EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Včasih je potrebno tudi kaj opraviti izven dvorane, je verjetno čisto človeško. Naj v uvodu najprej omenim v imenu predlagatelj zakona o udeležbi zaposlenih pri dobičku in o lastništvu zaposlenih naše veliko razočaranje, da se matično delovno telo ni pozitivno opredelilo do našega predloga za javno predstavitev mnenj. Brez tehtnih razlogov in brez vsebinske razprave so poslanci koalicije zavrnili predlog za javno predstavitev mnenj. Vsem nam je poznana zgodba tega zakona, ki sega tja v letu 1997. Vem, da je bilo do danes veliko priložnosti za pogovor, za izmenjavo stališč tako strokovnih kot političnih o vsebini tega zakona. Splošna razprava o predhodni verziji tega zakon, ki je klavrno končala v prvi obravnavi, je pokazala, da poslanke in poslanci pa tudi ostala politična in strokovna javnost imamo pozitiven odnos do tega vprašanja, seveda z določenimi vsebinskimi pomisleki in pripombami, ki so stvar vsebinske obdelave in dodelave tega zakona v drugi obravnavi. Udeležba zaposlenih pri dobičku je zapisana tako v koalicijski pogodbi, je sestavni del programa vlade, torej v vseh pomembnih dokumentih, ki jih vlada upošteva pri svojem delu. Javna predstavitev mnenj bi vsekakor omogočila tudi vladi, da sliši glas stroke, civilne družbe in politike, preden začne s pripravo svojega zakona, ki ga napoveduje. Tudi če bi kasneje zavrnili naš predlog, bi bila razprava vsekakor koristna. Tudi znotraj Evropske unije so stališča oziroma usmeritve, da je potrebno to temo popularizirati, torej javno predstavljati in storiti v vseh državah, kjer to še ni, kjer tega ni, korak naprej k temu, da so zaposleni udeleženi pri delitvi dobička in tudi v lastništvu zaposlenih. Tudi Komisija za družbene dejavnosti Državnega sveta Republike Slovenije je ugotovila, da ima vlada Republike Slovenije v svojem programu dela za leto 2006 izdelavo zakona s podobno vsebino, zato se komisija predlagala, da obravnavani predlog uporabi in organizira javno predstavitev mnen
Socialne demokrate veseli enotno izražena podpora temu zakonu, ki ga razumemo kot še enega od tistih zakonov, ki krepijo varstvo potrošnikov, tokrat v segmentu potrošniških kreditov, da zagotovimo pregledno ponudbo potrošniških kreditov in ustrezno primerjavo, ki bo zagotovo v interesu varstva potrošnikov – preprečevala bo izigravanje potrošnikov in hkrati z enotnim zakonodajnim okvirom zagotavljala pregledno ponudbo na celotnem evropskem notranjem trgu. Sprejeme zakona, kot so povedali že predgovorniki, pogojuje harmonizacijo z evropskim pravnim redom, katerega cilj je racionalno in odgovorno posojanje denarja dajalcev kredita, s čimer lahko v pomembni meri preprečimo tudi nastanek finančnih kriz v prihodnosti. Zakon jasno opredeljuje skupne stroške kredita in s tem efektivne obrestne mere, odpravlja možnosti zlorab dajalcev kredita, s čimer se bomo lahko v prihodnje učinkoviteje izognili marsikateri aferi, ki smo jim bili, žal, na škodo prejemnikov posojil priča v preteklosti. Kot še posebej pomembno novost <PARTY> razumemo obveznost za zagotovitev popolnih informacij pred sklenitvijo kreditnih pogodb, torej brez skritih stroškov. Zakon deluje v prid potrošnikom tudi v delu, kjer je predpisana vsebina kreditne pogodbe pa tudi omejeno trajanje dovoljenja dajalcev kreditov, ki niso banke ali hranilnice. V zakon o potrošniških kreditih skladno z evropsko direktivo uvajamo načelo odgovornega posojanja denarja z ustreznimi ukrepi, ki spodbujajo odgovorno ravnanje dajalcev kredita in kreditnih posrednikov. Sprejem zakona sledi popolni harmonizaciji evropske zakonodajne, to pa zagotavlja večjo varnost potrošnikov, večjo odgovornost kreditodajalcev in posrednikov, boljši zakonodajni okvir potrošniškega kreditiranja v funkciji popolne primerljivosti ponudbe na skupnem evropske trgu. <PARTY> bomo zato predlagan zakon podprli.
