EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Saj če ne bi vzniknila ideja o nujnosti uveljavitve večinskega volilnega sistema, se zdaj k besedi ne bi priglasila. Me pa zelo moti, da je ponudba večinskega volilnega sistema stalna mantra <PARTY>, ki naj bi bila tudi čudežna paličica za rešitev vseh problemov, s katerimi se Slovenija srečuje. Če smo bili kritični do tega, kakšna je strokovna raven predlaganih zakonov, marsikaj je bilo na račun tega slišati, potem bi bilo dobro pričakovati od največje zdajšnje vladne stranke tudi to, da bi slišala mnenja strokovnjakov, ki opozarjajo, da za države z majhnim številom prebivalstva večinski volilni sistem ni najboljša rešitev. Mene nič ne moti, če imajo možnost na volitvah tudi majhne stranke, bi pa opozorila še na nekaj. Ko se sklicujemo na to, kakšno stabilnost, kakšno spoštovanje vrednot bi večinski volilni sistem prinesel. Poglejmo okrog po Evropi in se vprašajmo: Ali so države z večinskim volilnim sistemom imune na korupcijo? Ali so imune na to, da njihovi parlamentarci niso bili predmet različnih preiskav? Ali pri tistih parlamentarcih niso bile ugotovljene zlorabe? Gre preprosto za to, da ko jaz govorim o vrednotah, govorim z drugačnega zornega kota, kot govori o vrednotah spoštovani gospod Grims. Tu je tista razlika med nami, ki bo vedno obstajala, in tu je temeljni problem: večinski volilni sistem je, to smo že povedali, ko je predsednik, ki zdaj opravlja samo tekoče posle, ponujal rešitev za izhod iz krize in je med naborom ukrepov bil tudi večinski volilni sistem. <PARTY> smo povedali, da za nas večinski volilni sistem ni sprejemljiv. V zvezi s tem ne vidimo potrebe po spremembi ustave na tej točki. In ponavljam: ni rešitev vseh dilem! Če pa je to pot do tega, da se utrjuje neka politična stranka na oblasti, potem pa zlasti nasprotujem. Rekla bi pa samo še to za konec. Ko govorimo o utrjevanju zaupanja v institucije pravne države, potem mislim, da bi tisti, ki ga kar dobršen del slovenskega prebivalstva šteje za vodite
Spoštovani predsedujoči, spoštovani predstavniki Vlade, spoštovani poslanke in poslanci! Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o pravilih cestnega prometa predlaga rešitev, po kateri bi omogočili uporabo modre luči in zvočnega signala za prostovoljne gasilce oziroma prostovoljne gasilske enote ob uporabi svojih osebnih vozil na poti v enoto ob pozivu na intervencijo. Skladno s trenutno ureditvijo pa velja, da lahko naprave za dajanje posebnih svetlobnih in zvočnih znakov, ki označujejo vozila s prednostjo, uporabljajo le v pravilniku o vozilih s prednostjo točno določena vozila, meda katerimi so navedena tudi gasilska vozila. Mnenje glede tega, ali je omenjene opozorilne signale potrebno omogočiti tudi prostovoljnim gasilcev v osebnih vozilih, so sicer deljena, z vidika strokovnega stališča pa prevladuje, da tak ukrep ni primeren oziroma še več, da je lahko z vidika varnosti celo škodljiv. Zavedati se je potrebno, da je v Sloveniji v primerjavi z drugimi državami prostovoljno gasilstvo zelo razvito. Po podatkih Gasilske zveze Slovenije je članov prostovoljnih gasilskih društev okoli 132 tisoč. Od tega je aktivnih gasilcev okoli 60 tisoč, vseh članov prostovoljnega gasilstva pa je 133 tisoč. V primerjavi s številom poklicem poklicnih gasilcev, ki jih je okoli 860, in iz navedenih številk si je mogoče predstavljati, da bi predlagana rešitev, da se omogoči uporaba modre luči in zvočnega signala tudi za