Nemusíte znát každého, kdo sedí v publiku, ale pokud se na vás tito lidé dívají a souhlasně pokyvují, znamená to, že vám věnují pozornost. Odměňte je tím, že jim také věnujete trochu své pozornosti. Obličejové výrazy používejte opatrně. Snažte se dávat najevo empatii a vášeň a používejte jemné výrazivo. Vyhýbejte se negativním obličejovým výrazům – nemračte se a nezvedejte obočí. Co je nebo není negativní závisí vždy na kontextu (zejména na kulturním kontextu), takže se chovejte tak, jak to situace vyžaduje. Naučte se rychle odhalit neočekávané chování, které naznačuje kulturní kolizi – například zatnuté pěsti, shrbený postoj, nebo dokonce ticho.   Pokud se nevyznáte v kultuře, k jejímž příslušníkům mluvíte, nejprve se někoho zeptejte na problémy v komunikaci, kterým byste mohli čelit. Oční kontakt vytváří mezi lidmi důvěru, pomáhá vám přesvědčit ostatní, že jste důvěryhodní a dává najevo zájem. Při rozhovoru nebo prezentaci je důležité se dívat posluchačům do očí a neuhýbat pohledem. Dejte si pozor, abyste to nepřehnali – oční kontakt je v pořádku, ale neměli byste nikomu dlouze zírat do očí.   Dívejte se na všechny posluchače. Pokud mluvíte k plné místnosti, podívejte se do očí všem lidem. Když někoho zanedbáte, mohl by si to vykládat jako urážku a mohli byste tím ztratit klienta, nebo si dokonce udělat nepřítele. Když mluvíte k publiku, zastavte se a zadívejte se někomu do očí. Potom zase začněte mluvit. Díky tomu se členové publika budou cítit vážení. Uvědomte si, že i oční kontakt je podmíněn kulturou. V některých kulturách je oční kontakt považován za něco nevhodného. Vždy si tedy nejprve zjistěte, ke komu budete mluvit. Pauzy jsou důležité. Simon Reynolds říká, že pauzy způsobují, že se obecenstvo nakloní blíže a pozorněji poslouchá. Pauzy vám pomohou zdůraznit své klíčové body a posluchačům umožní vstřebat to, co se dozvěděli. Také vám pomohou efektivněji sdělit to, co chcete říct a pro posluchače je díky nim snadnější pochopit vše, co slyší.   Než začnete mluvit, několikrát se zhluboka nadechněte. Při komunikaci si zvykněte dýchat klidně a pravidelně. Budete mít klidnější hlas a budete se cítit uvolněněji. Pauzy využívejte k tomu, abyste plynule přešli od tématu k tématu. Nepřehánějte to s gesty. Všímejte si toho, co říkají vaše ruce. Některá gesta vám pomohou zdůraznit vaše hlavní body, ale jiná mohou být zase rušivá a pro některé posluchače dokonce urážlivá. Je dobré sledovat gesta ostatních mluvčích a všímat si toho, jak na vás působí. Napodobujte ta gesta, která se vám líbí a všímejte si toho, že většina efektivních gest je přirozená, pomalá a empatická. Uvědomujte si, kam se díváte, co děláte rukama, zda se pohupujete atd. Tato malá gesta se sčítají a když to s nimi budete přehánět, vaše komunikace nebude tak účinná. Požádejte někoho, aby vás natočil a potom si pusťte svůj projev zrychleně. Všechna opakující se gesta a podvědomé pohyby se vám ukážou a budou působit komicky. Až toto chování vypozorujete, bude pro vás snadnější zapracovat na své řeči těla.
Všímejte si posluchačů. Dávejte si pozor, abyste neměli zmatenou řeč těla. Komunikujte z očí do očí. Využívejte pauzy a dýchání. Zamyslete se nad tím, jak působí vaše gestikulace. Všímejte si signálů svého těla.
Všímejte si posluchačů. Dávejte si pozor, abyste neměli zmatenou řeč těla. Komunikujte z očí do očí. Využívejte pauzy a dýchání. Zamyslete se nad tím, jak působí vaše gestikulace. Všímejte si signálů svého těla.