Může to být něco, co vám způsobuje emocionální bolest, například smrt někoho milovaného, nebo rozchod s bývalým partnerem, který vám stále způsobuje smutek. Budete muset tyto vzpomínky nahradit jinými vjemy, abyste zmátli svůj mozek a „zapomněli“ na ně.  Zamyslete se nad detaily těchto vzpomínek:   Co se stalo? Kdo ve vzpomínkách figuruje? Kde a kdy se to stalo? Co se dělo kolem? Jak jste se cítili? Snažte se co nejkonkrétněji určit, na co přesně byste chtěli zapomenout.   Nemůžete zapomenout na to, že jste měli bývalou přítelkyni, ale můžete zapomenout na určitá data, události, nebo smyslové vzpomínky. Například vůně jejího oblíbeného parfému, nebo znělka jejího oblíbeného seriálu vám mohou automaticky vyvolávat vzpomínky na ni. Všechny tyto věci si napište. Pokud například stále myslíte na traumata, která jste si prožili na střední škole, kde vás ostatní děti šikanovali, napište si seznam lidí, kteří vám ubližovali, konkrétní místa, která ve vás tyto vzpomínky vyvolávají, a snažte se zaměřit na detaily – vůně školní jídelny, vaše skříňka, šatna u tělocvičny atd. Snažte se do svého mozku vložit příjemné pocity a zároveň aktivně myslete na to, jak vás ve škole šikanovali nebo na nepříjemný rozchod s vaší přítelkyní.  Poslouchejte klidnou hudbu, dejte si příjemnou horkou vanu s vonnými svíčkami, nebo si dejte zmrzlinový koktejl na zahradě za letního dne.   Vaším cílem je zbavit se bolesti těchto nepříjemných vzpomínek. Pokud se vaši rodiče rozejdou na Štědrý den, nebudete pravděpodobně už nikdy chtít jíst kapra se salátem a stejně tak budete mít problém pamatovat si nepříjemné věci jako bolestivé, když si je spojíte s něčím příjemným a uvolňujícím. Někteří lidé také doporučují poslouchat velmi nahlas „bílý hluk“, abyste vzpomínky utopili, místo abyste si je spojovali s něčím příjemným. Obklopte se rádii, nebo jinými generátory bílého hluku a přitom meditujte o svých nepříjemných vzpomínkách. Představte si v mysli silné gesto pro „zničení“ nepříjemné vzpomínky. Můžete si například představit svoji vzpomínku ve formě polaroidového obrázku a opakovaně si představovat, jak ho pálíte.   Soustřeďte se na detaily – jak se okraje obrázku kroutí a hnědnou, začínají odpadávat a plamen požírá fotku a rozpouští ji, dokud z ní nezbyde jen popel.  Představujte si něco, co se vám hodí k této vzpomínce. Můžete si například představovat člověka, který vás ve škole šikanoval, jako staré auto, které se potápí do jezera, nebo jako vlak, který zpomaleně naráží do skály. Když se snažíte spojit si nepříjemné vzpomínky s příjemnými vjemy, vlastně tím hypnotizujete sami sebe. Můžete to brát jako zapnutí digestoře po smažení řízků v kuchyni.  Pokud věříte síle hypnózy, zajděte si k profesionálnímu hypnotizérovi.  Možná vám to zní jako nesmysl, ale jde o symbolické gesto, které vám může pomoci se duševně odpoutat od této vzpomínky a začít ji vnímat jako uzavřenou kapitolu.
Izolujte si vzpomínku, na kterou chcete zapomenout. Definujte si své vzpomínky na základě jejich vjemů. Meditujte s těmito detaily a dělejte u toho příjemné věci. Vymažte si paměť. Zkuste hypnózu.
Izolujte si vzpomínku, na kterou chcete zapomenout. Definujte si své vzpomínky na základě jejich vjemů. Meditujte s těmito detaily a dělejte u toho příjemné věci. Vymažte si paměť. Zkuste hypnózu.