prostovoljne gasilce oziroma prostovoljne gasilske enote ob uporabi svojih osebnih vozil na poti v enoto pomenila bistveno povečanje števila voženj s prednostjo. Slednje bi morda imelo negativen vpliv na varnost udeležencev v cestnem prometu. Ob tem ni zanemarljiv tudi podatek, da je kar četrtina prostovoljnih gasilcev mlajših od 19 let, ki bi ob predlaganih spremembah kot mladi vozniki dobili pooblastila za izvajanje vožnje pod posebnimi, bistveno bolj tveganimi pogoji. Poleg tega je predlog zakona tudi tehnično pomanjkljiv, saj odpira pravno praznino glede pravil in pogo
Hvala za besedo, gospod predsednik. Gospa ministrica, spoštovani! Jaz bom seveda podprl ta amandma, ker menim, da besedilo, ki je predlagano, krepko izboljšuje tekst, ki ga je pripravila koalicija, in ta tekst bi se izogibal samovolji ministrstva ali ministra, torej arbitrarnosti politike. Kar se tiče osnovnega namena tega zakona, to je podaljšanje veljavnosti, da bi zaposleni v muzejih lahko še naprej dobivali plačo in cel problem, ki je s tem nastal, seveda tu ni nobenih dilem. To je jasno in to podpiram. Ampak poglej ga zlomka! Vlado je zamikala misel, da bi nekako odločali mimo kriterijev, in to precej nerodno, kateri muzeji izpolnjujejo kriterije za pridobitev tega statusa, ki ga določa 95. člen. Po starem zakonu vsi muzeji, ki zadovoljijo kriterije, ki so predpisani, dobijo status pooblaščenega muzeja. To je zelo komplicirano povedano, ampak v resnici to pomeni tiste muzeje, ki bi jih država financirala ali pa vsaj sofinancirala z državnimi sredstvi. Ampak nova koalicija je naprej zmanjšala sredstva za 11 milijonov evrov za financiranje muzejev. Kaj to pomeni? To pomeni zmanjšanje, prav gotovo pomeni zmanjšanje števila muzejev, ki bodo dobili ta status pooblaščenega muzeja in pomoč države pri sofinanciranju. Zato je tudi koalicija, <PARTY>, <PARTY>, <PARTY> in <PARTY>, predlagala, da bi med tistimi muzeji, ki izpolnjujejo kriterije, kar je veljalo do sedaj, izbrali najprimernejše. To se pravi med vsemi, ki izpolnjuje kriterije, bo minister, ministrica ali nekdo na ministrstvu izbral tiste, ki so najprimernejši. Ampak kakšni so kriteriji? Kriterijev pa nikjer ne opazimo. To se pravi, arbitrarno bodo verjetno veljali, ne vem, kriteriji naši, vaši, ali politično naši, politično nenaši ali pa mogoče celo, kar je še hujše, regionalno, regionalni kriteriji. Prepričan sem, da tisti tam na Štajerskem, pa v Prekmurju, pa v spodnjem Podravju bodo verjetno izpadli. To je zaskrbljujoče. Če ni pravega kriterija, nekdo pa bo med tistimi, ki izpolnjuje vse kriterije, izbral
Hvala za besedo še enkrat in ponoven pozdrav vsem prisotnim! Proti temu zakonu pa res moram protestirati. Slovenija je edina dežela, kjer lahko potuješ brez da si šel na potovanje. Greš ponoči spat, sprejmejo mega zakon, 45 drugih zakonov se spremeni in se zbudiš v drugi državi. Popolnoma spremenjen družbenopravni red. To ima dosti večje posledice. Namreč, ne samo da je to pravna služba – na 48 straneh je spisano, da je to pravni kriminal – vsebinsko moram reči, da so notri stvari, ki ne sodijo tja. To pomeni, da niso slučajno notri, ampak so verjetno podtaknjene, zato da bi bile v paketu sprejete. Svojim poslancem sem že razložil, kar se zdravstva tiče, in je fino, da tudi drugi slišite. Je treba biti pozoren. Vi tudi ne želite nekih stvari svojim volivcem, svojim sorodnikom, svojim prijateljem. Dotaknil se bom samo nekaj reči na področju zdravstva, sicer grem pa