Když se snažíte obavy potlačit, někdy je to akorát zhorší. Nezkoušejte je tedy ignorovat. Když vás nějaká starost přepadne, přijměte ji a potom zkuste jít dál.  Je těžké nemyslet na něco, na co aktivně snažíte nemyslet.  Když si starosti zapíšete nebo si stanovíte určitý čas, kdy si můžete dělat starosti, může vám to pomoci se jich zbavit. Když si děláte starosti, můžete je zpracovat tím, že si je utřídíte do kategorií. Pro každou starost zkuste určit následující:   Jedná se o problém, který můžu vyřešit? Pokud si děláte obavy z něčeho, co můžete vyřešit, nejlepším řešením bude, když se do toho pustíte. Když si naplánujete, jak problém vyřešit, budete se méně strachovat. Pokud problém neumíte vyřešit, přijměte jej, pracujte na něm a pak se posuňte kupředu.   Dělám si starosti z něčeho, co se pravděpodobně stane, nebo co je nepravděpodobné? Pokud se stresujete z něčeho, co se asi stane, může to být problém. Pokud se to ale pravděpodobně nestane, můžete jako první krok nechat tu starost prostě plavat.   Mám obavy z něčeho opravdu špatného? Co si myslíte, že se stane? Kdyby se to stalo, bylo by to opravdu tak špatné? Většina věcí, kterých se obáváme, nejsou ve skutečnosti tak hrozné. Pokud si řeknete, že by to opravdu nebyla žádná katastrofa, může vám to pomoci obavu překonat. To je dvojnásobně pravdivé, pokud se to pravděpodobně ani nestane.  Během tohoto procesu se snažte myslet racionálně. Zeptejte se sami sebe, jaký máte důkaz, že obava je realistická. Popřemýšlejte, co byste řekli kamarádovi, který by měl stejné starosti jako vy. Místo nejhoršího scénáře si zkuste představit nejpravděpodobnější výsledek. Pokud vás nějaká určitá obava znepokojuje často, můžete ji brát jako něco nudného, aby se k ní mozek vracel méně často. Uděláte to tak, že si ji několik minut budete v hlavě pořád dokola opakovat. Pokud se například bojíte autonehody, opakujte si v duchu slova: „Může se mi stát autonehoda.“ „Může se mi stát autonehoda.“ Krátkodobě to vaši úzkost může zvýšit, ale po nějaké sobě ztratí slova sílu a začnou vás nudit. Existuje pak šance, že na obavu nebudete myslet tak často. Je důležité provést změnu myšlení a přijmout, že život je nepředvídatelný a nedokonalý. To je klíč k tomu, abyste si starosti přestali dělat dlouhodobě. Můžete začít třeba písemným cvičením. Napište si odpovědi na následující otázky:  Můžete si být jistí vším, co se může stát? Jak vám pomáhá jistota? Máte sklon předpokládat, že se stane něco špatného, protože jste nejistí? Je to opodstatněné? Dokážete žít s tím, že se může stát něco špatného, i když to není pravděpodobné? Když si začnete s něčím dělat starosti, zkuste si připomenout odpovědi na tyto otázky. Emoce mohou být nakažlivé. Pokud trávíte čas s někým, kdo si také často dělá starosti, možná je vhodné přehodnotit dobu, jakou s takovým člověkem trávíte.  Zkuste popřemýšlet o lidech, se kterými trávíte čas, a jak vás ovlivňují. Možná vám také pomůže vést si „deníček starostí“, kam si budete psát, kdy se obáváte nejvíce. Pokud zjistíte, že to je hned poté, co jste se viděli s určitým člověkem, možná se rozhodnete, že byste s ním nebo s ní měli trávit méně času. Nebo přijdete na to, že s oním člověkem už nechcete probírat některá témata. Změna společenského kruhu může změnit způsob, jakým přemýšlíte. Většina obav vzniká ze strachu u budoucnosti než z bezprostředního okolí. Soustředění se na okolní prostředí právě teď je dobrý způsob, jak starosti umlčet. Někteří lidé doporučují techniku „zastav se, dívej se, poslouchej“. Jakmile si začnete dělat starosti, zastavte se a uvědomte si danou obavu. Zhluboka se nadechněte. Rozhlédněte se kolem sebe. Pět minut se soustřeďte na detaily světa kolem sebe. Klidně k sobě mluvte a ujistěte se, že to dobře dopadne.
Naučte se rozpoznat své starosti a posunout se dál. Obavy zařaďte do kategorií a zpochybněte je. Zkuste to udělat tak, aby vás starosti začaly nudit. Přijměte nejistotu a nedokonalost. Uvědomte si, jak vás ovlivňují ostatní. Žijte v přítomném okamžiku.
Naučte se rozpoznat své starosti a posunout se dál. Obavy zařaďte do kategorií a zpochybněte je. Zkuste to udělat tak, aby vás starosti začaly nudit. Přijměte nejistotu a nedokonalost. Uvědomte si, jak vás ovlivňují ostatní. Žijte v přítomném okamžiku.