Své negativní myšlenky a obavy prozkoumejte zvážením, jaká kognitivní zkreslení v tom mohou být zahrnuté - jinými slovy určete, který typ částečně pravdivé nebo úplně nepravdivé mysli se vám může vkrádat do hlavy. Mezi kognitivní zkreslení můžeme řadit:   Myšlení všechno nebo nic: Černobílá prohlášení, která neumožňují žádnou střední cestu. Buď je to dobré nebo špatné, nic mezi tím. Navíc chybí jakákoli komplexita.   Zobecňování: Přijetí jedné negativní zkušenosti, ze které se okamžitě vytvoří jasné a striktní "pravidlo". Takové myšlenky často obsahují fráze jako "Ty vždy...", "Já nikdy..." nebo "Všichni..."   Mentální filtrování: Odfiltrování všech pozitivních elementů z nějaké situace a ponechání pouze těch negativních. Možná za sebou máte úžasné rande, ale jediné na co dokážete myslet, je to trapné ticho na začátku večera.   Předčasné vynášení soudů: Vynášení negativních závěrů bez jakéhokoli důvodného základu nebo důkazu, jako je například předpoklad, že víme, co si myslí ostatní nebo co se stane v budoucnu.   Katastrofizace: fixace na nejhorší možné scénáře a extrémní zveličování proglémů.   Emocionální zdůvodňování: Víra, že váš aktuální pocit reflektuje objektivní realitu. Cítíte-li se špatně, pak daná situace musí být velmi špatná.   "Měl bych" a "neměl bych": Lpění na striktním souboru (často svévolném) pravidel a vytváření nerealistických očekávání toho, co byste měli a neměli dělat.   Etiketizace: Etiketování (labeling) sebe sama nebo jiných lidí na základě předpokládaných nedostatků, a to i v případě, že existuje dostatek důkazů pro opak.   Personalizace: Osvojování si osobní zodpovědnosti za okolnosti, které jsou mimo vaši kontrolu. Pokud je vámi plánovaná party přerušená kvůli dešti i přesto, že předpověď hlásila slunečno, budete za špatné počasí vinit sami sebe.   Zveličování a bagatelizování: Bagatelizujete své pozitivní atributy a idealizujete si druhé lidi. Pokud vám někdo složí kompliment, vy ho odmítnete. Pro tento účel si začněte vést "deník myšlení". Jakmile vás přepadne nějaká negativní myšlenka, nalistujte deník na prázdnou stránku a držte se následujícího postupu:  Zapište si aktivizační (spouštěcí) prvek, což může být myšlenka, nějaká událost nebo situace. Příkladem může být: "Ráno před odchodem do práce jsem se velmi pohádal se svou partnerkou." Zapište si negativní myšlenky nebo přesvědčení, které se vyskytly v průběhu nebo po spouštěcí události. Ptejte se sami sebe: "Na co jsem myslel?" "Co jsem si pro sebe říkal?" a "Co mi v té době běželo hlavou?" Příkladem může být: "Podělal jsem to. Tohle je konec našeho vztahu. Už jí to se mnou nebaví, nemiluje mě a chystá se mě opustit." Zapište si slova, která popíšou vaše pocity a podtrhněte to slovo, které je nejvíce spojené se spouštěcí událostí. Například "Vystrašený, Osamělý, Zraněný." "Vystrašený" podtrhněte Zhodnoťte co jste právě zapsali a zjistěte, jestli jste použili nějaké nevhodné myšlenkové procesy. Například "katastrofizace, černobílé myšlení, předčasné vynášení závěrů" apod. Pod negativní myšlenku si udělejte dva sloupečky: jeden na důkazy "pro" vaši negativní myšlenku a jeden na důkazy proti vaší negativní myšlence. Vyplnění těchto sloupečků vám umožní zjistit, zda se ve vašich negativních myšlenkách skrývá něco pravdy či nikoli.  Navážeme-li na příklad hádky s vaším partnerem, ve sloupci "Důkazy pro" byste měli mít: "Hodně se rozčilila, zrudla a hystericky odešla z domu. Nezavolala mi v obědové pauze tak, jako obvykle." Kolonka "Důkazy proti" by mohla obsahovat: "Už jsme se pohádali i dřív a mnohem více než nyní a vždy jsme si to vyříkali. Řekla mi, že jí chvíli trvá, než ji pustí vztek, ale jakmile se uklidní, začne přemýšlet racionálně a je schopná kompromisu. Na začátku týdne mi říkala, že dnes bude mít celý den obchodní schůzky a přes oběd se mi nebude moct ozvat. Mnohokrát mi říkala, že chce, aby naše manželství fungovalo za všech okolností. Hádky jsou pro nás velmi neobvyklé." Tento proces vám umožní nahlížet na vlastní myšlenky objektivně. Analyzujete, posuzujete a hodnotíte své myšlenky, abyste zjistili zda mají nějaký pravdivý základ. Nechcete je prostě jen tak přijmout bez jakýchkoli otázek. Ptejte se sami sebe na následující otázky o svých negativních myšlenkách a odpovědi si zapište do deníku:  Jak jinak můžu na celou situaci nahlížet? Pokud bych se necítil takto, jak bych celou situaci vnímal? Realisticky vzato, jaká je pravděpodobnost, že se to stane? Jak by na celou situaci asi nahlížel někdo jiný? Opravdu mi pomůže, když o tom budu přemýšlet takhle? Můžu sám sebe nějakým způsobem povzbudit?
Identifikujte své negativní myšlenky. Své negativní myšlenky si zaznamenávejte. Otestujte pravdivost myšlenky. Zhodnoťte své negativní myšlenky.
Identifikujte své negativní myšlenky. Své negativní myšlenky si zaznamenávejte. Otestujte pravdivost myšlenky. Zhodnoťte své negativní myšlenky.