EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Najlepša hvala podpredsednik. Lep pozdrav vsem, kolegice in kolegi, predstavniki Vlade. O tem zakonu, tako imenovanem tretjem megapaketu je bilo res veliko povedano že tudi na nočni seji Odbora za delo, družino in socialne zadeve, pa vendar je prav, da nekatere stvari ponovno ponovimo, ker je danes še ena priložnost za tudi koalicijske partnerje, da o nekaterih stvareh razmislimo skupaj še enkrat. Najprej bi se pa vendarle odzvala na večkrat že ponovljene zavajajoče podatke vezane na to, kako smo se soočili z zdravstveno krizo. Kljub vsemu govoriti, da smo najboljši v Evropi, najboljši v svetu je zavajajoče in je laž na žalost. Epidemiološka slika po podatkih je pač drugačna in sicer smo po številu smrti med evropskimi državami na 19. mestu, če pa to povežemo še z vsebinskim vidikom, kje so se te smrti zgodile, pa mislim, da je neka samohvala ne na mestu in je povsem neprimerna. Tudi o teh smrtih in o odnosu naše družbe do starejših bomo morali še bolj aktivno spregovoriti ker vsaka družba kaže svojo sliko in odnos do sebe tudi v luči tega, kakšen odnos imamo do najstarejših in ranljivih v naši družbi. Po številu okužb smo na 11. mestu, po številu smrti na milijon pa na 24. mestu. Samo toliko o statistiki, da ne bomo zapadli v neko zavarovanost, kako smo najboljši in prvi. In enako velja, če se pomaknemo k PKP 1 in PKP 2 glede izjav, kako zelo učinkovita sta in kako dosegata svoje namene. Na žalost jih ne. Kajti to niso moje besede, to niso moji izračuni, to je Vladi povedal tudi Fiskalni svet in saj veste, s številkami se da na takšne in drugačne načine manipulirati, ampak nekatere zadeve so pa eksaktne. Sami ste si postavili oceno treh milijard, potem program stabilnosti je to ocenil na slabi dve milijardi, Fiskalni svet ocenil na okoli 1,7 milijarde in kaže, da bodo tej učinki nižji in strinjam se z zapisom fiskalnega sveta, da simulacije kažejo tudi, da so multiplikativni učinki sprejetih ukrepov razmeroma majhni. To je realnost, pa ne zaradi tega, da vas bi opo
Hvala lepa. Spoštovani, v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo podprli predlog zakona o biocidnih proizvodih. Navedeni zakonski predlog sicer nadomešča in dopolnjuje nadzor nad biocidnimi proizvodi, ki ga je do sedaj urejal zakon o kemikalijah. S predlaganim zakonom se področje biocidnih proizvodov sistematično ureja. Prav tako velja poudariti, da predlagani zakon v celoti prevzema direktivo evropskega parlamenta in sveta iz leta 1998 o dajanju biocidnih proizvodov v promet. Pri tem je bistven namen harmonizacija evropskega trga, biocidnih proizvodov in njihovih aktivnih snovi na področju dajanja v promet. Biocidni proizvodi so kemične snovi in pripravki iz kemične snovi, tudi mikroorganizmi, glive in virusi, ki jim je skupno to, da imajo negativen učinek na druge škodljive organizme. V tem so si podobni s fitofarmacevtskimi sredstvi. Jasna razmejitev med biocidnimi proizvodi in fitofarmacevtskimi sredstvi je mogoča preko namena njihove uporabe, saj se fitofarmacevtska sredstva uporabljajo na področju kmetijstva, vrtnarstva in v zasebnih vrtovih za varstvo rastlin in kmetijskih proizvodov tako velikih kot malih proizvajalcev. Biocidni proizvodi se uporabljajo za nekmetijsko rabo. Nek organizem postane škodljiv, če se pojavi v prevelikem obsegu in na nepravem mestu ter zato ogroža zdravje ali dobro počutje ljudi ali živali, če vpliva na kakovost dobrin in če moti proizvodni proces v industriji ali drugi dejavnosti. Zakon določa, da je potrebno za vsak biocidni proizvod pred prvim dajanjem v promet in uporabo pridobiti dovoljenje pristojnega organa. Zakon ureja sistem enotnega pregleda in ocenjevanja biocidnih aktivnih snovi na ravni Evropske unije ter nacionalne postopke ocenjevanja in odobritve biocidnih proizvodov z možnostjo prepovedi oziroma uporabe manj nevarnih alternativ za dajanje v promet v Republiki Sloveniji. Na ravni Evropske unije se pripravlja nov sistem dajanja kemikalij v promet, gre za sistem, ki bo drugačen od nove ureditve dajanja b
