Nemusíte se snažit najít někoho, koho baví jízda na koni stejně jako vás. Můžete se bavit například jen o tom, že bylo tento týden špatné počasí. Cokoli, o čem se spolu budete moci bavit je dobré, i když to bude nudné téma. To, že se nechcete bavit o počasí neznamená, že od těchto témat nemůžete plynule přejít k tématům, která vás budou zajímat. Zde je několik způsobů, jak zjistit, co máte s tím druhým společného:    „Profesor Hoffer je velmi zábavný!“ „Večírky u Ashley jsou vždycky nejlepší.“ „Je šílené, že už týden v kuse prší, že?“ „Moc rád chodím to této kavárny.“ Až si najdete něco, co máte společné, můžete na tom stavět a říct tomu druhému něco trochu osobnějšího. Neříkejte mu ale tak osobní věci, že byste ho mohli uvést do rozpaků, například: „Jsem do profesora Hoffera už pět let zamilovaná,“ ale vymyslete něco uvolněnějšího. Můžete říct například něco takového:   „Je to nejlepší učitel, jakého jsem kdy měla. Díky němu jsem se rozhodla maturovat z angličtiny.“ „S Ashley jsem se seznámil loni na jejím večírku ve stylu Velkého Gatsbyho.“ „Ten déšť je pro mě strašný – trénuju na maraton a musím běhat jen na běžícím pásu, což je nuda.“ „V této kavárně mám pocit, že tady můžu pracovat celé hodiny. Možná je to ta jejich silná káva, ale cítím se tady příjemně.“ Až si najdete něco, o čem si můžete povídat a řeknete tomu druhému něco o sobě, je na čase ho zapojit a zeptat se ho na nějaké informace o něm. Neptejte se na nic osobního, jako je zdraví, náboženství, politika atd. Držte se nezávazných a zábavných témat a ptejte se na otevřené otázky ohledně zájmů, koníčků, práce, nebo okolí. Zde jsou příklady otázek, které tomu druhému můžete položit:   „A co ty? Taky budeš maturovat z angličtiny, nebo sem chodíš jen kvůli vtipným historkám profesora Hoffera?“ „Byl jsi na tom večírku taky, nebo jsi tady dnes poprvé? Loni to bylo skvělé, ale trochu jsem to přehnal s koktejly.“ „A co ty? Taky ti déšť brání dělat něco, co tě baví?“ „Chodíš sem taky pracovat, nebo jen popíjet kávu a číst si?“ Odpověď toho druhého bude mít velký vliv na to, co potom řeknete a zda to bude otázka, tvrzení, nebo vtip. Snažte se najít rovnováhu mezi otázkami a oznamovacími větami. Když se budete stále jen vyptávat, ten druhý bude mít pocit, že ho vyslýcháte a když mu budete stále jen něco vyprávět, bude mít pocit, že ho nepustíte ke slovu. Zkuste například následující tipy:   Ten druhý: „Taky budu maturovat z angličtiny. Vždycky jsem to měl v plánu, ale díky Hofferovi mě to baví ještě více.“ Vy: „Opravdu? A čemu se s tímto oborem chceš věnovat? Je skvělé potkat někoho z tohoto lukrativního oboru.“  Ten druhý: „Na ten večírek jsem jít nemohl, ale byl jsem na její letní party. To byla skvělá akce!“ Vy: „To teda byla! Věděl jsem, že jsem tě už někde viděl. Odkud se znáš s Ashley?“  Ten druhý: „Déšť mi moc nevadí, ale v tomhle počasí se nedá chodit se psem na procházky, takže se těším, až přestane pršet.“ Vy: „Ty máš psa? Já mám pudla, který se jmenuje Stella. Máš někde fotku svého psa?“  Ten druhý: „Chodím si sem jen číst. Nemůžu uvěřit, že mi trvalo tak dlouho, než jsem si přečetl Kdo chytá v žitě.“ Vy: „Tuhle knížku miluju! Někteří lidé říkají, že je přeceňovaná, ale já s nimi nesouhlasím.“ Až se s tím druhým dáte do řeči a budete si povídat o nezávazných věcech, můžete se rozhlédnout kolem sebe a najít si nová témata k hovoru. Můžete si například všimnout někoho, kdo na sobě má něco zajímavého, nebo například něčeho na zdi, o čem si budete moci povídat. Zkuste například tyto věci:    „Máš hezké tričko Metallica. Jsi skalním fanouškem, nebo ho nosíš jen tak?“ „Ty jsi běžel pražský maraton? V kterém roce? Taky mám takové tričko, ale už nevím, kam jsem si ho dal.“ „Co si myslíš o tom koncertu, který bude dnes večer? Pořád všude vidím plakáty, ale nemůžu se rozhodnout, zda chci jít.“ "Á, American Pageant. Tahle knížka mě o americké historii naučila všechno. Je ten kurz pořád tak jednoduchý?“ Měli byste pozorně naslouchat všemu, co vám ten druhý říká, abyste našli více věcí, které máte společné a mohli jste si povídat produktivněji a zajímavěji. Je možné, že vám ten druhý bude říkat věci, které vás mohou přivést na nová témata, takže je důležité mít otevřené oči i uši a pozorně poslouchat. Zde jsou příklady toho, jak mohou dva lidé využívat narážek a navést rozhovor novým směrem, aby si mohli povídat o hlubších tématech.    Vy: „S Ashley jsem se seznámil, když jsme s kamarády jeli o prázdninách do Mexika.“ Ten druhý: „Pamatuju si, že mi o tom výletě vyprávěla! Jela tam proto, aby si zlepšila španělštinu, ale pochybuju, že se jí to povedlo – pokud tedy nepočítáš časté opakování slov „pina colada.“ Vy: „Ty umíš španělsky? To je skvělé! Mohl jsi mi pomoci připravit se na cestu do Madridu. Moje španělština nebyla tak špatná, ale rozhodně by se mi hodilo, kdyby mi někdo pomohl.“ Ten druhý: „Madrid mám moc rád! Moje babička tam pořád bydlí, takže za ní jezdím skoro každé léto. Každou neděli spolu chodíme do muzea Prado.“ Vy: „Madrid je moje oblíbené město. Obrazy El Grec v Pradu jsou úžasné!“ Ten druhý: „Tobě se líbí El Greco? Já chodím koukat spíš na Goyu.“ Vy: „Opravdu? Příští týden má přijít do kin nový film o Goyovi, myslím že v něm bude hrát Ethan Hawke. Chtěl bys na něj se mnou zajít?“ Ten druhý: „Samozřejmě, moc rád!“
找到共同点。 说一些你自己的事情。 和对方一起投入对话的过程。 用问题或陈述继续下去。 注意周围的环境。 花时间去倾听。
找到共同点。 说一些你自己的事情。 和对方一起投入对话的过程。 用问题或陈述继续下去。 注意周围的环境。 花时间去倾听。