EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Spoštovana predsedujoča, spoštovani poslanke in poslanci, kolegi! Spoštovani gospod Bosnić, veseli me, da ste s svojim vprašanjem posegli tudi na moje področje. Področje mojega dela je res široko, zato moram sodelovati z različnimi ministrstvi, še posebej intenzivno sodelujemo z Ministrstvom za zunanje zadeve. Dosedanji zakon predvideva v zadostni meri moje pristojnosti glede na to funkcijo, tako da ne čutim potrebe, da bi morali te pristojnosti razširiti. Seveda imamo z Ministrstvom za zunanje zadeve podpisan tudi sporazum o sodelovanju. Ta sporazum bomo v kratkem prenovili oziroma ga že pripravljamo in bova v kratkem z zunanjim ministrom podpisala tudi nov sporazum o še tesnejšem sodelovanju. Moje delo pa posega tudi na področja izobraževanja, znanosti, gospodarstva v tem smislu, ker želimo, da bi bil urad tisto stičišče, tista posredovalnica različnih podatkov in možnosti povezovanja. Zaradi tega sem v času vladnega obiska v Podravski regiji sklicala tudi sestanek. Na tem sestanku so se srečali predstavniki gospodarskih organizacij iz zamejstva, potem je bil prisoten predsednik Obrtno-podjetniške zbornice, Turistične zveze in nekaterih drugih organizacij z namenom, da bi se ti ljudje med seboj spoznali, navezali stike. V prihodnosti bomo tudi organizirali konferenco prav z namenom, da se organizacije iz zamejstva, ki se ukvarjajo s področjem gospodarstva, še bolj intenzivno povežejo z organizacijami v Sloveniji. Takšen posvet smo imeli že junija v Grosuplju. Izkazal se je za izredno dobrega. V sodelovanju z občino Grosuplje in s sosednjimi občinami, regijsko obrtno-podjetniško zbornico in s predstavniki gospodarskih organizacij vseh štirih sosednjih držav, kjer živijo slovenske skupnosti, smo organizirali takšen posvet, ki se je izkazal za zelo koristnega, vse z namenom boljšega sodelovanja v prihodnosti. Tudi danes je v Državnem zboru potekal en tak posvet o koriščenju evropskih sredstev oziroma na kakšen način izboljšati sodelovanje partnerjev pri različnih pro
Hvala lepa, gospod predsedujoči. V okviru povečanja sredstev na podprogramu Znanstvenoraziskovalna dejavnost v javnih raziskovalnih organizacijah se za 200 milijonov tolarjev poveča postavka Usposabljanje in razvoj znanstvenih kadrov. Sredstva se namenijo za usposabljanje 50 novih mladih raziskovalcev. Vemo, da spodbujanje mladih raziskovalcev ne pomeni samo razvojno usmerjenega programa, pač pa tudi spodbujanje razvojno usmerjenih znanosti. Ne nazadnje je znanost tisti dejavnik, ki je izredno pomemben tudi za gospodarstvo, za njegovo konkurenčnost in za povečanje dodatne vrednosti. Dodatna sredstva so sicer namenjena, vendar v postavki za projekte in za druge stroške. Mislim, daje precej bolj pomembno, da imamo najprej sploh mlade raziskovalce, preden začnemo porabljati denar za stroške. Hvala.