lahko s komer koli pozneje na kavo in mu to razložim, da tu ne bom tako dolg. Delež za obvezno zdravstveno zavarovanje se premakne v dopolnilno. To ne pomeni nič drugo kot na nek način povečano prispevno stopnjo za tiste, ki pač imajo denar. Torej, namesto iz bruto se vzame iz neto. S tem se zmanjša solidarnost, ostane neka vzajemnost, poveča se asimetrija. To pomeni, da tisti, ki imajo denar, si lahko malo več privoščijo, kar ni problem, če gre za nek nadstandard, problem pa je, kadar je to že pri osnovnih zdravstvenih pravicah. Do tega bo zdaj prišlo. To morate vedeti, ko stisnete jutri gumb "za"; tu bi se dalo še dosti več razložiti. Terapevtske skupine zdravil. Ne vem, če veste, za kaj tu gre. Zdaj imamo te generike in se zamenja eno zdravilo z drugim, če je enaka skupina. Tu strokovno ni tak problem, pri teh terapevtskih skupinah zdravil pa gre za popolnoma drugo zgodbo. Če imate vi zdravila za glavobol iz različnih skupin, sami veste, da enemu ena zdravila pomagajo proti glavobolu, ena pa ne, in vsak ve, katere bo vzel. Zdaj pa bo neka terapevtska skupina z najnižjo ceno, ostalo pa bo vse za doplačil
Hvala, gospod podpredsednik. Torej očitno eni še niso razumeli razlike med vodenjem rodovniške knjige in vodenjem izvorne rodovniške knjige. Rodovniških knjig je več in vedite, da tudi v Lipici vodijo neke knjige, da nimajo konjev samo prištetih in jih pogledajo vsak dan, ampak imajo tudi neke zapise, nekaj imajo na ušesih itn. Ampak vprašanje je, kdo bo vodil izvorne rodovniške knjige. In če trdimo non stop, da je to naš konj, potem je potrebno tudi, da imamo nek fundament v pogajalskih pozicijah, da vztrajamo pri tem, da bomo vodili mi izvorne rodovniške knjige. In to je vsa filozofija tega amandmaja in ne razumem, zakaj nasprotujete. Hvala.
Spoštovani prisotni! Po oceni poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke je paradoks javnih financ v skrivanju za oznako "javne". Kar z drugimi besedami pomeni, da se razpršuje odgovornost za upravljanje z javnimi financami, kljub temu, da vsi vemo, da je upravljavec javnih financ točno določena oseba, ki se ponavadi - poudarek je na ponavadi - skriva v ministrstvu za finance. Po eni strani se srečujemo z vsebino, ki razpršuje odgovornost oziroma odgovornost za upravljanje s to količino denarja predstavlja oziroma nalaga vsem državljankam in državljanom. Ampak za samo eno osebo oziroma po njenem pooblastilu pa se nahaja nek ozek krog ljudi, ki pa upravlja s tem premoženjem. In vsako leto se srečujemo z negativnim upravljanjem in brez odgovornosti. V tem se srečata paradoks in celoten nesmisel delovanja politike javnih financ v naši državi. Namen izvajanja poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke je predvsem v zasledovanju želje po spremembah na področju javnih financ, da bi se odgovorne osebe na ministrstvu za finance in vladi Republike Slovenije končno enkrat zavedale, kaj pomeni in kako odgovorno je ravnanje z javnimi financami. Da se pač ne sme uveljavljati oziroma tudi naprej uveljavljati dosedanja praksa, ko so vsi smatrali za različne deficite, ki v končni fazi vedno obremenjujejo državljanke in državljane, ni nihče odgovoren. Vsako leto smo v okviru Slovenske nacionalne stranke - navedel bom samo novejše po datumih, 28. novembra 2002, zaključni račun za leto 2000, 26. marca 2003 smo sprejemali oziroma ste sprejeli zaključni račun za leto 2001 in 19. maja 2004 sprejeli zaključni račun za leto 2002. Vsako leto na ta dan smo v okviru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke pozivali, apelirali na vlado Republike Slovenije, ji ponujali rešitve za drugačen pristop na področju politike javnih financ v naši državi. Ampak vsa ta leta smo govorili kot v steno. Vladi Republike Slovenije v tedanjem mandatu, torej prejšnji vladi, ni šlo nič od tega, kar s