Spoštovani, še enkrat lep pozdrav! Po zelo burni in ostri začetni razpravi ob tej točki dnevnega reda se mi zdi, da se je razprava potem nekje normalizirala. Osebno mislim, da je potrebno, da se tudi kandidiranje na lokalnih volitvah nekje normalizira. Osebno moram reči, da nimam nič proti neodvisnim listam, ampak to, kar se je pa na zadnjih volitvah dogajalo, pa mislim, da ni več normalno. Namreč, danes smo veliko govorili o podatkih, ki so bili po volitvah, in ugotovili, kako veliko je neodvisnih svetnikov, neodvisnih županov, kar samo po sebi, tudi jaz pravim, ni nič slabega. Po drugi strani pa nismo nič pogledali, koliko je bilo pa še vloženih kandidatur in kakšne težave so imele tudi občinske volilne komisije. Moram povedati, da sem sam delal deset, petnajst let, preden sem šel kandidirat, v volilnih komisijah, ko enostavno nismo vedeli, na kak način stiskati glasovnico, na A3 format glasovnica več ni šla, da se je pojavljale tu raznorazna ekzotika, kot je bilo že danes govora tukaj in tako naprej. Jaz mislim, da s predlogom tega zakona želimo preprečiti zlorabe kar je bilo prej že tudi večkrat omenjeno. Tu jaz vidim dve vrsti zlorab, ki se pogosto pojavljajo. Prva vrsta zlorab je zloraba političnih strank. Ko z neodvisno listo skuša politična stranka, "izigrati", to pa jaz pravim izigrati, volivke in volivce in na ta način z neodvisno listo pridobiti čim več svetnikov. Drugo zlorabo z neodvisnimi listami pa vidim v čisto ozkem privatnem osebnem interesu, ko kandidira čisto iz tega osebnega ozkega interesa, ne glede na korist lokalne skupnosti kot celote, ampak samo na svoj ozek interes. Jaz sem vesel, da je gospod Rokavec že povedal to, kar sem tudi sam mislil, se pravi to primerjavo med amandmajem koalicijskih strank in amandmajem Liberalne demokracije, da sta v bistvu identična, da podatki kažejo, da je amandma Liberalne demokracije še ostrejši, razen dveh največjih mest, se pravi Ljubljane in Maribora. Kar se tiče te zgornje meje, tudi jaz moram reči, da se
Hvala lepa. Ne bi rekla, da današnji pogovor poteka v preračunljivem duhu, ampak da se pravzaprav zelo pokriva s tistim, kar so odslikali že podpisi in kar se je pravzaprav znotraj tega časa, od kar je vložena pobuda, v tem prostoru izrazilo in artikuliralo kot koristno in nujno in potrebno. Mislim tudi, da so stališča tistih, ki so danes iskreno povedali, da se jim zdi, da je 14. člen ustave že zadosten oziroma da nam nudi dovolj enakosti in da je pravzaprav na nas samih odvisno, ali te enakosti ne izkoristimo, da tovrstno razmišljanje prej pelje k nekemu iskanju ali bi, da ostanejo stvari take, kot so oziroma da se ta neka podrejenost in podzastopanost mogoče nadaljuje, mogoče pa je to tudi komu všeč. Rada bi opozorila, da tako stališče je imela tudi zakonodajna služba vlade, ki se srečuje v svojih vrstah z zelo borim številom kolegic, kot že danes omenjeno, samo s tremi. Ne glede na to, prav zakonodajna služba je zagotovo proučila sisteme, ki so v Evropi, če izpostavim evropsko prakso, ki so pravzapravv tej smeri tako spodbudni, da ne rečem že drastični, da jih mogoče na tem mestu velja obnoviti in ponoviti. V Franciji se ni kar tako zgodila, tako rekoč 50-odstotna zastopanost žensk v evropskem parlamentu. Za to so prisotni ukrepi, ki so našemu duhu zagotovo še precej