EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Dobro jutro! Spoštovani predsednik, spoštovana gospa ministrica, kolegice in kolegi! Dovolite, da predstavim stališče Poslanske skupine <PARTY> glede Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah. Skupina poslancev je pripravila predlog novele Zakona o gospodarskih družbah, ki ukinja možnosti obstoja tihih družb. S tem predlogom želijo preprečiti zlorabe tihih družb za prikrivanje družabništva ter omejiti možen konflikt interesov. Tihe družbe in tihi družbeniki so pri nas pravnoformalno urejeni v Zakonu o gospodarskih družbah, v tretjem poglavju, ki se s predlogom v celoti črta. Pogodba med nosilci tihe družbe in tihim družbenikom ni vpisana v sodni register, zato razmerje med družbenikom in tiho družbo niso znani. Prav tako tihi družbenik ne nastopa v pravnem prometu in ni nosilec pravic in obveznosti iz poslovanja tihe družbe, vendar pa je informiran in soodloča, poleg tega pa je zares skrit pred javnostjo. Izkazalo se je, da zloraba instituta tihe družbe povzroča prikrivanje razmerij med družbeniki v tihi družbi, kar pa posledično omogoča konflikt interesov posameznika tihega družbenika. Tako je lahko tihi družbenik hkrati tudi organ vodenja ali nadzora v družbi, ki neposredno ali posredno posluje s tiho družbo. Kakšno je dejansko število tovrstnih zlorab, se ne more vedeti, in se tudi ne ve. Dejstvo pa je, in to moramo priznati predlagateljem, da ta institut omogoča tudi konflikt interesov posameznika, družbenika oziroma tihega družbenika. Slednje pomeni, da je na tak način omogočeno tudi oškodovanje državnega premoženja v primeru, ko gre za družbo v delni ali večinski lasti države. Seveda vse to zgolj v primeru zlorabe tega instituta. Vprašanje pa je, ali je zgolj preprosto črtanje tistih določb Zakona o gospodarskih družbah, ki urejajo tiho družbo, primerna rešitev, ki bi preprečila oziroma onemogočila takšne zlorabe ter oškodovanja zaposlenih, lastnikov in države, ali pa se lahko takšne zlorabe, konflikt interesov preprečijo na dru
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Strinjam se z nekaterimi ugotovitvami, da država ni vreča brez dna. Ampak v celoti se pa ne morem strinjati s tem, da bi varčevali ravno na mladi populaciji. Se pravi, na tistih, katere usposabljamo, izobražujemo za bodočnost. Mogoče se to sliši kot fraza, ampak ne. Temeljito sem poslušal razpravo kolega Baroviča. Rekel je nekako takole, da z dobro voljo v lokalni skupnosti, poleg tistega, kar je bilo obvezno dati za področje sociale, pa je poskrbel kot župan za to in to – seveda, brez sklepa občinskega sveta ali sprejema proračuna to ni bilo možno storiti –, ampak dobra volja župana ene občine je tudi na tem področju lahko zelo koristna. Res je, da so posamezni poslanci opozarjali na kratek rok za začetek izvajanja tega zakona, in tudi drugega zakona s tega področja. Tudi sam sem sodeloval v nekaterih razpravah na lokalni ravni, ko so se začeli pogovarjati centri za socialno delo in občine o tem, katere kadre bodo prenesli v centre za socialne delo. Moram reči, da to ni enostavno se dogovoriti. Tu je treba imeti tudi soglasje tistih, ki so v lokalnih skupnostih, se pravi občinah, te naloge tudi opravljali. Dostikrat pa se dogaja, da župan, županja želi tja poslati nekoga, ki mu ni všeč. In tudi to so problemi, s katerimi se srečujejo v lokalni skupnosti in centrih za socialno delo. Seveda, plus tega pa je tu ogromno evidenc, ki dajejo podporo vsemu temu, kar na koncu vsak posameznik dobi kot socialno pomoč. Jaz se popolnoma strinjam, da druge izbire o tem, kot da podaljšamo rok za začetek uveljavljanja tega zakona, nimamo. Ne strinjam pa se s tem, da zaostrujemo cenzus za posamezne kategorije pri prejemniku štipendije. In ta cenzus je relativno zelo oster in najbolj bodo zopet, v narekovajih, oškodovani ali nastradali tisti, ki prihajajo iz nižjega oziroma srednjega sloja. Moram pa reči, da mi je všeč amandma, ki ga predlaga <PARTY>, čeravno je moja razprava bila v začetku, da država ni vreča brez dna. Bom ga podprl, predvsem zarad
