Jakmile si uvědomíte svou nepříznivou situaci propadnutí ledem do studené vody, musíte se obrnit a vědomě zastavit nutkání lapat po dechu při každém potopení hlavy. Šok z pobytu v mrazivé vodě byste neměli podceňovat - může totiž způsobit okamžité změny ve vašem dýchání a srdečním tepu.  Objevíte-li se najednou ve studené vodě, vyvolá to v těle šokovou reakci, zvanou "torso reflex," která způsobí touhu lapat po dechu a hyperventilovat, a to z důvodu velmi zrychlené srdeční činnosti. Vy ale tomuto nutkání musíte odolat, obzvláště pod hladinou. Tento počáteční šok obvykle pomine do jedné až třech minut, jakmile se vaše tělo aklimatizuje na chladné okolní podmínky. Ačkoli počáteční šok vymizí, neustále vám hrozí smrtelně nebezpečná situace vzniku podchlazení, což znamená ztrátu teploty v rychlejším tempu, než ji tělo dokáže vytvářet. Hypotermii přitom dokáže vyvolat již pokles tělesné teploty o 4 stupně. Fyzická bolest z ponoření v mrazivé vodě v kombinaci se všemi fyziologickými změnami, přicházejícími v reakci na šokový stav (zvýšená srdeční činnost a dechová frekvence, vysoký krevní tlak, sekrece adrenalinu) může vést velmi snadno k panice. Zůstanete-li ale v klidu a budete kontrolovat dýchání, umožní vám to přemýšlet a sestavit plán na záchranu. Nemáte sice moc času, ale přesto je ho víc, než předpokládá panikařící mysl.  Hypotermie může nastat ve chvíli, kdy teplota našeho těla klesne pod 35°C. To ale nějakou dobu trvá a hlavně to závisí na mnoha různých faktorech. Potřebný čas navíc získáte tím, že se budete snažit držet hlavu a co největší část těla nad hladinou. V závislosti na mnohých faktorech, jako jsou například fyzická kondice, množství tělesného tuku, typ a počet vrstev oblečení, venkovní teplota či teplota větru, může k hypotermii a následné ztrátě vědomí dojít zhruba do 10 až 45 minut. Zbavte se jakýchkoli těžkých předmětů nebo kusů oblečení, které vás táhnou dolů. Mezi takové věci patří batohy, ledvinky, lyže a další. Snížíte tak významně riziko utonutí. Jakmile se uklidníte a dostanete hlavu na hladinu, musíte svou energii směřovat k co nejrychlejší záchraně, namísto abyste jen šlapali vodu a čekali, až vás někdo vytáhne. Zůstanete-li ve vodě, snížíte tím své šance na přežití o 50%. Zorientujte se a pokuste se dostat do místa, kterým jste do vody propadli. Okraje budou pravděpodobně dost pevné, aby vám pomohly ven.  Pokud jste pod hladinou, vždy se snažte hledat kontrastní barvu. Je-li led pokryt sněhem, díra bude vypadat tmavší. U ledu bez sněhové pokrývky bude díra světlejší. Větším strašákem než hypotermie je v mnoha případech spíše neuromuskulární zamrznutí či neschopnost plavat. Většina lidí má obvykle zhruba tři až pět minut času, než jejich svaly a koordinace vypoví funkci, načež je velmi obtížné či nemožné plavat a kopat nohama. Jsou-li s vámi další lidé, hlasitě na ně křičte a dejte jim najevo, že jste propadli do vody. Možná že se k vám zrovna nepohrnou nebo to ani nebude možné, ale alespoň vás nenechají samotné a třeba přivolají pomoc mobilním telefonem. Jakmile se zorientujete a naleznete místo, kudy chcete vylézt ven z vody, rychle k němu doplavte a popadněte okraj ledu. Snažte se z vody dostat co největší část horní poloviny těla. Chytněte se povrchu ledu a pokuste se pomocí předloktí a loktů vyškrábat nahoru. Následně natáhněte nohy tak, abyste byli v horizontální poloze a kopejte nohama s co největší silou tak, abyste se posunuli dále na ledovou plochu - v podstatě byste měli kopírovat tuleně a jejich typický pohyb.  Ve chvíli, kdy se vám podaří dostat horní polovinou těla na okraj ledu, počkejte několik sekund, aby z vašeho oblečení vyteklo co nejvíce vody. Snížíte tím svou hmotnost a snadněji se pak dostanete z vody. Jestliže se vám nedaří dostat z vody ani po deseti minutách, pak je téměř jisté, že to bez pomoci někoho jiného nezvládnete, protože se u vás objeví podchlazení a selhání svalů. Ani v této fázi ale nepanikařte. Nemůžete-li se dostat z vody svépomocí, šetřete si energii (a teplo), pokuste se nehýbat a vyčkejte na pomoc. Pro uchování tepla překřižte nohy a pokuste se natáhnout paže ven z vody. Tělo ztrácí svou teplotu 32x rychleji ve vodě než na vzduchu. Podaří-li se vám vytáhnout na led, překonejte touhu postavit se a utéct ke břehu. Mohli byste spadnout do vody znovu. Místo toho zůstaňte natažení na ledu (rozprostřete tak svou hmotnost na větší plochu) a pomalu se odvalte směrem k silnějšímu ledu nebo pevné zemi.  Když už nic jiného, tak se před stoupnutím odvalte alespoň několik metrů od původní díry. Pokud je to možné, pokračujte na břeh ve svých původních stopách - tato trasa udržela vaši hmotnost prve, tak to zvládne nejspíš i podruhé. Pamatujte, že byste měli vždy stoupat pouze na led, který je silnější než 8 centimetrů, a to obzvláště v teplých dnech, kdy led taje.  Pro rybaření pod ledem je potřebná tloušťka ledu alespoň 10 centimetrů, stejně jako pro chůzi nebo běžkování, zatímco pro jízdu na sněžném skútru či čtyřkolce je potřeba nejméne 12-15 cm.
Obrňte se. Snažte se udržet co nejvíce v klidu. Energii okamžitě soustřeďte na svou záchranu. Dostaňte se do horizontální pozice a kopejte nohama. Jakmile se dostanete ven, odkulte se po ledu.
Obrňte se. Snažte se udržet co nejvíce v klidu. Energii okamžitě soustřeďte na svou záchranu. Dostaňte se do horizontální pozice a kopejte nohama. Jakmile se dostanete ven, odkulte se po ledu.