Hvala, podpredsednik. Kolega Tabaković je rekel, če bi bilo to bolj pravično. Mislim, da bi bilo, če bi na ta način razdelili zaradi tega, ker zdaj dobijo od teh 9 milijonov evrov direktno samo ŠOS in ŠOS entitete. Po novem pa bi ti še ravno toliko denarja dobili oziroma dobili bi še vedno denar, za slabih 70 odstotkov manj, hkrati pa bi zajeli še številne druge organizacije, študentske, dijaške, mladinske, ki danes delujejo in sredstev ne dobijo. Ravno tako pa so pri njih člani tisti, ki tudi delajo in se poslužujejo študentskega servisa oziroma študentskih napotnic, študentskega dela. Zato mi menimo, da bi bilo bolj pravično. Ker zdaj si teh 9 milijonov evrov razdeli Študentska organizacija Slovenije znotraj svojih entitet, zdaj bi še vedno to bilo tako, le da si ne bi več razdelili toliko denarja, ampak bi dali denar še drugim, ki pa ga zdaj ne dobijo. Jaz sem tudi že slišal nek predlog, da naredimo tako, da ustanovimo neko organizacijo, tako kot je FIHO, pa polovico dajmo njim, polovico dajmo pa Študentski organizaciji Slovenija. Jaz se s tem ne bi ravno strinjal, ker vemo, kako je potem z razdeljevanjem sredstev v takšnih primerih. Kar se tiče tega, da se ta zakon ne tiče tako ministrstva za finance, ministrstva za šolstvo, ministrstva za delo in socialo. Seveda ne – hkrati se in hkrati se tudi ne. Ker je vprašanje, kdo je nosilec v tem primeru tega zakona, ker so težko tri ministrstva nosilec. Zdaj, ali bodo to finance ali bo ministrstvo za delo ali bo ministrstvo za izobraževanje. Ampak, kar je bistveno je, da v zakonu piše, v Zakonu o skupnosti študentov, da se v znatnem delu, se pravi, da so finančna sredstva iz naslova koncesnin. Samo to piše. Ne, kako potem Študentska organizacija znotraj sebe te milijone razdeljuje, predvsem pa ne, kakšen je nadzor. Ker nadzor si ŠOS sam zagotavlja s svojimi akti, s svojo ustavo. Oni imajo svoja lastna pravila. To se pravi, oni dobijo denar in si sami določajo, kako ga bodo porabili in kakšen nadzor bodo imeli nad tem, k
Lahko bi si postavil vprašanje, kaj danes sploh počnemo ali če je potrebno to početi. Ampak glede na to, da imamo tako zakonodajo, da moramo najprej dati soglasje in potem še poroštvo, je to tisto, kar je nuja, in zato pač to početje. Ampak jaz bi kljub vsemu rad nekatere stvari ponovil od predhodne točke, od takrat, ko smo opozarjali v tej dvorani na nekatere nesprejemljive poteze vlade. Mislil sem, da bomo danes dobili še kakšno drugo pojasnilo kot zadnjič, pa nič. V tem dinamičnem času je normalno, da se stvari spreminjajo in da tudi posamezni politični akterji nastopajo povsem drugače. Če se spomnim na začetek septembra leta 2004, torej na vrhuncu predvolilne kampanje je tedanji opozicijski prvak druge največje opozicijske stranke sprožil burno javno polemiko o nepreglednem zadolževanju v obdobju tranzicijske vladavine <PARTY>. Še več, celo na Bruselj se je skliceval, in je rekel, glavni očitek je v nepreglednem zadolževanju države, ki temelji na razlagi in da bi Slovenija po pravilih evropskih nacionalnih računov, ESA 95, v državni dolg morala vključiti tudi Darsov dolg, saj je ta v državni lasti in ne sodi med netržne osebe. In kaj se potem zgodi? Zamenja se oblast, pride ta isti gospod v vlado in reče, da edina rešitev za to Slovenijo, za ta program je zadolževanje, enormno, brez določila, koliko, v kakšne obsegu naj se Dars zadolži, da bo ta program izpeljal. Ampak pravi, dajte se vi