v některých případech může být sebepoškozování příznakem nějakého zdravotního problému, jako je například deprese, úzkost nebo jiná psychologická porucha. Pořezání sebe sama často lidem přináší úlevu od silného vzteku, pocitů viny, úzkosti, izolace, zármutku nebo beznaděje. Často se na něj dá pohlížet jako na samotné vyjádření těchto pocitů. Mezi další důvody pro sebepoškozování můžeme zařadit například potřebu kontroly nad vlastním tělem, obzvláště pokud máte pocit, že se pod kontrolou nemáte. Někteří lidé si ubližují proto, že potřebují ve chvílích apatie něco cítit. Jiní to dělají v reakci na nějaké trauma nebo jiný problém, jako je deprese nebo úzkost. Jestliže se vám z tohoto začarovaného kruhu nedaří vystoupit pomocí různých technik nebo metod, pak budete pravděpodobně potřebovat profesionální pomoc. Poradce, klinický psycholog nebo psychiatr si s vámi promluví o způsobu, kterým si ubližujete, o tom, jak se cítíte a o tom, jak změnit vaše chování v závislosti ve vztahu k těmto informacím.  Zvažte účast na skupinové terapii, které by vám ukázaly, že nejste jediní, kdo se potýká s podobnými problémy. Pokud ještě nejste plnoletí, řekněte svým rodičům nebo poručníkovi, že potřebujete co nejdříve navštívit odborníka. Zdůrazněte, že je to velmi naléhavé. Jste-li dospělí a máte zdravotní pojištění, zavolejte co nejdříve svému praktickému lékaři a nechte si od něj doporučit nějakého dobrého terapeuta nebo psychologa, specializujícího se na sebepoškozování. Pokud nejste pro tyto případy pojištění, vyhledejte ve svém regionu nějaké kliniky, které nabízejí podobné služby levně nebo zdarma, případně o pomoc požádejte člena kléra vaší církve, pokud jste věřící. Jestliže si pořezáním způsobíte vážné zranění, musíte okamžitě navšívit lékaře. Vážným zraněním myslíme jakoukoli ránu, která krvácí déle než 10 minut, která nepřestává krvácet nebo tu, při které jste nechtěně nebo úmyslně přeřízli důležitou žílu nebo tepnu. Pomoc byste měli okamžitě vyhledat také v případě, že pomýšlíte na sebevraždu. Sebepoškozování není to samé jako sebevražda, i přesto, že se oba pojmy často zaměňují. Hlavním rozdílem je úmysl ukončit život. Člověk, který chce spáchat sebevraždu, nevidí jiné východisko a rozhodne se svůj život ukončit. Naproti tomu lidé, kteří si ubližují, mají často pro své jednání přesně opačný důvod-potřebují se cítit víc naživu, případně bojovat se životem.   Výzkumy prokázaly, že lidé, kteří si ubližují, jsou v budoucnu více náchylní k sebevraždám. Tento stav často koreluje s dalšími faktory, jako jsou například deprese, pocity zbytečnosti života nebo pocity beznaděje. Veškeré myšlenky na sebevraždu berte vážně a vyhledejte odbornou pomoc. Všímejte si u sebe dalších projevů, vedoucích k sebevraždě, jako jsou například různé řeči o tom, že chcete zemřít, případně že se chcete zabít, že nemáte proč žít nebo že jste zcela bezmocní.   Pokud vy nebo někdo ve vašem okolí pomýšlí na sebevraždu, vyhledejte pomoc. Zavolejte například na Linku bezpečí 116 111 a promluvte si s pověřeným pracovníkem o tom, jak dané osobě pomoct. Pokud jste se vy nebo někdo další o sebevraždu již pokusili, okamžitě volejte linku integrovaného záchranného systému, tedy 112  .
Hledejte skrytou příčinu. Promluvte si s odborníkem. Okamžitě vyhledejte pomoc. Naučte se rozlišovat.
Hledejte skrytou příčinu. Promluvte si s odborníkem. Okamžitě vyhledejte pomoc. Naučte se rozlišovat.