tuji, ampak so. Gre za princip, ko, recimo, se na kandidatnih listah pojavi polovica oziroma enako število kandidatk in kandidatov in kjer se tudi zahteva strogo spoštovanje zaporedja, kjer se celo državna sredstva za sofinanciranje strankpodelijo, če se določen del sredstev nameni za dejavnost žensk, kjer za stranke, ki na parlamentarnih volitvah ne dobijo dovolj ženskih imen, v višini 50 odstotkov, so celo predvidene denarne kazni. Če navedem primer belgijskih izkušenj, kjer se zagovarja tretjinska zastopanost, ampak z določeno sankcijo, ki govori v smeri, da če stranke teh pogojev ne izpolnjujejo, potem morajo ostati mesta, ki naj bi jih zasedale ženske, prazna, sicer je lista neveljavna. Gospod
Hvala lepa za besedo, lep pozdrav vsem, tudi praznim stolom. <PARTY> je skupaj s še nekaj poslanci iz drugih strank vložila zahtevo za parlamentarno preiskavo problematike skrajnih skupin v Sloveniji. Naš namen ni politični obračun, ampak da se ugotovi dejansko stanje; torej, ali v Sloveniji te skupine obstajajo, kako močne so in ali predstavljajo potencialno nevarnost za varnost državljanov države in ustave. Tej temi se namreč eksplicitno izogibamo, zavestno ali ne, dobri dve desetletji, s tem pa se pušča odprto vprašanje o obstoju takih skupin v Sloveniji, saj nekateri indici kažejo točno to. Odpira se torej široko polje delovanja, nedotakljivosti, nenadzorovanost takih skupin, ne domačih, ampak tudi tujih. Slovenska obveščevalno-varnostna agencija ne sodeluje s parlamentarno Komisijo za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb, vsaj tako ne, kot bi po zakonu morala. Obstaja celo sum prirejanja dokumentov, ki jih komisija dobi, govorim seveda o poročilu o skrajnih gibanjih v Sloveniji. Delovanje Sove tako vse bolj zbuja sum, da delo v dobršni meri usmerjajo dnevne politične potrebe, kar je seveda v popolnem nesoglasju z zakon, ki odloča okvire njihovega dela. Vprašanje o skrajnih gibanjih v Sloveniji se je ponovno odprlo konec novembra lani po protestih v Ljubljani, ki so se sprevrgli v nasilje. Izbruh nasilja naj bi bil namreč načrtovana akcija, po nekaterih informacijah pa naj bi bile zanje odgovorne prav skrajne skupine, še več, za svoje delovanje naj bi bili posamezniki celo plačani. Ne nazadnje pa bo treba končno kaj reči tudi o tem, ali je res, da pripadniki Slovenske vojske sodelujejo z nekaterimi skupinami ekstremistov. S problematiko skrajnih skupin se je pred nekaj več kot mesecem dni ukvarjala, kot že rečeno, Komisija Državnega zbora za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb, ki je med drugim ugotovila, da zakonodaja ne omogoča učinkovitega spremljanja teh gibanj. Vem, da normativno pravna ureditev seveda ni rešitev sama po sebi, po mnenju strokovnjak
Hvala lepa za besedo. Lepo pozdravljeni vsi skupaj. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo večkrat izrazili nasprotovanje, da se tako pomemben zakon, ki posega v višino prispevkov in odmerjanja pravic na podlagi prispevkov, zakon, ki spreminja veliko členov in dodaja nove vsebine, sprejema po nujnem postopku tako rekoč čez noč. Ko gre za odločanje o najvišjih vrednotah na lestvicah univerzalnih in osebnostnih vrednot, kot sta zdravje in življenje človeka, nobeno hitenje ni sprejemljivo, saj lahko povzroči nepopravljivo