Tato metoda má pět kroků:  STOP – Zastavte a přestaňte dělat to, co děláte. „Automatické myšlenky“ jsou myšlenky, na které si naše mysl zvykla a které mohou mít nepříznivý vliv. Proto se na chvíli zastavte a zkuste svoji reakci odložit. Nadechněte se. Využijte techniky hlubokého dechu, které najdete v tomto článku a několikrát se zhluboka nadechněte. Všímejte si toho, co se děje. Zeptejte se sami sebe, na co myslíte, na co se soustředíte, na co reaguje a jaké tělesné pocity pociťujete. Vytvořte si odstup. Podívejte se na danou situaci z jiné perspektivy. Jsou vaše myšlenky založeny na faktech? Existuje jiný způsob, jak na danou situaci pohlížet? Jak vaše reakce ovlivňují ostatní lidi? Jak byste chtěli reagovat? Jak důležitá tato situace ve skutečnosti je? Trénujte si to, co funguje. Zamyslete se nad důsledky svých činů. Jakým způsobem danou situaci vyřešíte nejlépe? Vyberte si řešení, které vám nejvíce pomůže. Běžným narušením myšlení je personalizace, což znamená, že sami sobě přisuzujeme zodpovědnost za věci, za které zodpovědnost nemáme. To nám může způsobovat pocity vzteku a smutku, protože není možné ovládat reakce ostatních lidí. To jediné, co ovládat můžeme, jsou naše vlastní reakce.  Představte si například, že máte kolegu, který má problémy se vztekem. Tento kolega na vás kvůli něčemu zvýší hlas, což je v každém případě nepříjemné. Takové chování byste neměli tolerovat. Nyní máte na výběr: můžete zareagovat automaticky, nebo se můžete zastavit a zamyslet se nad tím, co se ve skutečnosti děje. Automatická reakce může vypadat takto: „Joe se na mě strašně zlobí. Co jsem mu udělal? Tohle mě štve!“ Je to sice pochopitelné, ale tato reakce vám v žádném případě nepomůže zklidnit se. Lepší reakce může vypadat například takto: „Joe na mě křičel, což mi vadí, ale nejsem jediný, na koho Joe křičí – je snadné ho rozčílit. Možná tím reagoval na něco úplně jiného, nebo je prostě jen takový. Nemyslím si, že bych udělal něco špatně. Nebylo to sice fér, ale to není můj problém.“ Tím si uvědomíte, že se cítíte špatně, ale zajistíte, že tím nebudete posedlí. Uvědomte si, že vnímání personalizace není to samé, jako akceptování nepřijatelného chování. Bylo by naprosto v pořádku, kdybyste si o chování svého kolegy promluvili se svým šéfem. Když si ale budete připomínat, že nemůžete ovládat reakce ostatních lidí a že s vámi tyto reakce většinou nemají nic společného, budete schopni se uklidnit mnohem rychleji. Pokud chcete, aby se vám začala spolehlivě vařit krev v žilách, stačí popovídat si o nějakém vážném tématu s někým, kdo má opačný názor. Pokud máte pocit, že jste schopni vést s někým takovým produktivní diskusi, je to v pořádku. Pokud jde ale o dva opačné monology, snažte se převést hovor na jiné téma.  Někdy není snadné navrhnout změnu tématu, ale úleva od stresu a napětí rozhodně stojí za trochu nepříjemnosti. Nebojte se převzít iniciativu a říct například: „Zdá se mi, že se budeme muset shodnout na tom, že se neshodneme. Jak se ti líbil včerejší baseballový zápas?“  Pokud ten druhý bude stále mluvit o tom, o čem se nechcete bavit, jednoduše odejděte. Můžete mluvit v první osobě, abyste nikoho neobviňovali: „Toto téma mě už moc nebaví. Můžete se o něm bavit dál, ale pro mě bude lepší, když půjdu pryč.“ Pokud nemůžete odejít, můžete se od rozhovoru distancovat alespoň duševně. Představujte si, že jste na nějakém klidném místě. Měli byste to ovšem používat jen v nutných případech, protože ostatní lidé rychle poznají, že je neposloucháte, což by je mohlo urazit. Když budete vystaveni negativitě, způsobí vám to problémy s myšlením, učením a pamatováním informací.  Neustálé vystavení negativitě způsobí, že si váš mozek zvykne myslet negativně.  Je běžné si stěžovat v práci nebo ve škole kamarádům, ale dejte si pozor, abyste to nedělali příliš často, jinak by vám to mohlo zkazit náladu mnohem více, než byste čekali.  Když si někdo stěžuje na něco, co trápí i vás, je to ještě horší. Je možné, že z toho budete mít pocit, že se to stalo vám. Pravděpodobně ale nebudete mít příležitost to napravit, což může vést k pocitům smutku a frustrace. Stejně jako všechny ostatní emoce, jsou i negativita a stěžování nakažlivé. I 30 minut vystavení stresoru, jako je stěžování někoho jiného, vám může zvýšit hladinu kortizolu, což je stresový hormon, který nám zamlžuje myšlení.  Snažte se myslet produktivně. Je normální cítit frustraci, když se nám něco nedaří a může vám pomoci své pocity vypustit. Z dlouhodobějšího hlediska je ovšem mnohem lepší zamyslet se nad tím, co můžete na dané situaci změnit, abyste se vyhnuli stejným problémům. Nesoustřeďte se na to, co se pokazilo, ale na to, co můžete v budoucnu napravit.
تعلّم تقنية STOPP. انتبه للشخصنة. حرّك النقاش بعيدًا عن الموضوعات المزعجة. تجنّب الإفراط بالسلبية.
تعلّم تقنية STOPP. انتبه للشخصنة. حرّك النقاش بعيدًا عن الموضوعات المزعجة. تجنّب الإفراط بالسلبية.