Vytvořte si papírky či nálepky s anglickým názvem různých předmětů a označte jimi věci u vás doma. Cílem je přimět váš mozek myslet anglicky. Pokud budou anglické názvy všude kolem vás a budete je denně vídat, nebudete je moci ignorovat.  Slovní zásobu pak můžete procvičovat v reálných situacích. Jakmile budete např. hledat deku, zkuste si vzpomenout, jak se slovo „deka“ (příp. celá věta „hledám deku“) řekne anglicky. Až jí najdete, podle popisku si zkontrolujte, zda si slovo správně pamatujete. Nepište na předměty samotné, vezměte kousek papíru a přilepte ho na předmět např. izolepou. Při memorování anglických slov si dejte velký pozor na jejich správnou výslovnost. Ačkoli samozřejmě existují výslovnostní pravidla, angličtina má velké množství výjimek. U komplikovanějších slov se vždy poraďte se slovníkem nebo se pokuste vyhledat audio nahrávku jeho výslovnosti. Přesto ale je zde několik spolehlivých výslovnostních pravidel, které se vyplatí znát:  Vždy vyslovujte hlásky na konci slova. Mluvčí některých asijských jazyků mívají s tímto pravidlem problémy. Pokud je to i váš případ, dejte pozor, abyste např. ve slově „streets“ vyslovili koncové „ts“. Bez něj by mohlo dojít k změně významu slova i celé věty. Podívejte se například na větu „I project the project will end soon.“ („Předpokládám, že ten projekt brzy skončí.“). Pro začátečníka může být taková věta trochu matoucí, ačkoli anglický slovosled je zde zachován do puntíku. První slovo „project“ je sloveso a vyslovuje se s přízvukem na druhé slabice „pro-JECT“ [prəˈdʒekt]; druhé slovo „project” je podstatné jméno s přízvukem na první slabice a vyslovujte se „PRO-ject” tedy [ˈprɒdʒekt]. Stejné pravidlo platí pro všechna slova, která jsou zároveň podstatným jménem i slovesem: podstatné jméno má přízvuk na první slabice a sloveso na slabice druhé. Správně umístěný přízvuk je v angličtině zcela zásadní, nicméně je pravdou, že u většiny podstatných jmen je přízvuk, stejně jako je tomu v češtině, na první slabice. Vezměme si běžné předměty z vašeho domova: „BED-room (ložnice), BATH-room (koupelna), KITCH-en (kuchyně), TA-ble (stůl), WIN-dow (okno), SO-fa (pohovka), WA-ter (voda), JACK-et (bunda), TOI-let (toaleta),“ atd. Mezi americkou, britskou nebo australskou angličtinou existují významné rozdíly. Než začnete pracovat na rozšíření vaší slovní zásoby, rozhodněte, který je vám nejbližší nebo který vám bude nejužitečnější.  Někdy je velmi důležité vědět, s kým si povídáte. Pokud například řeknete Američanovi „I´m not wearing pants“ („Nemám na sobě kalhoty“), bude asi spekulovat, zda máte na sobě šortky, sukni nebo jste jen ve spodním prádle. Pokud tu samou větu řeknete Britovi, porozumí tomu tak, že dnes na sobě nemáte spodní prádlo! Kromě rozdílů ve slovní zásobě je dalším obrovským rozdílem mezi anglickými dialekty výslovnost. Než se zcela zamotáte do různých výslovnostních variant, uvědomte si, jestli vám jde o britskou nebo americkou angličtinu. Některé slovníky dávají přednost britské angličtině, zatímco jiné vychází z angličtiny americké. Vyberte si ten nejvhodnější pro vaše cíle.
ضع لاصقات مكتوب عليها الاسم الإنجليزي لكل شيء. اهتم بنُطْقك للكلمات. اختر لهجة.
ضع لاصقات مكتوب عليها الاسم الإنجليزي لكل شيء. اهتم بنُطْقك للكلمات. اختر لهجة.