Lepo pozdravljeni vsi skupaj! Trdno sem prepričana, da je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o davku na dodano vrednost treba podpreti, saj je predlog dober in spodbuja potrošnjo v Republiki Sloveniji, kar ugodno vpliva na gospodarsko rast in konkurenčnost, posredno pa na prihodke v državni proračun. S predlogom se odpravlja začasen protikrizni ukrep, s katerim je takratna vlada utemeljevala stabilizacijo javnih financ. Ukrep naj bi trajal dve leti, pa ga je vlada Mira Cerarja uzakonila kot trajnega. S tem izvršna veja oblasti prehaja sama s seboj v nasprotje. Predlagane spremembe odpravljajo nerazumljivo, nepotrebno, predvsem pa socialno krivično trenutno stanje v družbi, saj predvsem zaradi regresivne narave najbolj prizadene tiste, ki so socialno najbolj ogroženi. Sprememba znižuje davčne stopnje, in sicer s sedaj veljavne splošne stopnje 22 procentov na 20 procentov in s sedaj veljavne znižane stopnje z 9,5 na 8,5 procentov. Glavni cilj predlaganega zakona pa je uvedba druge nižje stopnje DDV v višini 5 procentov, in sicer za nabave, kot smo že danes velikokrat tukaj slišali, otroških oblačil, obutve, šolskih potrebščin, gasilske opreme, električne energije, zemeljskega in daljinskega ogrevanja, vsega tega, kar človek potrebuje za življenje. Argument Vlade, da posredni učinki vpliva nižjih davčnih stopenj na spodbuditev potrošenj niso izmerjeni, enostavno ne drži, kajti takšni posredni učinki so splošno znano dejstvo, za katerega pa ne rabiš analize. Davčne stopnje se ne odpravljajo, temveč se vračajo na raven pred sprejetjem začasnega protikriznega ukrepa. Po pregledu stopenj DDV v sosednjih državah je zagotoviti, da ima tako Italija enako, Madžarska in Hrvaška pa višjo splošno stopnjo DDV od sedaj veljavne v Republiki Sloveniji, kar pomeni, da bi se z znižanjem splošne stopnje na 20 procentov razlika med splošnimi davčnimi stopnjami med državami povečala, kar bi pomenilo znižanje drobnoprodajne cene izdelkov. To pa bi privabilo potrošnike sosedn
Hvala lepa, gospod predsednik. Pozdravljeni vsi, gospodje ministri in spremljevalci. Ker sem prišel pravkar z neke druge seje, odbora za finance, nisem s seboj prinesel dnevnega reda in se oproščam, da se šele sedaj oglašam. Dejansko me je šokiralo to, kar je kolega Anderlič rekel. Jaz ne mislim, da tukaj gre za neko, bi rekel, zaroto ali karkoli, ampak gre za nespametnost. Namreč, ko ovrednotimo razne stvari, pa kaj naj se da na dnevni red in kaj naj se izpusti, se mi zdi, da je treba neke vrednote tudi upoštevati. Če človek premisli, kako je vlada zavlačevala s predlogom prevzemanja obveznosti Slovenskih železarn in moramo vrat na nos to stvar spraviti skozi pri koncu leta, pa še druge stvari, ki morajo prav tako biti izpolnjenev določenem času in podobno, se mi zdi, da je umikanje te točke povsem neprimerno, povsem neupravičeno in pa tudi je zelo lepa popotnica in božično darilo našim ljudem po svetu. Ker konec koncev ta stvar, ta resolucija je bila obravnavana na več sejah naše komisije, je dobila popolno podporo in se mi zdi, da ni kaj dosti še dodati k temu, razen če hoče nekdo to stvar celo izboljšati. To bi bilo tudi priporočljivo, če ima kdo kakšno tako idejo. Zato prosim, da ne delamo tega, da to točko damo z dnevnega reda, kajti konec koncev gre za Slovence, ki so ravno tako del tega naroda, kot smo mi, ki tukaj sedimo. In apeliram na vse poslance, da o tem resno razmislijo in glasujejo proti temu. Proti temu, da se točka umakne. Hvala.
