Projděte si první verzi svého hororu a zaměřte se na věty, ve kterých máte více přídavných jmen, podstatných jmen, nebo sloves. Možná vás baví používat stále dokola jedno přídavné jméno, například „červený“ pro popis krve. Můžete se pokusit používat jiná slova, například „karmínový“ nebo „purpurový,“ aby měly vaše popisy zajímavější nádech.   Vytáhněte si slovník synonym a nahrazujte všechna redundantní slova jejich synonymy, abyste nepoužívali opakovaně stejná slova. Jazyk a výběr slov by měly dobře sedět k povaze vaší postavy. Mladá dívka pravděpodobně bude mluvit jinak, než muž ve středním věku. Když pro svoji postavu vytvoříte dobrou slovní zásobu a vyjadřování, které se bude hodit k její osobnosti a pohledu na svět, dosáhnete toho, že bude daná postava pro čtenáře důvěryhodnější. Můžete si ho číst před zrcadlem, nebo ho přečíst lidem, kterým důvěřujete. Hororové příběhy se začaly objevovat jako mluvené slovo, kterým se lidé strašili u ohně, takže toho můžete využít. Když svůj příběh někomu přečtete nahlas, zjistíte, zda je dostatečně šokující, zda se vyvíjí správnou rychlostí a zda obsahuje dostatek strachu a paranoie. Také se dozvíte, zda se vaše postavy chovají správně, jsou uvěřitelné a čtenáři se s nimi dokážou ztotožnit. Kromě toho zjistíte, zda si ostatní lidé myslí, že vaše postavy řeší své konflikty správným způsobem.   Pokud máte těžké dialogy, při čtení nahlas to zjistíte a uvidíte, zda vaše postavy mluví přirozeně a uvěřitelně. Pokud má váš příběh na konci zvrat, všímejte si reakcí čtenářů a posluchačů, abyste zjistili, zda váš konec funguje efektivně, nebo na něm musíte ještě zapracovat.
حلل النص لغويًا. اقرأ قصتك بصوتِ عال.
حلل النص لغويًا. اقرأ قصتك بصوتِ عال.