zadolžiti za milijardo evrov, Dars naj sam zagotovi dinamiko, naj se sam opredeli, kdaj bo vzel kakšen kredit, kam ga bo namenil in na koncu bo rezultat tak, kakršen bo. Istočasno se napove na prejšnji seji, da to tako ali tako ni dokončni obseg zadolževanja, ampak bodo sledile v prihodnjih letih še nove zadolžitve. Spraševali smo pri točki, ki je govorila o soglasju, o tem, ali je mogoče dati kakšna zagotovila, kdaj bo ta program na tak način prišel na pozitivno nulo, in tisto, kar je bistveno, da bodo te avtoceste tudi ustvarjale dobiček, ki ga bo država, ker preko koncesnine
Hvala lepa za besedo. Še enkrat bom poskusil, pa upam, da me bo kdo poslušal, predstaviti argumente še v svojem imenu, kako in kaj s tem zakonom ter kako in kaj s to problematiko. Na zakonski predlog o zemljiški knjigi, ki je že bil v Državnem zboru, smo imeli pomisleke tudi v naši poslanski skupini. Vsi se strinjamo glede osnovnega namena, to je elektronizacija. Jaz bi odsvetoval, čeprav seveda dvomim, da bom uslišan, te vaje v domišljiji, kaj vse, komu, zakaj in fobije. Razumem, da je tako paranoidno razmišljanje pač neločljiv del osebnosti nekaterih poslank in poslancev in pri tem ne bom mogel kaj dosti pomagati. Nima pa to nobene zveze z realnostjo. Dejstvo je, da ko se nepremičninskih poslov lotevamo, se vsak od nas oglasi, večinoma, no, vsaj jaz sem se, ker sam tega ne znam tako dobro urediti, pri notarju, da overim podpis, pogodbo in tako naprej, da vem, da bodo stvari "štimale", in to me je seveda tudi stalo. Tudi po novem zakonu o zemljiški knjigi ne bi bilo nič drugače. Vi pa si lahko mislite o zaslužkarstvu teh in onih, kar pač že hočete. Jaz bi se seveda tudi vprašal, ali doslej podjetja, ki so združena v Gospodarski zbornici Slovenije, ki je izdala oceno o 30 milijonih evrov, nimajo zaposlenega nobenega pravnega svetovalca, jih ta nič ne stane – kajne? Odslej bi se šele morali začeti s temi posli ukvarjati, jaz pač temu ne verjamem. Zanimivo je tudi, da se podatki Gospodarske zbornice, ko gredo v prid nekemu političnemu konstruktu, lahko uporabijo, po drugi strani pa takrat, ko se bo populistično govorilo o delavskih pravicah, se bo gladko prezrlo, kaj ima Gospodarska zbornica pogledati. Ampak tega oportunizma sem jaz že vajen. Naj se vrnem k predlogu, ki je danes pred nami. Priznati si je treba, še posebej predlagatelji zakona morajo to priznati, da zakona niso vložili, vsaj niso si dosti časa vzeli, če bi to v resnici želeli narediti, zato da bi to stvar uredili, pač pa zato, da bi bili prvi, ki bi to uredili. Zato, ker seveda vedo, da je to pomembna
Hvala, podpredsednik, za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! Že samo izhodišče bi na nek način lahko bilo, za neko razumevanje politike, tudi vas, gospod minister, je to, da ste bili ne tako dolgo nazaj, vendarle še iz opozicijskih vrst zastavonoša tiste ustavne presoje rebalansa z 200-milijonskim presežkom. Takrat ste vendarle zagovarjali nekaj povsem drugega in se vam je zdel nek rebalans vlade Marjana Šarca, ki je na koncu izkazal 200 milijonov presežka, hudo hudo sporen, da ste šli z njim kot prvi zastavonoša, v ustavno presojo – sicer vas je Ustavno sodišče potem postavilo na realna tla –, pa vendar je to neko politično izhodišče, da razumemo, kdo je danes naš sogovornik; kot nek pripravljavec oziroma danes kot predstavnik Vlade, ko se pogovarjamo o vseh teh dokumentih. Kolegica Andreja Zabret je uporabila