Věřte tomu nebo ne, lidé od sebe navzájem chytají emoce stejně snadno, jako chřipku. Pokud trávíte spoustu času s lidmi, kteří jsou šťastní a dobře naladění, budete se tak pravděpodobně cítit i vy sami. Pokud naopak trávíte čas s lidmi, kteří jsou negativní, přenese se tento životní postoj i na vás. Obklopujte se lidmi, kterým na vás záleží, respektují vás i druhé, a obohacují váš život.  S kterými lidmi trávíte svůj čas? Jaký máte díky nim ze sebe pocit? Cítíte, že vás respektují a hodnotí?  Tím není řečeno, že by vám vaši blízcí a přátelé neměli poskytnout konstruktivní kritiku. Ve skutečnosti je občas důležité mít kamaráda, který vás upozorní, když uděláte něco nepromyšleného nebo špatného. Měli byste nicméně pořád cítit, že k vám ten druhý přistupuje mile a s respektem, a chovat se němu stejným způsobem. Naučte se, jak asertivně (ale ne agresivně) komunikovat s ostatními, a budete se cítit silnější, sebevědomější a naplnění. Asertivní komunikace předpokládá, že vy i ostatní lidé máte své potřeby, a funguje tak, aby měl každý nárok být vyslyšen.  Buďte otevření a upřímní, ale snažte se nikoho slovně neobviňovat. Pokud vám někdo ublížil, je zdravé mu o svých pocitech říct. Vyvarujte se ovšem slovních útoků na druhého, jako například "Ty jsi na mně byl tak zlý" nebo "Tobě na mně vůbec nezáleží". Používejte vyjádření se slovem "já". Když se soustředíte na to, co cítíte a prožíváte vy osobně, nebudete znít jako když druhého obviňujete a odsuzujete. Například "Mrzelo mě, když jsi mě zapomněl vyzvednout z práce. Připadalo mi to, jako když ti na mně nezáleží". Poskytujte lidem konstruktivní kritiku a naučte se ji přijímat. Neříkejte druhým jednoduše co by měli dělat nebo nedělat. Vysvětlete, proč se ptáte. Přimějte ostatní, aby s vámi také sdíleli své potřeby a představy. Mluvte řečí spolupráce, například "Co bys ráda dělala?" nebo "Co si o tom myslíš?" Místo toho, abyste automaticky cítili, že musíte vyjádřit svůj názor se pokuste říct něco jako "pověz mi o tom víc", až uslyšíte něco, s čím byste jinak normálně nesouhlasili. Pokuste se na věc podívat z jeho/jejího hlediska. Buďte nesobečtí. Jedna z největších věcí, která nám brání prožívat život naplno, je naše posedlost přesvědčením, že si určité věci "zasloužíme". A právě tohle přesvědčení může vyústit v pocity nespokojenosti a zlosti. Dávejte druhým lásku, aniž byste očekávali, že se vám vrátí. Mějte druhé rádi i v dobách, kdy je to těžké.  To neznamená, že byste měli být rohožka pro lidi, kteří s vámi nezacházejí hezky. Můžete někoho respektovat a mít rádi, a přesto si uvědomovat, že pro vás není dobrým kamarádem. Věřte tomu nebo ne, láska vám pomůže i na pracovišti. Pracoviště, která rozvíjejí kulturu péče a vzájemného respektu jsou produktivnější a mají spokojenější zaměstnance. Odpuštění je dobré pro vaše tělo i vaši mysl. Odpuštění může být nesmírně těžké, ale také zmenšuje stres, snižuje krevní tlak a zpomaluje puls. Díky odpuštění se můžete cítit šťastnější a naplněnější, i v případě, že si ten, kdo vám ublížil, svou chybu nikdy nepřizná.  Rozmyslete si, co přesně chcete odpustit. Uvědomte si, jaké pocity ve vás tyhle myšlenky vzbuzují. Přijměte tyto pocity - když je budete odsuzovat nebo potlačovat, bude všechno jenom horší.  Přeměňte bolestné zkušenosti v poučné. Co jste bývali mohli udělat jinak? Co se z této zkušenosti můžete naučit a co vám může pomoci stát se lepším člověkem? Pamatujte, že můžete mít pod kontrolou pouze to, co děláte vy, ale ne to, co dělají ostatní. Jeden z důvodů, proč je odpuštění tak těžké, je fakt, že závisí jen na vás. Ten druhý si možná nikdy neuvědomí, že jednal špatně. On/a si sice třeba nikdy neponese následky, ani se ze zkušenosti nepoučí. Nicméně když v sobě budete dusit zlost kvůli tomu, co se stalo, ublížíte jen sami sobě. Naučte se odpouštět, bez ohledu na to, zda nějakou snahu vyvine ten druhý a zda dojdete k nějakému výsledku. Pomůže to vám samotným.  Odpustit sami sobě je stejně tak důležité, jako odpustit druhým. Když příliš lpíme na věcech z minulosti nebo činech, kterých litujeme, snadno zapadneme do bludného kruhu sebeobviňování místo toho, abychom bolestné zkušenosti použili jako nástroj k tomu, aby se z nás stali lepší lidé v přítomnosti. Použijte techniky, popsané v našem článku, jako je omezování negativního hodnocení sebe samých a trénink vědomého prožívání a odpusťte sami sobě. Prokažte si stejnou laskavost, jakou prokazujete druhým. Při procesu odpouštění je potřeba odpustit některé situace, které ve vás vyvolaly negativní emoce. Začněte u svého souseda. Snažte se dělat něco pro svou komunitu a další lidi mimo ni. Když budete pomáhat druhým, nejen že budete užiteční, ale také se budete cítit jako lepší člověk.  Pomáhání druhým nejen uděláte dobrý skutek, ale má to pro vás i zdravotní přínos. Štědrost způsobuje stav, známý jako "pomocníkovo opojení", příval endorfinů, který se dostaví, když něco dobrého uděláme pro jiného člověka.  Nemusíte hned začít rozdávat polévku chudým nebo si založit neziskovou organizaci. I drobné každodenní dobré skutky mohou mít velký účinek. Výzkumy ukazují, že efekt "pošli to dál" opravdu funguje - vaše nesobeckost bude inspirovat druhé k tomu, aby také ukázali štědrost a byli hodní, a tato vlna se bude šířit dál a dál. Buďte hodní a slušní. Užívejte si společnost druhých. Chovejte se k lidem tak, jak chcete, aby se oni chovali k nám. Zpočátku může být nepříjemné mluvit s někým, kdo vidí věci "jinak", než vy. Nezapomeňte, že se můžete něco naučit od každého člověka, kterého potkáte. A čím různorodější vaše okolí bude, tím více si uvědomíte, že jsme všichni lidé.
Zamyslete se nad tím, kdo vás obklopuje. Mluvte o svých potřebách s ostatními. Mějte rádi všechny kolem sebe. Odpusťte sobě i druhým. Dávejte nazpátek. Přijměte každého takového, jaký je.
Zamyslete se nad tím, kdo vás obklopuje. Mluvte o svých potřebách s ostatními. Mějte rádi všechny kolem sebe. Odpusťte sobě i druhým. Dávejte nazpátek. Přijměte každého takového, jaký je.