Spoštovane gospe in gospodje! Ali je res prav, da z nekim novim finančnim instrumentom, danes že večkrat omenjeno CoCo obveznico, prodamo našo največjo banko? V Pozitivni Sloveniji ostro nasprotujemo takšnemu načinu razpolaganja z našim premoženjem. Koalicija z novelo zakona uvaja nov finančni instrument, tako imenovane CoCo obveznice, ki jih v določenem trenutku spremenimo v kapitalski delež. Vse to bi morda v Pozitivni Sloveniji še lahko sprejeli in zakon celo podprli, če se ne bi izkazalo, da Vlada nima nobenih odgovorov in da ne ve niti tega, koliko obveznic naj bi država odkupila, pa tudi ne, kako bo to vplivalo na proračunski primanjkljaj. "Ne vem. O tem ne morem govoriti. Ne vem, ker gre za začasne rešitve. O teh podatkih ne morem govoriti." To so bili skoraj edini odgovori, ki smo jih dobili na odboru za finance s strani državnega sekretarja. Obravnava predloga novele Zakona o bančništvu na parlamentarnem Odboru za finance in monetarno politiko, sem že večkrat povedala, je spominjala na pravo kriminalko. Izkazalo se je namreč, da želi Vlada pod mizo spremeniti lastniško strukturo banke oziroma dobiti biankomenico za prodajo največje slovenske banke, pri čemer se ne ve niti komu, niti kako, niti po kakšni ceni bi jo prodajali. Gospod minister, pošteno bi bilo, da bi nam povedali in ne, da smo na samem odboru ugotovili, da v bistvu ta trenutek, ko se obveznice konvertirajo v kapitalski delež, že obstaja, in da bo drug partner v banki svoje CoCo obveznice takoj spremenil v kapital in seveda s tem povečal svoj delež, delež Republike Slovenije pa se bo zmanjšal. Logično in ne more biti drugače! Da boste na takšen način spremenili lastniško strukturo naše banke, je nedopustno. Prodali jo boste pod mizo. Spoštovane kolegice in kolegi iz koalicije, in za vas je to in takšen način sprejemljivo! Kolegica in kolegi iz Slovenske ljudske stranke, na željo vašega predsednika gospoda Žerjava je bila julija 2010 sklicana nujna seja odbora za finance na temo prodaje NLB, kje
Lep pozdrav, spoštovani podpredsednik, spoštovana varuhinja, spoštovani ministrici, ministra, spoštovane kolegice, kolegi! Človekove pravice so temeljno načelo demokracije, zato sta vloga in pomen institucije varuha človekovih pravic in njegovih vsakoletnih poročil, s katerimi nas seznanja s stanjem človekovih pravic v Sloveniji, zelo velika. Pohvaliti želimo skrbno in natančno pripravljeno poročilo. Vsakokratno poročilo varuha je nekako ogledalo delovanja sistema organov naše države. Iz poročila varuha človekovih pravic za leto 2007 je razvidno predvsem dvoje, to je, da je na nekaterih področjih doseženo izboljšanje stanja, nasprotno pa se nekaj problematike vleče iz leta v leto in iz enega do drugega poročila. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo mnenja, da bi se veliko hitreje in učinkoviteje reševali problemi v naši družbi, če bi bilo bolj povezano in usklajeno delovanje v naši državi med posameznimi ministrstvi in v tem delu želimo posebej izpostaviti pomen inšpekcijskih služb, ki delujejo zgolj znotraj ministrstev in niso horizontalno povezane. V Poslanski skupini <PARTY> želimo izpostaviti po našem mnenju najbolj pereče probleme, ki se ponavljajo iz poročila v poročilo. Predvsem moramo biti posebej pozorni in hitro ukrepati, ko gre za najšibkejše člene naše družbe, ko gre za pravice in zaščito otrok. S sprejemanjem nove zakonodaje so nekatera področja vsaj deloma urejena in odpravljajo ponavljajoče se pritožbe državljanov, sprejem Zakona o pacientovih pravicah, ki pa se izvaja prepočasi, dopolnjene določbe delovanja zakonodaje, ki omogočajo kaznovanje diskriminacije, nasilja in mobinga; izboljšanje na področju varovanja osebnih podatkov. Zaskrbljujoče pa je dejstvo, da se mnogi prizadeti zaposleni delavci in predvsem delavke ne upajo spregovori o diskriminaciji in mobingu na delovnem mestu, zato postopkov ni mogoče zaključiti. Zaskrbljujoče v naši družbi je tudi zaznavanje prevelike tolerance do nasilja raznih oblik, predvsem nespoštovanja delovn