škodo. Novela Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju ne bo rešila največjega problema. To je zadostnega financiranja zdravstva, ne bo prinesla stabilizacije blagajne, ne bo zagotovila dodatnih potrebnih zdravnikov, niti zmanjšala čakalnih dob. Lahko pa zaradi nedodelanih rešitev, krivičnih določb, ki najbolj obremenjujejo tiste, ki nimajo, ki jih povečanje prispevkov lahko pahne čez rob zmogljivosti, študente, brezposelne, samozaposlene, nezadostnih utemeljitev sprememb in dopolnitev povzroči ogromno škodo. Posledično lahko tak zakon dolgoročno celo vpliva na zmanjšanje prilivov, namesto da bi dosegel namen, zaradi katerega ga je vlada vložila v postopek. To je povečanje prilivov v blagajno. Z zakonom se povečujejo prispevki za mlade, brezposelne, študente, za samozaposlene, medtem ko se je koalicija odločila, da dividende in najemnine tudi v prihodnje ne bodo vir prispevka. Nesprejemljivo je, da se na arbitraren način odloča, komu se bodo povečali osnova in prispevki za namen polnjenje blagajne. In še bolj nesprejemljivo je, da se blagajna polni predvsem na račun tistih, ki nimajo za seboj močnih lobijev oziroma močnega kapitalskega ozadja, da bi bili sposobni vplivati na svoj položaj. Takšen način ne bo rešil zdravstvene blagajne, bo pa povzročil veliko krivic in nepravičnosti. Z zakonom se prav tako implementira direktiva o čezmejnem zdravstvu, sprejeta aprila 2011, z rokom implementacije 25. oktober. Pričakovati bi bi
Hvala za besedo. V Poslanski skupini Stranke modernega centra tega amandmaja ne bomo podprli, in to v prvi vrsti zato, ker ne bo prinesel teh rešitev, ki jih pravkar navajate Obveznost registracije je namreč določena v Zakonu o motornih vozilih in ne v tem. In ta je bil pravkar sprejet. To, kar govorite, je spet netočno. Meni je žal, da nekateri spoznavate, da je ta zakon bedast. Jaz nimam s tem nobene težave, ker so ga pripravljali in oblikovali itak strokovnjaki na Ministrstvu za infrastrukturo. Da je zakon dober, meni Javna agencija za varnost v prometu, meni Državni svet, zato so mi takšne, bom rekel zdajle čez palec, ocene nenavadne. Jaz mislim, da se ne moremo iti tukaj nekih igric in se upogibati določenim debatam, ampak da moramo pač sprejeti tisto, kar mislimo, da je najbolje. Če nekateri mislite, da je ureditev tega področja nepotrebna in da je zaradi tega, ker nekdo pravi, da bo neka mamca težko šla do tehničnega pregleda, da se bodo zaradi tega lahko še naprej vozili ljudje brez čelad, z neregistriranimi vozili, da je to tako velika žrtev, potem tudi prav. Ampak jaz sem vam že na sami seji obrazložil, in s tem se je ministrstvo tudi strinjalo, da bo za takšne primere proučilo, če bo potreba za to, možnost oprave tehničnega pregleda na terenu. Podatek Ministrstva za infrastrukturo je, da se na terenu opravi 90 tisoč pregledov traktorjev. Verjamem, da ne bo nobena težava pregledati še kakšno takšno vozilo. Danes ne govorimo o 18 evrih. Kolega Tonin je prej povedal, da ga je spodbudil tudi gospod Slavko Ivančič, ki se je poškodoval, ampak je bil brez čelade. A ni to paradoksalno? Zdaj se kregamo glede tega, ali naj čelade ljudje nosijo ali ne. Jaz mislim, da je prav in da je v korist državljanov, da imajo registrirana vozila in da nosijo tudi čelade, kar vse je predlagano v tem zakonu. Zakon bomo zato tudi podprli. Hvala.