Spoštovani predsedujoči. Cenjena gospa ministrica, gospodje ministri, poslanke in poslanci. Vprašanje postavljam gospodu Dragutinu Mateju, ministru za notranje zadeve. Gre za vprašanje, ki se tako v grobem tiče prometne varnosti. Gospod minister, v času po tem, ko ste nastopili svojo funkcijo, ste opravili kar precej delovnih obiskov vsepovsod po Sloveniji, predvsem po policijskih postajah. Računam, da je bil namen vseh teh obiskov, da bi se seznanili z delom policistov, z varnostnimi, prometnimi razmerami na posameznih področjih. Seveda to pozdravljam, saj se mi zdi zelo pomembno, da se ministri tudi na terenu spoznavate s tem, s čimer se srečujejo tisti, ki pač imajo opravke in pa delo na terenu. Tudi na prvem srečanju, se pravi na predstavitvi svojih načrtov ste povedali, da boste policijo na nek način spravili v skupnosti, kjer naj bi delovala, da boste povečali število preventivnih ukrepov pri vzdrževanju varnosti v cestnem prometu. Zdaj me pa zanima: Ali ti obiski niso utrdili vašega prepričanja v pravilnost teh izjav, saj imam občutek, da se ti ukrepi še niso začeli izvajati, čeprav je od začetka ministrovanja že pet in še nekaj mesecev, pa tudi, to, kar vemo o prometni varnosti, kaže, da je bilo sicer nekaj manj nesreč zaradi dolge zime, da pa je v zadnjem času pravzaprav zadeva slabša, kot je bila? Hvala lepa. Hvala lepa za odgovor. Bi pa res prosil za to, kar ste ponudili. Hvala.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Svoje poslansko vprašanje naslavljam ministru za notranje zadeve v zvezi s prenosom upravnih zadev na nevladne organizacije in gospodarske družbe. Država je že nekatere zadeve iz pristojnosti državne uprave prenesla, delno ali morda v celoti, v obliki javnega pooblastila na nevladne organizacije in gospodarske družbe. Tako, na primer, lahko opravimo poleg tehničnega pregleda registracijo motornega vozila na pooblaščenem servisu, ki je v zasebni lasti, na primer, ali pa v lasti civilnopravnih oseb, kot je Avtomoto zveza Slovenije. Tako se je število upravnih zadev registracije motornih vozil na upravnih enotah zmanjšalo. S prenosom pooblastil na nevladne organizacije in gospodarske družbe se zmanjša tudi obseg dela v državni upravi, konkretno v upravnih enotah. Tako so nastali tehnološki viški tudi v enotah državne uprave, kjer ni take možnosti fleksibilne prerazporeditve na druga delovna mesta. Hkrati se vodi statistiko števila opravil na enoto oziroma na zaposlenega uradnika in prikaz števila zaposlenih po upravnih enotah. Nevladne organizacije in gospodarske družbe, ki so dobile koncesijo za opravljanje upravnih zadev, pa na teh delih zaposlujejo "svoje" ljudi, po vse bolj uveljavljenem načelu zvez, poznanstva in sorodstvenih razmerij. Ministra za notranje zadeve, pristojnega za državno upravo, dr. Rada Bohinca, zato sprašujem naslednje. Katere zadeve iz pristojnosti državne uprave so delno ali v celoti prenesene oziroma so v postopku prenosa iz državne uprave na nevladne organizacije in gospodarske družbe? Ali se s prenosom nalog in pooblastil za upravne zadeve v pogodbi določa tudi obveznost prevzema določenega števila delavcev iz upravnih organov? <PARTY>, koliko je takih primerov? Kakšen je program nadaljnjega prenosa nalog iz pristojnosti državne uprave na nevladne organizacije in gospodarske družbe, ker se neuradno o tem govori, da bo še več takih zadev prenesenih. Kaj bo storila država, da bi delavcem, ki zaradi tega osta
