Někoho sice vídáte třeba každý den, ale nikdy si ho vlastně nevšimnete. Abyste byli společenštější, musíte si začít všímat lidí kolem sebe. Až si příště budete objednávat kávu nebo budete platit u pokladny v supermarketu, usmějte se na obsluhu. Navažte oční kontakt a řekněte “Děkuji”. Díky těmto malým gestům se budete cítit mnohem pohodlněji a přirozeněji při interakci s jinými lidmi. A navíc dotyčnému zpříjemníte pracovní den. Malá pochvala má také velikou moc, obzvlášť ve službách. Myslete na to, že chlapík ve vaší oblíbené kavárně nebo pokladní v supermarketu obslouží desítky nebo stovky lidí denně a většina z nich je ignoruje, nebo se chová hrubě. Když řeknete něco jako, "Páni, vy jste ale rychlý", ukážete, že člověka oceňujete. Pokud jste ve společnosti druhých lidí, třeba na večírku, snažte se očima navázat kontakt s ostatními. Jakmile se vám podaří něčí pohled zachytit, mile se usmějte. Pokud se na vás ten druhý nepřestává dívat, popojděte blíž a představte se. Když vám dotyčný úsměv oplatí, je to dobré znamení.   Jestliže druhý člověk nereaguje, nechte ho být. Je velký rozdíl mezi tím "být společenský" a "být vlezlý." Je zbytečné se pokoušet o kontakt s někým, kdo o něj nestojí. Nezapomínejte, že tenhle způsob nefunguje v situacích, kdy lidé neočekávají, že se k nim někdo bude chtít přiblížit, například v hromadném dopravním prostředku. Být společenský znamená mimo jiné vědět, kdy je vhodné se k druhým přiblížit a kdy si držet odstup. Nemusíte být Miss Sympatie, stačí být společenský a přátelský. Představte se, prohoďte, že jste tu noví, nebo druhému řekněte něco hezkého.  Hledejte další “stydlíny.” Asi se nebudete cítit úplně nejlépe, pokud se ze zakřiknuté šedé myšky rovnou pokusíte stát královnou večírků. Pokud jste mezi lidmi, zkuste jedince, kteří se také trochu stydí a nebo kteří se drží stranou. Je slušná šance, že se cítí stejně jako vy. Pravděpodobně budou potěšeni, že vy jste udělali ten první krok a pozdravili je “Ahoj”. Buďte kamarádští, ale netlačte na pilu. Jakmile se představíte a zeptáte se na pár otázek, přesuňte se k někomu jinému, pokud o vás druhá osoba nejeví zájem. Jeden ze způsobů, jak se ve společnosti blýsknout, je pokládat druhým otázky s otevřeným koncem. Je mnohem lehčí zapříst rozhovor s někým novým, pokud ho povzbudíte k tomu, aby mluvil o sobě. Pokud jste už navázali oční kontakt a vyměnili si úsměvy a stojíte nedaleko, začněte hovor vhodnou otázkou. Tady je několik nápadů:  Jak se vám líbí ta kniha/časopis? Co tady v okolí nejraději podnikáte? Kde jste koupila to skvělé tričko? Pokud máte zájem o lidi, všímejte si drobností, které se vám líbí a které oceňujete. Pak je můžete pochválit. Dávejte si jen pozor na to, aby byly vaše komplimenty upřímné. Každý vycítí falešné lichocení. Udělejte to takhle:  Tu knihu jsem také četl. Skvělá volba! Máte úžasné boty. K té sukni se opravdu hodí. To je oříškové latté? Báječné, každé pondělí si ho dávám pro dobrou náladu. První rozhovory mezi dvěma lidmi by měly být o tom, co mají oba společného. Abyste rychle zjistili, co vás spojuje, klaďte ty správné otázky. Pokud spolu pracujete v jedné firmě nebo máte společné přátele, případně sdílíte cokoliv jiného, mělo by to být snazší. Začněte mluvit o práci, o společném známém nebo o společném koníčku – tím si otevřete prostor pro další témata.  