Spanish: o principios activos cuyas concentraciones plasmáticas puede aumentar y, posiblemente, prolongar el QT: metadona, disopiramida, quinidina, dronedarona, pimozida, sertindol, saquinavir (saquinavir/ritonavir 1000/100 mg, dos veces al día), ranolazina, mizolastina, halofantrina; o dabigatrán, puesto que aumenta el riesgo de hemorragias; o triazolam, alprazolam y midazolam por vía oral, puesto que se puede ocasionar una sedación prolongada o aumentada y depresión respiratoria; o alcaloides tipo cornezuelo del centeno (por ejemplo, dihidroergotamina, ergometrina (ergonovina), ergotamina y metilergometrina (metilergonovina), puesto que aumenta el riesgo de ergotismo y de otras reacciones adversas vasoespásticas graves; o lurasidona; o quetiapina, puesto que aumenta el riesgo de toxicidad; o telitromicina y claritromicina, en pacientes con insuficiencia renal grave, puesto que aumenta el riesgo de hepatotoxicidad y de prolongación del intervalo QT; o felodipina, nisoldipina, puesto que aumenta el riesgo de edema y de insuficiencia cardiaca congestiva; o colchicina, en pacientes con insuficiencia renal, puesto que aumenta el riesgo de reacciones adversas graves; o irinotecán, a causa de una alteración en la metabolización de dicho medicamento; o everolimus, sirolimus (también conocido como rapamicina), a causa de un aumento de las concentraciones plasmáticas de dichos medicamentos; o vardenafilo, en hombres de más de 75 años, puesto que aumenta el riesgo de reacciones adversas; o paritaprevir/ombitasvir (ritonavir), puesto que aumenta el riesgo de reacciones adversas; o fesoterodina y solifenacina, en pacientes con insuficiencia renal; o tolvaptán, que se usa para tratar una enfermedad específica llamada "síndrome de secreción inadecuada de hormona antidiurética".
Estonian: o CYP3A4 metaboliseeritud HMG-CoA reduktaasi inhibiitorid (nt simvastatiin, atorvastatiin ja lovastatiin), kuna nendega kaasneb suurenenud oht skeletilihaste toksilisuseks, sh rabdomüolüüsiks; o eplerenoon, kuna sellega kaasneb suurenenud oht hüperkaleemiaks ja hüpotensiooniks; o ained, mille plasmakontsentratsioonid võivad tõusta ja millel on QT-aja pikendamise potentsiaal (metadoon, disopüramiid, kvinidiin, dronedaroon, pimosiid, sertindool, sakvinaviir (sakvinaviir/ritonaviir 1000/100 mg kaks korda ööpäevas), ranolasiin, misolastiin, halofantriin); o dabigatraan, suurenenud veritsusohu tõttu; o triasolaam, suukaudne midasolaam ja alprasolaam, võimaliku sedatsiooni pikenemise või süvenemise ja hingamisdepressiooni tõttu; o ergotalkaloidid (nt dihüdroergotamiin, ergometriin (ergonoviin), ergotamiin ja metüülergometriin (metüülergonoviin)), kuna nendega kaasneb ergotismi ja muude tõsiste vasospastiliste kõrvaltoimete oht; o lurasidoon; o kvetiapiin, kuna sellega kaasneb suurenenud toksilisuse oht; o telitromütsiin ja klaritromütsiin raske neerupuudulikkusega patsientidel, kuna nendega kaasneb hepatotoksilisuse ja QT-intervalli pikenemise oht; o felodipiin, nisoldipiin, kuna nendega kaasneb turse ja südame paispuudulikkuse tekke suurenenud oht; o kolhitsiin neerupuudulikkusega patsientidel, kuna sellega kaasneb tõsiste kõrvaltoimete oht; o irinotekaan, kuna selle ravimi metaboliseerumine muutub; o everoliimus, siroliimus (tuntud ka nimega rapamütsiin), kuna nende ravimite plasmakontsentratsioonid muutuvad; o vardenafiil üle 75-aastastel meestel, kuna sellega kaasneb kõrvaltoimete suurenenud oht; o paritapreviir/ombitasviir (ritonaviir), kuna nendega kaasneb kõrvaltoimete suurenenud oht; o fesoterodiin ja solifenatsiin neerukahjustusega patsientidel; o tolvaptaan, mida kasutatakse spetsiifilise haiguse korral, mida nimetatakse antidiureetilise hormooni liignõristuse sündroomiks.