Hvala lepa. Vsebina predloženih sprememb in dopolnil, meril in pogojev za uporabo sredstev Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij je tesno povezana s spremembami in dopolnitvami pravil fundacije, kot je bilo danes že velikokrat rečeno, in so posledica sprejetih zakonov na področju invalidskih in humanitarnih organizacij ter zahtev računskega sodišča. Tako se na podlagi zahtev računskega sodišča spremembe nanašajo na predložena nova merila fundacije za ocenjevanje programov in dodeljevanje sredstev fundacije, s katerimi se opredeljujejo programi in stroški, ki bremenijo socialne programe. Nadalje se uvajajo spremembe na področju nadzora, kjer so s predlogom sprememb organizacije dolžne fundaciji pri opravljanju nadzora zagotoviti vpogled v celotno dokumentacijo o izvajanju programov in porabi sredstev. S spremembami se določijo postopki za dodeljevanje dodatnih sredstev in zagotavlja večjo preglednost odločitev z vidika namenske uporabe dodeljenih sredstev fundacije invalidskih in humanitarnih organizacij. Seveda pa se tudi pri uvajanju sprememb pravilnika o merilih in pogojih za uporabo sredstev fundacij srečamo z izvirnim problemom, ki bi moral rešiti vprašanja postopkov za spremembo članstva v organih fundacije in ki bi zagotavljal uresničevanje načela nezdružljivosti funkcij. Ta vprašanja pa bodo lahko rešena le s spremembami zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenija in posledično odloka o ustanovitvi fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij. Ena izmed pomembnih sprememb in dopolnitev pravilnika o merilih je opredeljena v 1. členu sprememb in dopolnil, ki na novo postavlja razmerje med deležem sredstev, namenjenim invalidskim in humanitarnim organizacijam. Kljub temu da je bila odločitev sprejeta s konsenzom v svetu fundacije, je po našem mnenju ostro postavljena meja lahko ovira za glede na aktualne dogodke prožne in potrebne odločitve. V poslanskem klubu bomo predlagane spremembe, kljub temu da me
Predsedujoči, hvala za dano besedo. Predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Predlog Zakona o nepremičninskem posredovanju po skrajšanem postopku, cilji predloga zakona so naslednji: omejitev najvišjega dovoljenega plačila za posredovanje pri najemu ali oddajanje nepremičnine, prenos celotnih stroškov nepremičninskega posredovanja na naročnika storitve, omejitev višine dejanskih stroškov, ki jih nepremičninska družba zaračuna naročniku, ter uskladitev določb o pridobitvi kvalifikacij nepremičninskega posrednika za zakonodajo Evropske unije. Nekaj poudarkov, zakaj v Slovenski demokratski stranki ne moremo dati podporo takšnemu zakonu. Imamo pomisleke glede hitenja sprejetja tega zakona, ker ni potrebe ali nuje ter je v nasprotju z ustavnim načelom, zato se v nekaterih institucijah napoveduje ustavna presoja, ker je omejitev višine plačila za posredovanje treba regulirati z vidika gospodarske pobude. Regulacija cen ni smiselna, saj udeležba nepremičninskega posrednika ni sploh obvezna. Uvedba novih regulacij za potrošnika ne bo ugodna, saj s takšnim omejevanjem nepremičninski posredniki ne bodo sprejemali manjših