Když už znáte obsah, je potřeba zamyslet se nad strukturou celé knihy. Stejně jako všechny úspěšné knihy, potřebuje i ta vaše hlavní dějovou linii. Použijte materiál, který jste si shromáždili, a vytvořte vyprávění se závěrečným vyvrcholením a rozuzlením. Seřaďte své vzpomínky a historky tak, aby na sebe logicky navazovaly a korespondovaly s hlavní dějovou linií.  Jaká je hlavní zápletka vašeho příběhu? Jaká byla vaše největší životní překážka, se kterou jste se dokázali vypořádat až po letech. Možná to byla nemoc, se kterou jste bojovali od dětství, nevydařený vztah, problémy ve vašem profesním životě nebo cokoliv jiného. Podívejte se do svých oblíbených knih nebo na oblíbené filmy, kde najdete mnoho příkladů podobných zápletek. Probuďte ve čtenářích napětí. Jednotlivé události seřaďte tak, aby postupně vedly k rozuzlení zápletky. Pokud je vaší hlavní zápletkou snaha zúčastnit se olympijských her, sestavte příběh z řady historek o malých úspěších a selháních. Přinuťte své čtenáře ptát se: Zvládne to? Uspěje? Co se bude dít dál? Stupňujte napětí. Doveďte svůj příběh až k bodu, kdy vyvrcholí jeho zápletka. Nastane den závodu, utkáte se svým úhlavním nepřítelem, hraní automatů vás úplně pohltí a přijdete o poslední peníze. Skončete rozuzlením zápletky. Většina autobiografií má šťastný konec, protože hlavním hrdinou je autor, který příběh vypráví a publikuje. I když váš konec nebude veselý, musí být alespoň povzbudivý. Nějakým způsobem jste se dostali k cíli. Možná jste nezvítězili, ale se situací jste se vyrovnali a poučili se z ní. Můžete psát chronologicky od vašeho narození až po současnost, ale příběh bude zajímavější, když dějové etapy promícháte.   Některé příběhy z minulosti lze do vyprávění zařadit retrospektivně. Můžete začít dojemným příběhem z dětství, uvést několik historek o svých předcích, poté se posunout k vašemu studiu na vysoké škole a následně k profesnímu životu. A příběhy z dětství zařadíte pouze jako vzpomínky. Hlavní témata vašeho života by měla být provázaná a měla by propojovat minulost se současností. Co dalšího se kromě hlavní zápletky ve vašem životě odehrálo? Máte některé svátky oblíbené více než jiné? Fascinují vás určitá místa, která opakovaně navštěvujete? Máte slabost pro nějakého člověka, který však není vaším partnerem? Žijete bohatým duchovním životem? Objevte nová témata, která dotvoří úplný obrázek o vašem světě. Při popisu životních událostí se zamyslete nad tím, co jste se díky nim naučili. Vyjádřete občas také své záměry, touhy, pocity zklamání nebo radosti, poučení, která jste získali a své myšlenky. Vaše autobiografie bude mít hlubší význam, když nebudete pouze popisovat děj událostí, ale zmíníte se také o jejich dopadu na vaši osobnost. Díky kapitolám se budete moci snáz přesunout od jedné životní etapy k druhé. Ne nadarmo se říká „uzavřít jednu životní kapitolu“. Využijte toto rčení i při psaní autobiografie. Pomocí kapitol budete moci skočit o deset let dopředu, vrátit se v čase nebo začít s úplně novým tématem, aniž byste to čtenářům museli nějak vysvětlovat.    Kapitolu zakončete nějakou napínavou nebo tajemnou poznámkou, aby se čtenáři hned dychtivě pustili do čtení další. Začátek kapitoly je zase skvělým místem pro ohlédnutí se do minulosti, popis místa děje a nastavení správné atmosféry pro budoucí děj.
Vymyslete hlavní dějovou linii. Rozmyslete si, kde váš příběh začne. Proplouvejte tématy. Ohlédněte se zpět. Rozdělte text do kapitol.
Vymyslete hlavní dějovou linii. Rozmyslete si, kde váš příběh začne. Proplouvejte tématy. Ohlédněte se zpět. Rozdělte text do kapitol.