Zelo modra oseba mi je poslala nasvet preko <PARTY> sporočila, da najbrž ne mislim odgovarjati čisto na vsako neumnost. In gotovo je to moder političen nasvet. Ampak jaz si ne morem kaj, da ne bi nečesa, kar je v tem parlamentu izrečeno, pa ne drži oz. je manipulacija, demantiral takoj, pa tudi če nas samo 5 ljudi gleda. Se mi zdi, da je to naša dolžnost. Če nekdo ne govori resnice, je treba to takoj demantirati. Rekel sem, da si za te finančne posledice poglejte sporazum o sklenjenih s sindikati – odgovor na interpelacijo. Pravi gospod Grims, da si je to pogledal in da tu piše, da so posledice 182 milijonov. Če bi bral samo naslednji stavek, kjer piše "poleg navedenega bi s 1. 1. 2013 prenehali veljati ukrepi, ki so bili dogovorjeni in uveljavljeni z ZUJF", kar pomeni to še toliko in toliko znižanje plačne mase. Poglejte, potrebno je biti precizen in intelektualno fer. V debatah v parlamentu je treba biti intelektualno pošten. Vprašanje izbrisanih – vedno bo ostalo zapisano, da je vprašanje izbrisanih uredila ta vlada, vlada v tem mandatu. Da teh odškodnin, ki jih je bilo treba urediti, nobena dosedanja vlada ni uspela urediti, pa če se je kdo še tako trudil. Ne vem, koliko so bila ta prizadevanja v resnici iskrena v preteklosti, ampak v resnici je ta problem rešen sedaj. In v resnici ne razumem, kako se lahko ministru očita, da je rešil problem, ki je odprt 20 let, na katerega so opozorile sodne inštitucije, da je uresničil sodbo, ki jo je izreklo Evropsko sodišče za človekove pravice. To je nekaj, na kar sem ponosen in bom tudi ostal ponosen. Zakon o poravnavi tretje četrtine plačnih nesorazmerij smo obravnavali. Saj mi smo o teh stvareh, o katerih danes razpravljamo, v Državnemu zboru že govorili, smo imeli že nekaj generalk pred današnjo interpelacijo. In znova – tega dolga do javnih uslužbencev si nisem izmislil jaz in tudi nisem ničesar podaril; ampak je Vrhovno sodišče te države izreklo sodbo, s katero je ugotovilo, da je potrebno javnim uslužbencem poračuna
Spoštovana predsedujoča, hvala za dano besedo. Glede na vse pomanjkljivosti in slabosti, ki jih ta zakon prinaša, mislim, da je nujno, da se ta amandma Slovenske demokratske stranke potrdi oziroma sprejme. Verjetno je neka osnovna pravica vsakega, da ima možnost ugovora na neko stvar, in tukaj gre za določen del zavajanja, da lastnik nepremičnine lahko poda ugovor na Gurs. Res ga lahko poda, ne more pa oporekati sami ceni, ampak lahko oporeka samo vhodnim parametrom. Mislim, da je to tudi ena izmed, bi rekel, splošnih ustavnih pravic, in v primeru, da ta naš amandma ne bo sprejet, sem mnenja, da obstaja kar precejšnja možnost, da ta zakon prav zaradi te določbe roma na Ustavno sodišče in da bo Ustavno sodišče odločilo, da je ta zakon neustaven. Res ne vidim razloga, zakaj takšna bojazen tudi državne sekretarke, Ministrstva za finance. Poglejte, saj je vsako cenitev treba plačati, in mislim, da se zaradi brezzveznih zadev posamezni lastnik nepremičnine ne bo odločil, da bo iz takšnega ali drugačnega razloga zgolj nagajal, in da bo prišlo teh ugovorov na cenitve milijon ali pa pol milijona, ampak glede na izkušnje, ki jih imamo s tem vrednotenjem, smo si verjetno enotnega mnenja, da tukaj obstaja vrsta anomalij. Tisti, ki ocenjuje, da njegova vrednost ni prava – mislim, da mu moramo dati možnost, da oporeka tej