vrednosti nepremičnin. Potrošniki bodo tako v slabšem stanju; pravna varnost potrošnikov bo nižja, siva ekonomija se bo pa poslabšala, ker ni opravljena temeljita analiza, kakšen je obseg sklenjenih pogodb, kakšno je povprečno plačilo za posredovanje ter kakšna je povprečna najemnina stanovanj. S sprejetjem takšnega zakona sledi tudi umik nepremičninskih združb s tega področja ter zmanjšanje preglednosti najemnega trga. Glede na omejitve poslovanja nepremičninskih družb bi bilo prav, da se pred sprejetjem takšnega zakona pridobi stališče Evropske komisije, saj je Slovenija članica Evropske unije. V Slovenski demokratski stranki se nam zdi veliko bolj smiselno in pomembno, da bi se vlada, ta koalicija pa nadkoalicijska stranka <PARTY> posvetila oskrbi stanovanj za ranljive skupine v Republiki Sloveniji, da bodo le-te živele lahko boljše in lažje. V Slovenski de
Hvala gospod predsednik. Lep pozdrav vsem! Zelo rad se ukvarjam s statistiko. Tudi tokrat se bom. V 28 državah članicah Evropske unije je do 1. januarja leta 2015 živelo 20 milijonov muslimanov, kar je približno 6 % celotne populacije. Lani bi jih naj v Evropo prišlo še milijon. Torej jih je zdaj 21 milijonov. 4,7 % muslimanov je prebivalcev Nemčije. Poglejmo Francijo. Slednja je s 7,5 % muslimanskega prebivalstva, članica z največjo muslimansko skupnostjo v zahodni Evropi. Neverjeten pa je razkorak med percepcijo prebivalcev Evropske unije in realnostjo uradnih podatkov, koliko muslimanov je v državah Evropske unije. In na kaj so naleteli anketarji? Večina državljanov Evropske unije ima popolnoma zgrešeno podobo o dejanskem stanju v lastnih državah. V anketah so Francozi odgovorili, da je muslimanov v Franciji ena tretjina. V resnici jih je 7,5 %. V Nemčiji so ljudje odgovarjali, da je muslimanov 19 %, s tistim milijonom od lani jih je zdaj 6 %. Najbolj islamofobni so gotovo Belgijci, ki so navajali, da je muslimanov v Belgiji 30 %, čeprav jih tam živi manj kot 6 %. V Veliki Britaniji so bili zmernejši in verjeli v podatek, da je 21 % Britancev muslimanov, v resnici jih je manj kot 5 %. Italijani verjamejo, da je muslimanov 20 % v Italiji, za razliko od uradnih 4 %. Pa naj končam s Španijo. Španci so mislili, da je vsak šesti Španec musliman, v resnici pa je le vsak 50. prebivalec Španije musliman. Sami si naredite zaključke, koga je strah pred kom. Torej lani se je 20 milijonom muslimanom pridružil milijon le-teh. Sklepam, da če do sedaj tem 20 milijonom že živečih muslimanov v Evropski uniji ni uspelo uničiti evropske kulture in identitete, potem tudi tem 21 milijonom to ne bo uspelo. V zadnjih letih so Evropo preplavile knjige, v katerih nekdanja ultra sovražnika, kot sta to bila Sovjetska zveza in komunist, sedaj zamenjujejo muslimani. Bo Evropa s temi ljudmi še sploh ostala Evropa? Če se spomnite, Evropejci na svojih ulicah vidijo trikrat več muslimanov, kot j
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. No, najprej bi obžaloval tudi v svojem imenu to, da je opozicija uporabila demokratičen instrument obstrukcije tako na zaključku obravnave amandmajev na matičnem odboru kot tudi danes na plenarni razpravi o Resoluciji o visokošolskem izobraževanju. Moram reči, da je to v tem primeru, če pogledamo celotno štorijo, bolj občutek nemoči argumentirati na kakšen drugačen način svoje nasprotovanje oziroma ravnanje pri obravnavi tega dokumenta. Mislim pa, da bi moral vsaj predsedujoči opozoriti na tako pojasnilo o tem, zakaj