Spoštovani podpredsednik, najlepša hvala za dano besedo. Lep pozdrav ministru z ekipo, kolegicam in kolegom! Predlagatelj sprejema avtentične razlage 631. člena Obligacijskega zakonika utemeljuje s primeri, ko podizvajalci za opravljeno delo ne dobijo plačila od glavnega izvajalca pa tudi ne od naročnika, kljub temu da naročnik svoje obveznosti do glavnega izvajalca še ni v celoti izpolnil. V skladu s tem predlagajo, da bi bilo treba obravnavano določbo razumeti tako, da je pogoj koneksnosti terjatev izpolnjen, če se obe nanašata na dela, opravljena v okviru istega pogodbenega razmerja. S tem bi podizvajalci lahko zahtevali poplačilo tudi neposredno od naročnika in bi se brez dodatnih tveganj za naročnika poplačali iz vsote, ki jo ta dolguje glavnemu izvajalcu za celotno telo. Vendar pa je na tem mestu treba poudariti ključno – avtentično razloga sprejme Državni zbora, kadar norma v zakonu ni zadosti jasna. Pomeni torej razlago nejasne zakonske norme. Posledično pomeni poseg v zakon, ki ima podobne učinke kot sprememba zakona, vendar s pomembno razliko. V besedilo zakona ne posega neposredno in je za to ni mogoče spreminjati. Določba 631. člena Obligacijskega zakonika je v pomenu, ki ga izpostavlja predlagatelj, jasna, in hkrati tudi vsebinsko odprta, da omogoča sodiščem, da jo v konkretnih primerih razlagajo. Pravna teorija si je glede razlage tega instituta enotna. Prav tako ne drži, da se v zvezi s 631. členom Obligacijskega zakonika ni oblikovala sodna praksa, kot to zatrjuje predlagatelj. S sprejetjem predlagane avtentične razlage, bi torej zakonodajalec posegel v vsebino in namen navedenega instituta, kot jo opredeljujeta ustavnopravna teorija in praksa. Sprejem predlagane avtentične razlage bi pomenil celo obid in de facto spremembo določbe Obligacijskega zakonika in sodne prakse, ki se je v zvezi s to določbo izoblikovala. Z vidika učinka avtentične razlage za nazaj, govorimo o ex tunc učinku, bi v konkretnem primeru glede na datum uveljavitve Obligacijskega
Dober dan, pozdrav prisotnemu predsedniku, predstavnici ministrstva. Predlog zakona o spremembah zakona o varstvu topografije polprevodniških vezij spada v širše področje intelektualne lastnine. Sedaj veljavni zakon je potrebno spremeniti in dopolniti zaradi uskladitve z evropskim pravnim redom, in sicer z direktivo 2004/48. Rok za uskladitev je že potekel. Ker so v svetu in na področju Evropske unije kršitve pravic intelektualne lastnine pogost pojav in ker so med nacionalnimi predpisi znotraj Evropske unije velike razlike, je namen direktive poenotiti uveljavljanje pravic intelektualne lastnine. To je razlog, da se spremeni zakon o spremembah zakona o varstvu topografije polprevodniških vezij. S tem zakonom se imetnikom pravic po tem zakonu zagotavlja, da bodo imeli v civilnih sodnih postopkih enak položaj kot drugi imetniki pravic iz naslova intelektualne lastnine. Sledi se težnji, da se vse pravice, ki nastajajo iz intelektualne lastnine, smiselno in enako obravnavajo. Omenjeni zakon pri nas nima velike teže, saj so prijave registracije topografije polprevodniških vezij zelo redke. Za varstvo pravic do sedaj ni bila vložena še nobena prijava in to vse od leta 1995 dalje. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke menim, da je predlagan zakon dober in usklajen z evropskim pravnim redom na tem področju, zato bomo omenjeni zakon podprli. Hvala.