večkrat, mislim, da tudi včeraj, izraz finančno huliganstvo. Težje bi v tako kratkih oziroma v teh dveh besedah kakorkoli drugače povzeli to, kar se ta vlada gre na finančnem področju. Da se razume, kaj pomeni huliganstvo, se lahko nenazadnje uporabi svetovni splet, ki nam pove, da je to vedenje, ki krši družbene norme, pravila, bonton, zakon in na nek način je to splošno destruktivno vedenje. Mi pri tej vladi lahko govorimo o pravnem huliganstvu, lahko govorimo o epidemiološkem huliganstvu. Ko ste se prej nekako postavili na to, da niste epidemiolog in da ne boste presojali; seveda nihče od nas ni epidemiolog, je pa dovolj žalostno in povedno, da ta vlada ne spoštuje tistih ljudi, ki so epidemiologi in predlagajo neke zadeve, ampak sprejema ukrepe povsem po svoje in so ti ukrepi politični. Torej lahko rečemo, da je to epidemiološko huliganstvo, ki povzroča v družbi hude posledice, ki se seveda odražajo potem tudi na financah in bi se lahko odražale v manjši meri, če bi bili ukrepi premišljeni. Še kako se strinjam s tem, minister, ko ste danes rekli, da dali smo 4 milijarde ljudem in dali smo gospodarstvu, dali smo zelo osredotočeno in ciljano. S tem se pa povse
Hvala za besedo. Zdaj, Slovenija velja za zeleno državo. Na vseh turističnih razglednicah se prodajamo kot zelena destinacija, z neokrnjeno naravo. Ampak če nekoliko približamo zemljevid bomo videli, da v Sloveniji obstaja dolga zgodovina industrijskega onesnaženja in degradiranih območij. O njih pogosto govorimo tudi v parlamentu. Imamo Celjsko kotlino onesnaženo s cinkom. Imamo Mežiško dolino na Koroškem. Imamo sledi PCB-ja v Beli krajini po 30 letih še vedno. Imamo bolnike z rakom, mezoteliomom v Anhovem. Imamo nešteto rakavih obolenj zaradi kurjenja petrol koksa v Lefargu v Trbovljah. In imeli smo nedavno nesrečo v Kemisu na Vrhniki, zaradi katerega bo okolje tam še dolgo trpelo posledice. Vse to so posledice ne prevelikih administrativnih ovir za industrijo, ampak prevelike svobode nekega kapitala, preteklega in sedanjega. In če grem malo dalje, tudi tiste destinacije, ki jih danes lepimo na razglednice, recimo, tok zgornje Soče, je bil nekoč v 70. planiran zato, da se ga zabetonira in tam postavi hidroelektrarne. Pa smo danes najbolj ponosni na to. Najbolj popularna destinacija v Sloveniji Blejsko jezero, poglejte v zgodovino, leta 1782 se je tam nekemu grajskemu oskrbniku Ignacu Novaku zazdelo, da bi bilo to jezero pametno izsušiti in njegovo dno uporabiti za izvoz ilovice. Zato bom glasoval za ta amandma in za izbris tega člena, ker take prihodnosti jaz nočem. Jaz želim, da Slovenija je in ostane zelena destinacija.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Kot je moj kolega Posedel napovedal, imamo v Poslanski skupini <PARTY> sicer enotno mnenje o tem, da je zakon dober, da je zakon potreben, nekoliko ločeno pa razmišljamo glede 3. člena oziroma amandmaja, ki ga je sprejel odbor. Tudi brez tega amandmaja bi bil zakon dober, kajti izboljšuje stanje in neučinkovitost dosedanje zakonodaje. S tem amandmajem pa je, po moji presoji in mojem mnenju, zakon še boljši, zato ga bom podprl. Tudi če me bodo zaradi tega imenovali oziroma proglasili za socialista, se tega absolutno ne sramujem, to bom sprejel kot kompliment, saj smo liberalna, pa tudi socialna stranka. Znotraj naše stranke poteka razprava o tem, kako vrednotiti delo, kakšno vlogo in mesto dati temu bistvenemu segmentu in dejavniku