ceni. Saj ji ne bo oporekal sam. Vemo, v zakonu je amandma, ki smo ga predlagali, da mora iti to s pooblaščenim cenilcem. Vemo, da tukaj obstajajo neki standardi in metodologije, in mislim, da se bo več škode naredilo s tem, da bo potem post festum prihajalo do nekih pritožb, da bosta Durs in Gurs nekaj med seboj usklajevala, in da bo tukaj prišlo do več zapletov, kakor da bi dali možnost, odprli, da vsak, ki ocenjuje, da je njegova cena nepravilna, lahko preko pooblaščenega cenilca to zadevo osporava. Mislim, da bi koalicija morala ta naš amandma potrditi oziroma sprejeti. In res ne vidim razloga, mislim, da je strah Ministrstva za finance, da bo množica teh p
Spoštovani. Predlog zakona o DDV podpiram. Pomaga tudi za samo likvidnost podjetij. Gospodarska rast, če gledamo zadnje tri leta, je bila pri nas zelo dobra. Če pa pogledamo leto 2009, pa moramo reči, da ne bo tako briljantna, kot je bila prej. Se pravi, ocenjujemo nekje okrog 1,1%. Zaradi situacije v tem času bosta prizadete menjava s tujino in investicije. Zniževanje investicij je bilo pričakovano, dodatni dejavnik, ki je ključni, pa je upadanje povpraševanja v nekaterih panogah ter drugi zaostreni pogoji financiranja. Zato je pomembno, da se dobra podjetja, ki imajo naročila, razvijejo in nadoknadijo razliko, ki jo rabimo za pozitivno rast. Menim, da je pozitivna gospodarska rast optimistična, kajti v večini držav v evroobmočju bodo beležili v letošnjem letu negativno rast. Poudariti je treba, da zaradi trenutne finančne in gospodarske krize Slovenija ne bo mogla doseči želene rasti nad 4%, lahko pa jo dosežemo okoli 2. Poudariti je treba, da se je finančna kriza začela v finančnem sektorju. In zato je ključno, da se zagotovijo pogoji, da se financiranje vrne v čim bolj normalne okvirje. Vsi ti ukrepi, vključno s tem predlogom, ki so že bili sprejeti, in ostali, ki še bodo, če bodo, lahko pripomorejo k zmanjšanju upočasnjevanja gospodarske rasti, kar je v tem trenutku in v tej situaciji najpomembnejše, zato mislim, da moramo ta predlog podpreti. Za podjetje je pomembna likvidnost - omogočiti dolgoročna sredstva za financiranje osnovnih sredstev in tudi za obratna sredstva. Mislim, da se danes veliko podjetij v Sloveniji sooča s problemi likvidnosti, ko morajo na tak ali drugačen način zagotavljati kupcem, da jih lahko suportirajo, kajti vemo, da če vzamemo v podjetju dobavitelja, ki nam dobavi nek material v roku in nam izstavi račun v 30 dneh, to se pravi, da rabimo v podjetju, v procesu, 10, 30 ali 60 dni, da ta izdelek naredimo, šele nato izstavimo račun in čakamo na priliv tudi do 120 dni. Zato je zelo pomembno, da so ta likvidnostna sredstva dolgoročna, saj
Hvala lepa za besedo. Posledice izbruha okužbe s koronavirusom se močno odražajo na vseh nivojih družbe v Sloveniji. Pri tem je še posebno izpostavljeno gospodarstvo. Posledice so najbolj občutne zlasti v panogah turizma, gostinstva, neživilske trgovine, predelovalne dejavnosti in drugih. Zaradi oteženih razmer prihaja do likvidnostnih težav gospodarskih družb, zadrug, kmetijskih gospodarstev, zavodov, ustanov in različnih društev, ki lahko v končni fazi ogrozijo tudi njihov obstoj. Po drugi strani pa to predstavlja nevarnost kopičenja sistemskih tveganj za finančno stabilnost v državi. V Poslanski skupini Stranke modernega centra smo včeraj s težavo pristali