bodo obstruirali, kot si ga je privoščil predsedniški kandidat, sicer predsednik stranke, ki redno uporablja demagogijo in populizem, Zmago Jelinčič Plemeniti, ki je izrekel res plemenito zmerljivko vsem tistim, ki ne menim, da je ta dokument popolnoma "zblojen". Zelo sem bil tudi presenečen nad razpravo predstavnika upokojenske stranke, ki je na podoben način razpravljal - da nekdo pošilja s palico visokošolsko sfero v raj, da ne omenjam še česa drugega. Mislim, da je tu precej sprenevedanja glede dejstev. Če preberete resolucijo in jo primerjate z nekaterimi dokumenti - jaz sem jih šel gledat, kako o tem področju in reformah razmišljajo drugje po Evropi ali pa v Ameriki -, pravzaprav resolucija, če bi še malo bolj poudarjala vizijo in tisto, kar bi moralo biti narejeno dejansko v 21. stoletju, glede na spremembe, bi bila celo aktualna s tistim, kar delajo napredne države, ki stalno na nek način reformirajo in spreminjajo to področje. V dokumentu, ki ga imam zdajle pred sabo, IBM kot korporacija, ki vemo, da je najbolj inovativna, v dokumentu iz junija lanskega leta z naslovom Mnenje naše firme o visoko šolskem izobraževanju do leta 2012, ugotavlja, da mlade generacije, mladi na visoko šolstvo ne gledajo več kot na neko svetinjo z nekim - mi smo včasih zelo, kako bi rekel, z velikim rešpektom, se opravičujem za ta izraz, z veliko častjo ali pomenom smo gledali na univerze, fakultete in na profesorje. Mladina dan
Predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovana ministrica, državna sekretarka, spoštovani kolegice in kolegi! Iz predloga priporočila, ki ga je predlagala opozicija, pač izhaja, da so bile ključen dogodek, da se je ta predlog priporočila sploh zgodil, nedavne izjave sodnika, ki je sodil odmeven primer, ki seveda še ni zaključen in tudi jaz danes o njem konkretno ne bom razpravljal. Ampak opozicija pa je želela, da se o tem primeru razpravlja, hkrati pa so pristavili še lonček z izbrano klasiko nekih izbranih del, ki so za Slovenijo predvsem z vidika učinkovitosti našega pravosodja žalostni primeri. Da je temu res tako, priča prav ta predlog priporočila in besedilo prvih treh originalnih priporočil, iz katerih izhaja neusahljiva želja očrniti naš pravosodni sistem in pokazati, kako sistem ne deluje in, jasno, narediti nek vtis tako na strokovno kot tudi širšo javnost. Ni pomembno, ali so se kršitve človekovih pravic zgodile, ali je primer zaključen, ali ni zaključen, ali so izčrpana vsa pravna sredstva, niti ni pomembno, da ima naša država učinkovit sistem varovanja človekovih pravic tako na državnem nivoju v formalnem in neformalnem smislu kot tudi pred Evropskim sodiščem za človekov pravice. Torej, to ni pomembno, je pa pomembno, da se pač pred evropskimi volitvami pokaže, kako je opozicija edina, ki zna voditi to državo in kako je potrebno dobiti čim več sedežev v Evropskem parlamentu. Ko se je že na Odboru za pravosodje pričelo razpravljati o nedopustnosti obravnave tega predloga zaradi konkretnega pritiska na sodno vejo oblasti, pa so predstavniki opoziciji pripravili amandma, ki je nekako z nekimi manjšimi lepotnimi korekcijami še vedno kazal na dogodke iz nezaključenega primera in seveda tudi še iz tega železnega repertoarja že zaključenih primerov. Vendar je tekom te razprave opozicija spoznala, da morda res ne koristi sklicevanje na te odprte primere in zaradi tega se lahko izgubi nekaj tako želenih političnih točk, zato se je pripravil amandma, ki pa je dodobra