ustvarjanja kapitala in ustvarjanja dodane vrednosti. Razprava je lahko nekoliko akademska. Veliko modelov za to, da bi ugotovili, ali je obveznost oziroma prostovoljnost učinkovita, nimamo. Imamo eno državo, to je Francija, in jaz pogrešam temeljito analizo o učinkih obvezne udeležbe na dobičku v Franciji. Ampak čisto laično menim, da je Francija ena od najbolj konkurenčnih evropskih držav, da je ena tistih, ki se najbolj soočajo z izzivi krize in recesije, in torej nimam elementov za to, da bi ocenil negativno učinkovanje obvezne udeležbe na dobičku v tej državi. Tudi v drugih državah, čeprav ni obvezna, je dobro stimulirana in te stimulacije pomagajo, da se delavci bolje identificirajo s svojimi podjetji in da razmišljajo nekoliko drugače. Včeraj je bilo v pogovoru z nekaterimi predstavniki sindikatov zanimivo slišati tudi to, da je v tem trenutku sicer ta zakon dober, dobrodošel, vendar ni najnujnejši, kajti imamo druge, konkretnejše, pomembnejše stvari, ki bi jih morali rešiti. In tu napovedujejo najbolj intenzivno razpravo ob nekaterih drugih paketih, zlasti pri trgu delovne sile in pri pokojninski reformi. Upam, da bo ta pozitivna tenzija v socialnem smislu ostala/obstala tudi pri tisti razpravi.
Spoštovana podpredsednica, državna sekretarka, poslanke in poslanci, en lep dober večer! V že drugem z epidemijo zaznamovanem letu je Vlada predlagala spremembe in dopolnitve zakona o izvrševanju proračuna. Namesto transparentnega rebalansa proračuna, s katerim bi se odzvala na spremenjene potrebe in prerazporedila sredstva, ki jih v tako imenovanem spopadu z epidemijo ni uspela učinkovito porabiti, se je odločila za rokohitrsko spreminjanje zakona. Zakon o izvrševanju proračuna je zakon posebne vrste. Predlaga ga lahko samo Vlada, ne poslanci, in vedno se obravnava po nujnem postopku. Zaradi njegovega posebnega položaja o njem tudi ni mogoče referendumsko odločanje. To pomeni, da mora tudi njegova vsebina ostati znotraj okvirov, ki so potrebni za proračunsko izvrševanje. Zato v tem zakonu ne sme biti vsebin, ki vanj ne spadajo. Vlada pa je s svojim predlogom storila točno to. Poleg vsebin, pomembnih za izvrševanje proračuna, kot je dopustitev zaposlovanja tistemu delu javnega sektorja, ki ima tudi tržne in druge prihodke, je vanj vrinila člen, ki ruši načelo delitve oblasti, posega v ustavno presojo že sprejetega zakona o investicijah v Slovensko vojsko, pri tem pa še širi že sicer izjemna pooblastila, ki naj bi jih dobila Vlada za kupovanje vojaškega orožja in opreme. Zakonodajno-pravna služba je temu predlogu nasprotovala na več kot šestih straneh. Odbor za finance kljub temu ni ukrepal. Spornega člena ni niti črtal niti ga spremenil, zato smo zdaj soočeni z zakonom, ki vsebuje očitno protiustavne elemente in presega svojo pristojnost, spornega člena pa ni več mogoče spreminjati. <PARTY> smo zato pripravili amandma za novi 5.e člen, s katerim bi veljavnost spornih vladnih pooblastil za nakupe vojaške opreme vezali na pogoj, da Ustavno sodišče razglasi Zakon o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovenski vojski za skladnega z ustavo. Če se to zgodi, amandma tudi določa, da pooblastil, ki jih daje ZIPRS, ni mogoče razumeti širše od pooblastil, ki jih Vladi daj