Jestliže dotyčného vůbec neznáte, berte situaci jako příležitost k tomu, abyste vy přišli s tématem rozhovoru. Například pokud se nacházíte v knihkupectví, zkuste se někoho zeptat, jakou knihu by vám doporučil. Jestliže stojíte v dlouhé frontě, proneste o tom nějaký odlehčený vtip. Dávejte si pozor na komentáře, které zní ostře a které odsuzují. Klidně můžete někomu říct, že se vám líbí jeho sestřih a zeptat se, do jakého kadeřnictví chodí. Nebo že už dlouho sháníte podobné tenisky, jaké má na sobě, ale nevíte, do kterého obchodu zajít. Vyhýbejte se ale za každou cenu věcem, které mohou druhého urazit. Nekomentujte velikost oblečení, barvu kůže ani fyzický vzhled. Jestliže se osoba A vyžívá v rozhovorech o termodynamice a největší koníček osoby B je pravá italská káva, konverzace daleko nedojde. Jeden zúčastněný se bude muset vzdát a přijmout hovor o zájmech toho druhého. Zkuste to být vy. Když začínáte nezávaznou, krátkou konverzaci, snažte si všimnout toho, kdy se druhý nadchne. Nebojte se, uslyšíte to, a také uvidíte. Tvář se rozjasní a bude vyzařovat nadšení (totéž se stane s hlasem) a řeč těla se zvýrazní. Pokud chodíte do práce, je pravděpodobné, že se pohybujete v prostředí, kde je kontakt s ostatními lidmi snadný, pokud se budete trochu snažit. Pohybujte se v místech, kde se spolupracovníci sdružují, například v kuchyňce, v kantýně nebo v open space kanceláři.  Kancelář ani výtah není vhodné místo pro rozebírání ožehavých témat. Zapomeňte na politiku nebo náboženství. Raději vtáhněte lidi do hovoru o populárních tématech jako je kultura či sport. I když se samozřejmě najdou tací, pro které jsou i tohle citlivá témata, je velká šance, že rozhovor bude plynout v přátelském a uvolněném duchu. Být společenský v práci může být velmi důležité. Když se nebudete stranit ostatních, lidé vás budou vnímat jako přátelské a pozitivně naladěné. Vytváření kontaktů v práci a hovory s kolegy vám navíc mohou zajistit, že si vás v dobrém slova smyslu konečně všimnou a dostane se vám ocenění, jaké si zasloužíte. Nechte druhého, aby se těšil na pokračování. Dobrý nápad je nechat dvířka otevřená pro pokračování v hovoru. Buďte milí a ukončete koverzaci tak, aby dotyčný neměl pocit, že jste ho odkopli.  Například pokud jste se spolu bavili o svých pejscích, zeptejte se druhého na místní cvičák. Pokud odpoví mile, zkuste navrhnout, abyste šli společně: “Takže říkáš ten cvičák Pod Horou? Nikdy jsem tam nebyl. Co kdybychom příští sobotu vyrazili spolu?” Když navrhnete konkrétní termín, účinek bude mnohem větší, než u neurčitého “tak někdy pojďme spolu”, protože ukazujete, že to myslíte vážně a ne jen ze slušnosti. Jakmile bude hovor u konce, ještě jednou připomeňte jeho hlavní téma. Druhý se tak bude cítit dobře, protože jste opravdu poslouchali, co říkal. Například “Tak hodně štěstí na tom nedělním maratonu. Těším se, že o tom v pondělí povyprávíš.” Na konci rozhovoru dejte najevo, že jste se bavili. “Rád jsem si s tebou popovídal” nebo “ráda jsem vás poznala” zajistí, že se druhý bude cítit vážený. Nejprve se asi budete cítit divně, když budete mluvit s někým, koho vůbec neznáte a s kým byste se normálně neseznámili. Ale čím častěji to budete dělat, tím to bude snazší.
Naučte se před lidmi poděkovat. Navažte oční kontakt. Představte se. Ptejte se na otázky, na které se nedá odpovědět jen ano nebo ne. Lichoťte. Hledejte společné zájmy. Věnujte pozornost tomu, co druhé opravdu zajímá. Mluvte s kolegy v práci. V nejlepším se má přestat. Až se naučíte komunikovat s lidmi, které trochu znáte, začněte trénovat rozhovory i s úplně neznámými lidmi během celého dne.
Naučte se před lidmi poděkovat. Navažte oční kontakt. Představte se. Ptejte se na otázky, na které se nedá odpovědět jen ano nebo ne. Lichoťte. Hledejte společné zájmy. Věnujte pozornost tomu, co druhé opravdu zajímá. Mluvte s kolegy v práci. V nejlepším se má přestat. Až se naučíte komunikovat s lidmi, které trochu znáte, začněte trénovat rozhovory i s úplně neznámými lidmi během celého dne.