Postup v tomto kroku velmi závisí na tom, jaký jazyk jste si vybrali. Ve všech programovacích jazycích přesto existuje několik základních konceptů, jejichž pochopení je pro vytvoření použitelného programu nezbytné. Když se s těmito koncepty seznámíte a budete je procvičovat, bude pro vás mnohem snazší řešit vzniklé problémy a tvořit výkonný a efektivní kód. Níže najdete několik zásadních prvků, se kterými se setkáte u celé řady různých jazyků:  Proměnné – Proměnná slouží jako odkaz na uložená a měnící se data. Proměnné lze měnit a upravovat. Často se vyznačují definicí svého typu (např.: "integers" (celá čísla), "characters" (znaky) apod.), která udává, jaký druh dat může být v proměnné uložen. Při kódování dáváte proměnným jména, s jejichž pomocí je jako člověk dokážete rozeznávat. Díky jménům snadno pochopíte, jak proměnné interagují se zbytkem kódu. Podmíněné příkazy – Podmíněné příkazy jsou akce, které se vykonají na základě toho, zda je či není splněna daná podmínka. Nejběžnější formou podmíněného příkazu je „If-Then“ (pokud platí-pak udělej). Pokud je podmínka splněna (např. x = 5), něco se stane. Pokud podmínka splněna není (např. x != 5), pak se stane něco jiného. Funkce neboli podprogramy – Přesné jméno tohoto prvku se může lišit závislosti na daném programu. Můžete se tak setkat i s názvy „procedura“, „metoda“ nebo „volaná jednotka“. Jde v podstatě o menší program uvnitř většího programu. Funkce může být programem vícekrát „zavolána“, což programátorům umožňuje tvořit komplexní programy efektivně. Datový vstup – Tato obecná koncepce je využívaná takřka v každém jazyce. Jde o způsob, jak zacházet a ukládat vstup od uživatele. To, jak jsou tato data získána, závisí na typu programu a na uživatelových možnostech (zadávání klávesnicí, souborem atd.). Datový vstup úzce souvisí s výstupem, což je způsob vrácení výsledků uživateli – jejich vypsání na obrazovku, nebo dodání formou soubor. Řada programovacích jazyků vyžaduje kompilátor, což je program sloužící k překladu kódu do strojově srozumitelného jazyka. Další jazyky, jako je třeba Python, používají překladač, který dovoluje program vykonat okamžitě a bez kompilace.   Některé jazyky mají IDE (Integrated Development Environment, „Integrované vývojové prostředí“). To obvykle zahrnuje editor kódu, kompilátor a/nebo překladač a debugger. Programátor tak dokáže obsluhovat všechny nezbytné funkce z jednoho místa. IDE může také obsahovat vizualizaci struktury objektů a adresářů. Na internetu je dostupná spousta editorů kódu, které nabízí různé způsoby zvýraznění syntaxe a další pro vývojáře příjemné nástroje.
Osvojte si základní prvky. Nainstalujte si potřebný software.
Osvojte si základní prvky. Nainstalujte si potřebný software.