English: The classification is based on the unit ‘day degrees’ which represents for the conventional heating period the sum of daily average temperatures differing from the optimal 20 °C.
French: La classification est fondée sur l'unité «degrés-jour», qui représente pour la période de chauffage classique la somme des températures moyennes quotidiennes différant de la température optimale de 20 °C.
German: Die Einteilung geht von „Tagesgraden“ aus, d. h. der für die normale Heizperiode erfassten Summe der von der optimalen Temperatur von 20 °C abweichenden Tagesdurchschnittstemperaturen.
Spanish: La clasificación se basa en la unidad «grados-día», que representa, para el período tradicional de calefacción, la suma de las temperaturas medias diarias que se apartan de la temperatura óptima de 20 °C.
Italian: Tale classificazione è basata sul numero di «gradi giorno», che rappresenta, per il periodo convenzionale di riscaldamento, la somma delle differenze tra la temperatura media esterna giornaliera e la temperatura ottimale di 20 °C.
Portuguese: A classificação baseia-se na unidade «grau-dia», que representa, para o período de aquecimento convencional, a soma das temperaturas médias diárias que diferem do valor óptimo (20 °C).
Dutch: De indeling is gebaseerd op de meeteenheid „daggraden”, waarbij voor het traditionele stookseizoen de som wordt gemaakt van de gemiddelde dagtemperaturen die verschillen van de optimale temperatuur van 20 °C.
Danish: Opdelingen er baseret på enheden »graddage«, som i den konventionelle fyringssæson er summen af de daglige gennemsnitstemperaturer, som afviger fra de optimale 20 °C.
Swedish: Indelningen grundas på enheten ”daggrader” som under den traditionella värmeperioden motsvarar summan av de dagliga genomsnittstemperaturer som avviker från den optimala på 20°C.
Finnish: Luokitus perustuu astepäiviin, joilla ilmaistaan niiden keskimääräisten päivälämpötilojen summa, jotka poikkeavat optimaalisesta 20 °C:n lämpötilasta tavanomaisen lämmityskauden aikana.
Greek: Η κατάταξη γίνεται με βάση τη μονάδα «βαθμοημέρες», που αντιπροσωπεύει για τη συμβατική περίοδο θέρμανσης το σύνολο των μέσων ημερήσιων θερμοκρασιών που διαφέρουν από την ιδανική θερμοκρασία των 20 °C.
Czech: Tato klasifikace vychází z jednotky „denostupeň“, která je u běžného topného období součtem průměrných denních teplot, které se liší od optimální teploty 20 °C.
Slovak: Klasifikácia sa zakladá na jednotke „dennostupeň“, ktorá v prípade obvyklého vykurovacieho obdobia predstavuje súčet priemerných denných teplôt, ktoré sa líšia od optimálnej teploty 20 °C.
Polish: Klasyfikacja bazuje na liczbie „stopniodni”, która dla każdego konwencjonalnego okresu grzewczego jest równa sumie różnic między optymalnym progiem 20 °C a średnimi temperaturami dobowymi.
Hungarian: A besorolás alapja a „napi fokok” mutatón alapul, amely a hagyományos fűtési időszakban az optimális 20 C°-tól eltérő napi átlaghőmérsékletek összege.
Slovenian: Razvrstitev temelji na enoti „dnevne stopinje“, ki v običajnem obdobju, ko je potrebno ogrevanje, predstavlja vsoto dnevne povprečne temperature, ki odstopa od optimalnih 20 °C.
Estonian: Jaotus põhineb „päevakraadidel”, mis on optimaalsest 20 °C erinevate päeva keskmiste temperatuuride summa tavapärasel kütteperioodil.
Latvian: Klasifikācija ir balstīta uz “dienas grādu” vienībām, kas standarta apkures sezonā ir to dienas vidējās temperatūras rādījumu summa, kuri atšķiras no optimālajiem 20 °C.
Lithuanian: Klasifikuojama remiantis „paros laipsnių“ vienetu, t. y. įprastinio šildymo sezono kiekvienos paros vidutinių temperatūrų ir optimalios 20 C o temperatūros skirtumų suma.