Hvala. Jaz se pridružujem kolegu Soku, da je tudi volilno leto tisto leto, v katerem je zakone treba sprejemati in opravljati delo poslanke ali poslanca. Seveda pa me zanima, kateri zakoni so v tem volilnem letu na sporedu, in ob njih se tudi sprašujem, zakaj so ravno zdaj. In Zakon o subvencioniranju dijaške prehrane je pravzaprav ravno eden teh, ob katerih se mi zastavljajo številna vprašanja. Prvič, če je bilo spoznanje o tem, kako slabo je urejena dijaška prehrana, v koaliciji tako zelo močno, potem se res sprašujem, zakaj ni o tem začela razmišljati Vlada, ki bi lahko z vsem aparatom, ki ga ima, pripravila ustrezne strokovne podlage za takšen zakon, kar pomeni ugotovitev stanja, predlog ukrepov in simulacija učinkov teh ukrepov, to bi bilo konkretno. Ampak to je verjetno preveč glede na to, da smo od Ministrstva za šolstvo in šport dobivali v obravnavo zakone, ki jim je ravno to, o čemer govorim, običajno manjkalo. Druga stvar, ki jo je treba reči je, da tudi po kapljicah bi bilo za ta čas, dokler se vse te analize ne bi opravljale, lahko bilo mogoče nekatere stvari v zvezi z dijaško prehrano popravljati in postopoma spreminjati, zaradi tega, ker jaz nisem zasledila, da bi bil poleg stroška za subvencioniran obrok predviden tudi strošek za tisto, kar bo potrebno za to, da se bodo prostori ustrezno prilagodili. Ali pa je to seveda zdaj prepuščeno predvsem sklepanju pogodb z zasebniki, ki bodo to prehrano ponujali. Moja izkušnja je, da je interes zasebnikov, ki prehrano v vzgojno-izobraževalni vertikali ponujajo tudi študentom, ni vedno kompatibilen cilj in namen tistih, ki iz javnih sredstev denar dajejo. O tem je tudi bilo že kaj govora, kako so uporabniki storitev s tistim, kar dobijo za svoj denar in za subvencionirani del, zadovoljni. Poznam veliko srednjih šol, ki so imele sklenjene pogodbe s ponudniki prehrane, pa so morali pogodbe razdreti zaradi tega, ker ni bila zagotovljena ustrezna kakovost ponudbe. To se pravi, da se stvari tako ne hitro ne dajo nare
Hvala za besedo. Spoštovane in spoštovani! Ponovno smo pri eni in isti temi in ne vem, koliko časa bomo še tukaj sedeli in izgubljali čas za neke stvari, ki so popolnoma jasne. Tukaj se nekateri poslanke in poslanci postavljate nad Ustavno sodišče. To je nenormalno za moje pojme. Točno je jasno, da 86. člen ZOFVI ni v skladu z ustavo. Pika. Jaz nisem proti javnemu šolstvu, pa tudi verjetno večina nas ne. Podpiramo javno šolstvo, ampak dajmo podpreti tudi teh ubogih šest zasebnih šol, ki opravljajo javnoveljavni program in ki jim po zakonu in ustavi pripada ta delček državnega denarja. Lansko leto je bilo 1,13 % prvošolčkov vpisanih v te zasebne šole. Dostikrat pozabljate, pozabljamo, da vsak, ki ustanovi zasebno šolo, vloži svoj denar, ki ga je sam zaslužil z lastnim delom, v objekt, torej v infrastrukturo. Poleg tega tukaj doplačujejo tudi starši, ne tega pozabljati. Financiran s strani države je zgolj program. To je treba ljudem jasno povedati in tukaj ni treba nikogar zavajati. Prav tako so na udaru in bodo verjetno še tudi zasebni vrtci. Spet neka tema. Pri nas v Litiji imamo velik problem, nimamo v občinskem proračunu denarja za vrtec Najdihojca, ki dobesedno propada pred nami. Prav tako je problem z osnovnimi šolami. Denarja v občinskih proračunih ni. Premalo ga je. In dajmo reči tem zasebnikom, ki so pripravljeni vložiti denar, dajmo jim več pristojnosti, dajmo jih spustiti zraven, naj vložijo svoj denar in bomo vsi skupaj lažje živeli. Koliko denarja je šlo preko javnih podjetij, državnih podjetij, preko javnih bank – milijarde so izginile. Pa se tukaj nihče ne sekira kaj dosti. Ni denar izginil preko zasebnih šol, preko zasebnih vrtcev, preko zasebnih podjetij. Torej ne vem, zakaj tak strah in tak odpor, borba proti tem ubogim šestim zasebnim šolam. Po navadi se vsi borimo, poslanci pa državne institucije, ki jih je cel kup, se borimo za manjšine, se borimo za ranljive, tukaj v tem primeru pa delamo ravno obratno. Ravno obratno. Tolčemo po teh ranljivih, po
