To by mělo být naprosto samozřejmé. Některým hercům to ale není jasné. Jako herec musíte umět zahrát různé emoce a ujistit se, že publikum chápe vaše pocity. Používejte své vlastní emoce a udělejte z nich emoce svých postav – na pódiu nebo před kamerou byste měli být jedním člověkem. .   Najděte si v sobě pocit, který se shoduje s tím, jak se cítí vaše postava. Zemřela mu matka? Vaše matka sice mrtvá není, ale jistě si pamatujete, jak jste se cítili, když zemřela vaše zlatá rybka. Plakali jste celé dny. Vzpomeňte si na to a zkuste to zahrát. Publikum nemá ani ponětí o tom, kde tyto pocity berete. Mohou vidět pouze to, že jste skutečně smutní a že to má pravděpodobně co dělat se zápletkou příběhu. Naučte se manipulovat tónem svého hlasu. Pokud je vaše postava naštvaná, měli byste znít trochu tvrději. Pokud je vaše postava nervózní, mluvte vyšším a tenčím hlasem. Používejte gesta a řeč těla. Neměli byste tam jen tak stát s rukama podél boků. Pokud je vaše postava naštvaná, mávejte rukama a dupejte nohama. Pokud je vaše postava smutná, skrčte se a svěste hlavu. Chovejte se logicky. Nikdy, nikdy, za žádnou cenu nepřiznejte, že jste něco pokazili. NIKDY! Už to chápete? Nedejte na sobě vůbec nic znát. Když publiku neřeknete, že jste řekli něco špatně, nikdy se to nedozví.   Pokud tančíte nebo se pohybujete, držte si výraz v obličeji. Sebevědomí dokáže lidi oklamat. Usmívejte se. Usmívejte se, protože jste jediní, kdo ví, co se stalo. Pokud jste řekli něco špatně, pokračujte dál. Jediní lidé, kteří to poznají, jsou ostatní herci. Snažte se nějak dostat tam, kam se potřebujete dostat. Pokud hrajete s profesionály, nebudou s tím mít žádný problém. Jakmile vstoupíte na pódium, nesmíte řešit své milostné nebo finanční problémy nebo únavu. Všechny tyto věci musíte nechat v šatně. V tuto chvíli jste svojí postavou a nacházíte se ve chvíli, která se před vámi odvíjí.  Pokud si procházíte těžkým obdobím, měli byste se při hraní uvolnit. Divadlo by vám mělo poskytnout úlevu, ne vás ještě více stresovat. Využijte této chvíle k tomu, abyste mohli být někým jiným a zanechte své problémy za dveřmi. Později si je budete moci zase vyzvednout. Zastavte svůj tok myšlenek a začnete se soustředit pouze na své hraní. Když to neuděláte, publikum to pozná. Když zapomenete všechno ostatní, nezapomínejte alespoň na to, kdo právě teď jste a nevypadávejte z role do svého skutečného já. Herci jsou často vtipálci – když si z vás někdo vystřelí, odolejte pokušení se začít hlasitě smát a zahrajte svoji postavu profesionálně.  Pokud se něco pokazí, nebo něco nejde podle plánu, snažte se udržet si svoji roli a reagujte tak, jak by reagovala vaše postava. Pistole nevystřelila? V tom případě je dobré, že máte na pódiu schovaný nůž, který nikdo neviděl! Někdo vám na pódiu usnul? V tom případě asi bude nutné mu dát padáka. Někdy máme obavy z toho, že se něco pokazí, nebo že ostatní lidé nebudou reagovat dobře a naruší nám to klid mysli. Když si budete své hraní užívat, obecenstvo to pozná a bude si to také užívat.   Kritiku berte s rezervou. Pokud vám váš režisér řekne, že máte něco udělat jinak, neberte to jako osobní útok. Berte to jako příležitost zapracovat na svém umění. Vaše hraní se bude zlepšovat a bude přirozenější, když si to budete užívat. Buďte pozitivní a zbavte se napětí a uvidíte, že vám vaše postava bude sedět mnohem lépe. Trénujte si relaxační techniky, naučte se hrát své postavy a nestarat se o to, jak vás budou ostatní vnímat. Neděláte to proto, že byste chtěli být úzkostliví! Děláte to přece proto, že je to skvělé! Podívejte se do zrcadla a řekněte si: „Už to nejsem já. Nyní jsem /jméno postavy/.“ Když už to nejste vy, nemůžete mít strach z toho, jak budou lidé reagovat. Uvědomte si, že když něco uděláte, publikum nevidí vás. Vidí jen vaši postavu. Sledujte dění na scéně a naučte se hledat si svá místa. Na pódiu je s vámi spousta lidí, takže byste je neměli zklamat. Až se vaše chvíle bude blížit, měli byste čekat a připravovat se.   Zajděte si na toaletu před začátkem představení. Jistě nechcete zmeškat svoji chvíli jen proto, že jste si museli odskočit na záchod. Pečlivě naslouchejte a připravujte se. I když si myslíte, že dobře víte, kdy přijde vaše chvíle, dávejte pozor a pečlivě naslouchejte. Nenechejte se ničím rozptýlit a s nikým si nepovídejte. Pokud nastane neočekávaná událost a vy si musíte neodkladně odběhnout na toaletu nebo pro něco do auta, řekněte někomu, že se do své scény vrátíte. Haha. To byl samozřejmě vtip. OK, všichni víme, že stát se může všechno. Pokud vám ale někdo nezemřel, nebo vám nevybuchlo auto, musíte si na svoji repliku počkat. Pravděpodobně nebudete muset nikomu říkat, že je vám zle a potřebujete se vyzvracet. Všichni si toho všimnou. Až budete před kamerou nebo na pódiu, měli byste přesně vědět, kde máte být. Najděte si své místo a zůstaňte na něm. Dejte si pozor, aby na vás mířilo světlo.   Když budete mluvit, natáčejte se k publiku. Publikum by vám mělo vidět do očí a slyšet vás mluvit, ale zároveň by mělo uvěřit tomu, že se bavíte s jinou postavou. Když vám režisér řekne, že jste uzavření, natočte se více k publiku. Pokud něco natáčíte, neměli byste se dívat přímo do kamery, pokud vám režisér neřekne něco jiného. Měli byste mluvit s ostatními postavami a chovat se přirozeně.
Naučte se vyjadřovat emoce. Zvládejte chyby. Myslete jen na hraní. Nevypadávejte z role. Mějte pozitivní přístup. Zbavte se svých obav. Měli byste vědět, kdy jste na řadě. Sledujte svoji pozici a své okolí.
Naučte se vyjadřovat emoce. Zvládejte chyby. Myslete jen na hraní. Nevypadávejte z role. Mějte pozitivní přístup. Zbavte se svých obav. Měli byste vědět, kdy jste na řadě. Sledujte svoji pozici a své okolí.