na odločitev matičnega delovnega telesa, da med subjekte, ki so upravičeni do interventnega ukrepa delnega povračila nadomestila plače niso upravičeni zaposleni v društvih, zasebnih zavodov in ustanovah. Tudi ti so morali v skladu z vladnimi navodili prenehati z izvajanjem svoje dejavnosti, na primer športna društva so prenehala z organizacijo treningov naših otrok, kulturna in turistična društva so odpovedala javne prireditve in tako dalje. Pojasnjeno nam je bilo, da za vse, ne glede na različne narave njihovih dejavnosti, ni bilo mogoče najti enotne rešitve, da bi jih lahko celovito vključili v ukrep delnega povračila nadomestila plače zaradi začasnega čakanja na delo, zaradi prepletanja tržnih dejavnosti in izvajanja programov, ki se financirajo z javnim denarjem. Obljubljeno nam je bilo, da bodo zato k reševanju njihovih težav pristopila posamezna resorna ministrstva. Vsako ministrstvo s svojega področja, ki pokriva določene nevladne organizacije. Navedena argumentacija pa ne more biti razlog, da nevladne organizacije ne morejo biti upravičene tudi do interventnega ukrepa odloga plačila kreditov bankam. Tu gre za popolnoma drug ukrep in namene. Gre za to, da so se tudi ti subjekti znašli v enakem položaju kot podjetja in da velja reševati tudi njihove težave z likvidnostjo, saj ravno tako ne bodo zmogli pra
Spoštovani gospod poslanec. Korupcija je pojav, ki je prisoten povsod po svetu, praktično v vseh državah in nikjer ne morejo reči, da je ni. Seveda so standardi oziroma nivo korupcije različni od države do države, vendar problem nikoli ni do konca rešen, in to v nobeni, dobesedno v nobeni državi. V tem poročilu, o katerem govorite, so nekatera opozorila tudi v zvezi s Slovenijo, hkrati pa tudi ugotovitve, da Slovenija ni zelo problematična glede tega vprašanja in da je seveda velika večina držav v svetu bolj problematična v različnih ocenah. Tega seveda ne pravim zato, da bi skušal dajati videz, češ, v Sloveniji tega problema, tega vprašanja ni. Nasprotno. Ampak, bodimo realni, bodimo objektivni. Vemo, da tudi pri nas seveda to obstaja. Vemo, da je to resna nevarnost, vendar seveda ne pretiravajmo kljub vsemu z ocenami. V ocenah, do sedaj znanih mednarodnih ocenah, je Slovenija med vsemi centralnoevropskimi in vzhodnoevropskimi državami še vedno najmanj podvržena tem pojavom. Vemo pa, da ti pojavi ne prizanašajo tudi najbolj razvitim zahodnim demokracijam. Kar poglejmo okoli sebe in bomo videli, kaj se dogaja trenutno v Franciji, v Nemčiji ali v številnih drugih evropskih državah. Torej, problem je lahko vedno prisoten praktično na kateremu koli nivoju demokracije ali tudi tradicije. Vlada je obravnavala ta vprašanja in sprejela nekatere usmeritve. Želi ustanoviti oziroma je sprejela sklep, da ustanovi koordinacijsko komisijo, v kateri bodo prisotni predstavniki različnih organov, ministrstev, ki se na svojih področjih soočajo s tem pojavom in da bodo pač skušali usklajevati svoje delo in tudi predlagali ustrezne spremembe, popravke, zakonodaje, in pa, da tudi pripravijo osnove za ustanovitev urada za borboproti korupciji, ki bi bil neka stalna institucionalna rešitev, kjer bi usklajevali različne prakse, izkušnje in inicirali predloge in tudi opozarjali tako državne organe kot širšo javnost na to, kaj je treba storiti, kje so ti problemi. Skratka, želel bi vam seve