Spoštovani! Moje vprašanje, tako kot je uvodoma že povedal predsednik, torej predsedujoči Državnega zbora, je namenjeno vam, gospod minister za delo, družino in socialne zadeve. In sicer začel bom z vašimi besedami, ki ste jih izrekli v sredo, 13. maja, za častnik Večer. Citiram: "Dramatiziranje ni potrebno. Sta pa potrebna resnost in sistematično iskanje rešitev, da se kriza prebrodi." In v nadaljevanju citiram. "Vlada je v položaju precejšnje negotovosti. Dogodke je težko predvideti. Na turbulenco pa se je treba navaditi." - ste dejali. Kako je mogoče razumeti te vaše izjave zapisane v Večeru, ko pa je samo v mesecu aprilu delo izgubilo 10.000 oseb! Samo v mesecu aprilu 10.000 oseb. Vi pa tukaj govorite: "Dramatiziranje ni potrebno," spoštovani gospod minister. To je po moji oceni izjemno zaskrbljujoč podatek in tudi argument, ki kaže na to, da je Vlada, v kateri sedite tudi vi, delala slabo in da so sprejeti ukrepi prešibki, slabo pripravljeni in ne sledijo izzivom, ki so na tem področju pred nami. Ob takšnih alarmantnih podatkih ni mogoče ostati miren in dnevno čakati na nove brezposelne, ki se povečujejo in se napoveduje vsak dan. Za ilustracijo samo. Ko je leta 2004 prevzela vodenje Slovenije, slovenske države prejšnja vlada gospoda Janeza Janše, je bilo prav tako na Zavodu Republike Slovenije prijavljenih 91.000 brezposelnih oseb. Po zaključku mandata vlade gospoda Janeza Janše 2008 je bilo na Zavodu za zaposlovanje prijavljenih okrog 59.000 brezposelnih oseb. Torej se je na novo zaposlilo 32.000 oseb. Sedaj pa v bore petih mesecih Vlade gospoda Boruta Pahorja ponovno izgubilo delo 23.000 oseb in samo v mesecu aprilu okrog, tako kot sem že povedal, 10.000 oseb. Spoštovani gospod minister. Ti podatki jasno kažejo na to, da je odzivanje Vlade in tudi ministrstva nezadostno in, kot ste sami ugotovili, da je stanje v Republiki Sloveniji resno. Zato je najmanj, kar pričakujem od vas - in ne samo jaz, tudi Slovenke in Slovenci - , da se neha leporečiti in se preide
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani predstavniki vlade! V poslanski skupini <PARTY> pozdravljamo predlog resolucije, ki je danes pred nami. S problematiko na področju drog imamo v Sloveniji dolgoletne, žal , "bogate" izkušnje. Še posebej po osamosvojitvi je število uživalcev trdih drog pri nas naraslo, saj se je naša država znašla na križišču tihotapskih poti, ki jih preprodajalci uporabljajo za tihotapljenje predvsem trdih drog na zahod. Situacija je postala še dodatno zapletena, ko se je po zaključku vojne na Balkanu sprostila že tako imenovana balkanska pot, ki vodi čez ozemlje nekdanje Jugoslavije in tudi prek Slovenije. Vse to zahteva sistematičen pristop države, ki ji ne sme biti vseeno, kakšno je zdravstveno stanje njenih državljanov, še posebej mladine, ter vseh ostalih posledic, ki izvirajo iz problema uživanja prepovedanih drog. Z roko v roki se s tem pojavlja organiziran kriminal, ki je največja rak rana sodobne družbe, saj se s profitom od preprodaje prepovedanih drog infiltrira v vse pore družbenega, ponekod v svetu celo političnega življenja. Menimo, da bomo s predlagano resolucijo, ki je danes pred nami, dobili dobro osnovo za reševanje tega velikega problema in da bomo odraščajoči generaciji omogočili takšna življenjska okolja, ki jim bodo zagotavljala zdrav oseben razvoj. Največja odgovornost za to je na državi, ki mora zagotavljati in zagotoviti, da bo sama dovolj politično stabilna, gospodarsko trdna, da bo omogočila dostop do različnih storitev, predvsem do dela mladim, da bo senzibilna in da bo imela dovolj posluha za soočenje s tem problemom in angažmajem pri njegovem reševanju. Ne smemo namreč dopustiti, da bi z zatiskanjem oči pred tako perečim problemom zavestno stimulirali povečanje socialnih razlik. Vse to so problemi, ki zadevajo tudi vse nas, ki nam ne sme biti vseeno za naše mlade rodove in njihove najbližje, za katere je to še posebej težko. Še več, soodgovorni smo za tako stanje, zato je nujno, da takoj ukrepamo. Ocenjuj