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav kolegice in kolegi! Spoštovani gospod minister s sodelavci! Ko sem pregledoval obstoječi Predlog zakona o spodbujanju skladnega razvoja in ker dobro poznam predlog, ki ga je naša stranka že vložila v tem mandatu, in tudi predlog pokrajinizacije iz prejšnjega mandata, sem videl velike razlike. Lahko rečem, da je sama Slovenija s svojim čudovitim lokalnim okoljem nekako osnova kako delati pravični regionalni razvoj. Sam prihajam iz škofjeloškega območja, Poljanska, Sevška dolina, Poljanska do Žirov, kjer se življenje razlikuje od vzhodnega dela Slovenije. Če pogledamo način dela razen dolenjskega dela, kako se kmetje borijo, da obdelujejo svoje površine do 1000 višinskih metrov visoko, in napram vzhodnemu delu Slovenije, kjer je ravnina, in ko smo ravno ta teden imeli debato tukaj, kdo od kmetov bo vodil poslovne knjige. Zavedati se moramo tega, da je prav na škofjeloškem območju, ki je znano po tem, da ima eno najnižjih brezposelnosti, najvišjo rodnost, ampak da prav to drži domačine na svoji zemlji in da ni vse v denarju, ampak veliko oziroma vse je na ljubezni do svoje zemlje in to je treba spoštovati. In da niso vsi pogoji, veliko je treba delati na ljudeh. Ljudje so tisti, ki, lahko rečem, držijo Slovenijo kot takšno pokonci. Dobro se spomnim, ko smo na enem od odborov imeli debato od gospodarskih con. Gospod minister je še celo izjavil, da imamo preveč površin namenjenih za gospodarstvo. To pa zato, ker niso vse izkoriščene. Lahko rečem, da so na osrednjem, zahodnem delu vse izkoriščene in pa tudi to, da si ne predstavljam, da bi podjetnik, ki ne bi dobil površine v svojem lokalnem okolju, šel na drug konec Slovenije. Tudi ravnanje s smetmi, veliko imamo debat, koliko centrov za ravnanje z odpadki, dva milijona Slovencev, koliko centrov potrebujemo. Tukaj ni treba nobene matematike, potreben je samo tehten razmislek, kako naprej in koliko časa bomo imeli v Državnemu zboru v enem košu za odpadke steklene flaše, p
Lep pozdrav vsem skupaj! Odločamo o novem zakonu, ki ureja področje bančništva. Rešitve, ki jih je vseboval že prejšnji zakon so razširjene in posodobljene zaradi implementacije obsežne evropske direktive, s katero se nadaljuje izboljševanje pravnega sistema unije. Učinkovit in poenoten pravni sistem na področju bančništva preprečuje bančne nestabilnosti in krepi finančne institucije. Neodvisno od direktive, zakon v sled odločbe Ustavnega sodišča omogoča sodelovanje delavcev pri upravljanju in sicer na način, da so del nadzornega sistema in sveta banke. Zakonodajne spremembe je narekovala tudi sodba Vrhovnega sodišča. Po novem se v zakonu črtajo določila, ki omogočajo, da sodišče v pravnem sporu odloča brez opravljene glavne obravnave. Tožnik bo lahko po novem v postopku pred sodiščem navajal nova dejstva in dokaze, če jih brez svoje krivde ni mogel navajati v postopku prve stopnje zoper Banko Slovenije. Po novem se bo ustreznost nadzornikov preverjala pred nastopom njihove funkcije, enako, kot se preverja pri članih uprav. V <PARTY> resnično obžalujemo, da ta Vlada počne tisto, kar je očitala vsem prejšnjim vladam in sicer, zamude s prenosom direktiv v nacionalni pravni red, zaradi česar Sloveniji grozijo milijonske denarne kazni. Tako zakon, ki ureja reševanje in prisilno prenehanje poslovanja bank, kakor tudi Zakon o bančništvu, bi morala biti sprejeta že konec prejšnjega leta, saj je rok za implementacijo iztekel že 28. 12. 2020. Vladna zamuda v Evropi ni ostala neopažena, saj je Slovenija s strani Evropske komisije že prejela uradni opomin. Ne samo, da ta Vlada s svojim početjem negativno vpliva na ugled Slovenije, tvega tudi povsem nepotrebne obremenitve državnega proračuna, z denarno kaznijo, in to je zadnje, kar Slovenija danes potrebuje. Pojasnila Vlade, češ, da je razlog za zamudo epidemija, ne moremo sprejeti. Razlog za zamudo so napačne prioritete te Vlade, ki svojo energijo namesto v reševanje posledic Covida, usmerja v napade na medije. Prenašanje celo
