Existuje celá řada způsobů, jak tutoriál vytvořit, a také řada úvah o tom, který ze způsobů je nejlepší. Můžete jej ukrýt do příběhu o tom, jak probíhal výcvik herní postavy (jako ve Fable), nebo hráči jednoduše zobrazit herní instrukce (jako v Mass Effect). Tutoriál se také můžete pokusit nenápadně zamíchat do hry samotné, nebo jej naopak hráči ukázat celý zaráz. Ať už jej však uděláte jakkoliv, dbejte na to, aby tutoriál zapadal do hry. Svět je prostředí, ve kterém bude hráč hru prožívat. Jak obsáhlý váš herní svět bude? Kolik v něm bude podnětů? Jak dáte hráči najevo, že by měl či neměl prozkoumat určitou oblast? Všechny tyto věci musíte zvážit. Ten určuje vnitřní pravidla hry. Budete muset vymyslet systém pravidel, která působí vyváženě a konzistentně. Nejlepším způsobem, jak toho dosáhnout, je inspirovat se na špatně a dobře fungujícími herními mechanismy v jiných hrách. Úrovně jsou samostatnými kousky hry, „epizodami“, kterými musí hráč projít, aby hru dohrál. Úrovně by měly být poutavé a tak akorát náročné. Měly by být také seřazeny způsobem, který dává smysl. Dále musíte navrhnout veškerý obsah hry, tedy interaktivní prvky, herní postavy, prvky herního prostředí atd. Toto může být extrémně časově náročné, proto nejprve dobře plánujte! Pokuste se vymyslet chytrý způsob, jak opakovaně využít prvky obsahu bez toho, aby působily recyklovaně. Rozhraním jsou myšleny jak jednotlivé nabídky, tak samotné UI (user interface = uživatelské rozhraní). Všechny tyto věci musí být intuitivně použitelné a snadno ovladatelné. Inspirujte se u svých oblíbených her, pamatujte však na to, že čím jednodušší rozhraní, tím lepší. Pokud se v rozhraní vyzná osmileté dítě, navrhli jste jej správně. Přirozené a intuitivní ovládání je klíčem k tomu, aby si hráč hru opravdu naplno užil. Nezapomeňte – nejlepší ovládání je to nejjednodušší a nejpřímočařejší. Jste-li na pochybách, využijte standardizované ovládací mechanismy.
设计教程部分。 设计游戏世界。 设计游戏架构。 设计游戏等级。 设计游戏内容。 设计游戏界面。 设计控制方面。
设计教程部分。 设计游戏世界。 设计游戏架构。 设计游戏等级。 设计游戏内容。 设计游戏界面。 设计控制方面。