocit, že žijí v logickém řádu a že je váš rodinný život v pořádku. Budou se pak cítit bezpečně a budou šťastné jak doma, tak mimo domov. Zde je několik tipů:   Určete přesné hranice, jako například dobu, kdy se chodí spát, nebo domácí vězení za prohřešky, aby děti věděly, že jsou něčím omezeny. Dáváte jim tím vlastně pocit lásky a péče. Je možné, že se vám budou snažit tyto hranice vymluvit, ale uvnitř si budou užívat to, že je rodiče milují a záleží jim na nich. Podporujte zodpovědnost svých dětí tím, že jim budete ukládat domácí práce a úkoly a budete je za jejich splnění odměňovat (penězi, delšími vycházkami, hrami atd.). Jako trest za to, že tyto úkoly nesplní, jim omezte privilegia. I ty nejmladší děti tomuto konceptu porozumí. Až budou vaše děti starší, dejte jim větší zodpovědnost a podle toho také zvyšte odměny a zpřísněte následky splnění nebo ignorování těchto povinností. Naučte své děti co je správné a co je špatné. Pokud jste věřící, vezměte je s sebou do kostela. Pokud jste ateisté nebo agnostici, naučte je správné morální zásady. V každém případě se nechovejte jako pokrytci a buďte připraveni na to, že vás děti jednoho dne upozorní na to, že sami nedodržujete to, co se je snažíte naučit. Je důležité kritizovat špatné chování dítěte, ale ne dítě samotné. Vaše dítě by mělo vědět, že může dosáhnout všeho, co chce. Ukažte mu, že má možnost změnit své chování.   Když se vaše dítě chová špatně, nebo zlobí, řekněte mu, že je takové chování nepřijatelné a navrhněte mu alternativy. Vyhněte se větám, jako „Jsi zlobivý.“ Místo toho řekněte například „Nebylo vůbec hezké, jak ses choval ke své sestře.“ Potom dítěti vysvětlete, co přesně bylo na jeho chování špatně. Buďte asertivní, ale dejte dítěti jasně najevo, co udělalo špatně. Mluvte vážně, ale nebuďte na něho zlí. Nikdy dítě neponižujte na veřejnosti. Když udělá něco špatně mezi lidmi, vezměte si ho stranou a tam mu co nejklidněji vynadejte.
Určete si rozumná pravidla. Snažte se ovládat svůj temperament. Buďte konzistentní. Buďte s partnerem na jedné lodi. Poskytněte svým dětem nějaký řád. Kritizujte chování svého dítěte, ale ne samotné dítě.
Určete si rozumná pravidla. Snažte se ovládat svůj temperament. Buďte konzistentní. Buďte s partnerem na jedné lodi. Poskytněte svým dětem nějaký řád. Kritizujte chování svého dítěte, ale ne samotné dítě.