Hvala lepa. Na tem odprtem delu seje bomo pravzaprav razpravljali o teh treh sklepih, ki so ponujeni v sprejem. Mislim, da gre za zelo – če lahko uporabim tak izraz – sterilne sklepe, vendar pa njihova intenca je, da so bolj usmerjeni v prihodnost kot v preteklost. Jaz imam sicer kritičen odnos do dela te komisije v preteklosti in sem ga tudi na zaprti seji izrazil, vendar pa se mi v tem trenutku zdi bolj pomembno, da se usmerimo v letošnje leto in pa v leta, ki so pred nami. Situacija v širšem smislu, tako bom rekel, ne samo gospodarsko-politična ampak tudi na širšem območju Sredozemlja je namreč taka, da od teh služb zahteva precejšno delovanje tako zunaj kot doma, glede na znane situacije, predvsem kar se tiče kriminalistične policije, pa tudi. Zato se mi zdi prav, da te sklepe podpremo in pozivam vse, ki lahko pripomorejo k boljšemu delu komisije, zlasti pa tiste, ki so nam dolžni dati potrebne informacije in vzvode za naše delo, da nas pri našem delovanju podprejo. Sklepe bom pa seveda podprl.
Gospod predsednik, hvala lepa. Spoštovani minister, državna sekretarka, kolegice in kolegi! Zakon o izvrševanju proračunov je krovni izvedbeni zakon, ki omogoča izvajanje sprejetega proračuna. Opredeljuje ključna opravila in róke, ki jih je seveda treba opraviti, da bi bilo mogoče izpeljati proračunsko financiranje skladno, ponavljam, skladno z Zakonom o javnih financah. Tega vsakoletnega zakona zaradi njegove vsebine ne moremo povsod ločiti od samih proračunskih dokumentov. Proračunsko razdeljena sredstva so v tesni zvezi z zakonom o izvrševanju proračuna, katerega določbe tudi same vplivajo na razdelitev sredstev. Tako se na primer vsakoletna višina povprečnine za občine določi s tem zakonom, zato ima ta zakon neposreden vpliv na proračunska sredstva, ki so na voljo seveda uporabnikom. V letošnjem nenavadnem in kriznem letu je logično, da se bo proračunskim spremembam prilagodilo tudi izvrševanje proračuna. Letošnji rebalans proračuna močno odstopa od sicer uveljavljenih pravil glede primanjkljaja, zadolževanja in tudi drugih mehanizmov sofinanciranja. Prav tako mora tak zakon urediti tudi morebitna odstopanja od sistemske ureditve, določene z Zakonom o javnih financah. Omenjeno je še posebej pomembno, ker se je vlada pri svojem spopadu z epidemijo odločila za oblikovanje velike proračunske rezerve, na kar smo opozarjali tudi na sami razpravi pri rebalansu, ki pa seveda bistveno presega splošno omejitev Zakona o javnih financah, ki pravi, da proračunska rezerva ne sme presegati 2 % prihodkov proračuna. Do neke mere je taka rezerva v danih okoliščinah razumljiva, a ker je zagotovo v neskladju s krovnim zakonom, je skrajno nenavadno, da se vlada pri pripravi zakona ni spomnila na neskladje. Šele z amandmajem koalicijskih poslancev na odboru se je v zakon vključuje tudi dovoljenje za oblikovanje letošnje preobširne proračunske rezerve. Pri tem je seveda treba omeniti še rešitev, ki dviguje omejitev zadolževanja države s sedanje 1,5 milijarde na kar 7,2 milijarde evro