Kód v jazyce C musí být zkompilován programem, který jej interpretuje na strojově srozumitelné signály. Kompilátory jsou obvykle zdarma a existují různé varianty pro jednotlivé operační systémy.       Pro Windows vyzkoušejte Microsoft Visual Studio Express, nebo MinGW. Pro Mac je pak jedním z nejlepších C kompilátorů XCode. Pro Linux patří k nejpopulárnějším gcc. C patří mezi starší programovací jazyky a může být velice mocným nástrojem. Byl navržen pro Unixové operační systémy, poté se však přesunul a rozšířil na takřka všechny moderní operační systémy. Moderní verzí C je C++.       C se v podstatě skládá z funkcí, v nichž můžete používat proměnné, podmínky či cykly, a také ukládat data a pracovat s nimi. Podívejte se na (velmi) jednoduchý program níže, abyste pochopili, jak spolu pracují některé z mnoha prvků tohoto jazyka, a zjistili, jak programy fungují.   #include <stdio.h>  int main()  {     printf("Ahoj, svete!\n");     getchar();     return 0; }    Před začátkem programu se objevuje příkaz #include, který načte knihovny s potřebnými funkcemi. V tomto příkladu nám knihovna stdio.h umožní používat funkce printf() a getchar().  Příkaz int main() říká kompilátoru, že v programu běží funkce s názvem "main", a že tato funkce po skočení vrátí integer (celé číslo). Funkce "main" běží ve všech programech jazyka C.  Složené závorky {} znamenají, že cokoliv mezi nimi je součástí funkce. V tomto případě značí, že vše uvnitř závorek patří do funkce "main". Funkce printf() vypisuje obsah závorek na obrazovku uživatele. Uvozovky zabezpečí, že je v nich zapsaný řetězec zobrazen do písmene přesně. Sekvence \n říká kompilátoru, aby posunul kurzor na další řádek.  Středník ; označuje konec řádku. Většina řádků v C musí končit právě středníkem.  Příkaz getchar() říká počítači, aby vyčkal na stisknutí klávesy, než bude postupovat dále. To se hodí, neboť spousta kompilátorů zavře okno s programem hned po tom, co jej spustí. Tímto zabráníte programu doběhnout do konce, dokud nestisknete klávesu.  Příkaz return 0 značí konec funkce. Všimněte si, že funkce "main" je typu int. To znamená, že jakmile program skončí, funkce musí vrátit nějaký integer. "0" znamená, že se program vykonal správně; jakékoliv jiné číslo pak znamená, že program narazil na chybu. Vložte kód do svého editoru a uložte jej jako soubor „*. c“. Zkompilujte jej v kompilátoru (obvykle kliknutím na tlačítka Build (Sestavit), nebo Run (Spustit)). Komentáře jsou částí kódu, která není kompilována, umožňují vám však vysvětlit, co se v programu děje. To se hodí nejen jako připomínka funkce kódu pro vás samotné, ale také jako pomoc pro ostatní vývojáře, kteří by si váš kód mohli prohlížet.       Při komentování umístěte /* na začátek komentáře a */ na jeho konec.        Komentujte všechny části svého kódu krom těch nejprimitivnějších.  Komentáře můžete použít pro rychlé odstranění části kódu bez toho, abyste ji mazali. Jednoduše uzavřete kód, který chcete vyloučit, mezi komentářové tagy, a poté kompilujte. Pokud chcete kód zařadit zpět, odstraňte komentářové tagy.
Stáhněte a nainstalujte si kompilátor. Pochopte základy. Prozkoumejte základní kód. Zkuste program zkompilovat. Vždy svůj kód komentujte.
Stáhněte a nainstalujte si kompilátor. Pochopte základy. Prozkoumejte základní kód. Zkuste program zkompilovat. Vždy svůj kód komentujte.