Lep pozdrav vsem prisotnim še enkrat! 11. avgusta je v Sloveniji začel veljati novi zakon o trgu finančnih instrumentov, ki je nadomestil zakon o trgu vrednostnih papirje. Zakon o trgu finančnih instrumentov je bil vsako leto noveliran, tokrat že petič, predvsem zaradi uskladitev z direktivami Evropske skupnosti, direktivami Evropskega parlamenta in Sveta oziroma prenosom in izvajanjem predpisov na podlagi uredb Komisije Evropske skupnosti. S predlogom zakona se v slovenski pravni red prenaša direktiva iz leta 2010 73 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 24. novembra 2010 o spremembah direktiv Evropske skupnosti iz leta 2003 in 2004. Namen predloga zakona je zmanjšati administrativna bremena za izdajatelje vrednostnih papirjev in posrednike, to pomeni zahteve po razkritju, tiskana oblika prospekta, prevodi povzetka prospekta in podobno, izboljšati pravno jasnost, to pomeni obveznosti pri prodaji vrednostnih papirjev preko posrednikov, obveznosti pri dopolnjevanju prospekta, jasnejša pravila o odgovornosti pri sestavi prospekta in podobno, izboljšati pravila o prospektu, uvajajo se preprostejše zahteve glede objave podatkov, jasnejša vsebina povzetka prospekta, preprostejše zahteve glede podatkov in jasnejše izjeme pri obveznosti objave prospekta in – zelo pomembno – dvigniti raven varstva za vlagatelje z zagotovitvijo zadostnih informacij za sprejetje njihovih naložbenih odločitev. Namen predloga zakona je tudi odpraviti pomanjkljivosti in nedoslednosti ter uskladiti kazenske določbe z Zakonom o prekrških. Upoštevaje dejstvo, da predlagani zakon ne določa posebne centralizirane evidence pravih lastnikov vrednostnih papirjev na fiduciarnih računih, bi se s predlagano odločbo otežilo ali onemogočilo izvajanje zakonov in drugih predpisov, pri katerih mora pristojni organ pridobiti podatke o premoženju določene osebe. Na primer, izvršba, uveljavljanje pravic iz javnih sredstev, postopki zaradi insolventnosti, osebni stečaj, postopki odvzema premoženja nezakonitega izvor
Hvala. Lep pozdrav vsem! V predlogu obeh zakonov Nove Slovenije vidim kar nekaj pomanjkljivosti in težav, pa jih bom potem kar naštela. Kot prva je predvsem neenakost. V predlogu sprememb zakonodaje se govori o obrtnikih in podjetnikih. Kaj pa torej za ostale delodajalce? Ali bomo povzročali dodatne neenakosti? Kot drugo, finančne posledice. Predlagatelj pravi, da gre za 50 milijonov. V lanskih razpravah sem videla, da se je govorilo o 60 milijonih. Zavod za zdravstveno zavarovanje pravi, da gre celo za 70 milijonov. Zdravstvena blagajna že sedaj ni v dobri kondiciji. In če jo obremenimo dodatno še s temi stroški, se moramo zavedati, ali bo prišlo do zmanjšanja pravic iz obveznega zdravstvenega zavarovanja, torej krčenje pravic vsem zavarovancem, ali pa za višje prispevke za obvezno zdravstveno zavarovanje. Moje mnenje je tudi, da strošek delovne sile mora biti enak za vse delodajalce, ne glede na obliko podjetja. Še posebej zaskrbljujoče pa se mi zdi to, da bi lahko s to spremembo povečali prekarnost. O prekarnosti govorimo nonstop, da jo moramo zmanjšati. Bojim se, da bi jo s tem še povečali – in sicer zakaj? Še več podjetij bi sililo svoje zaposlene, da odprejo svoj espe, in se na ta način še bolj ognejo stroškom bolniških, kajti podjetja bi potem v tem primeru imela višje stroške, velika podjetja, bi krila bolniške stroške do 30 delovnih dni, mali espeji bi pa imeli potem do 15 dni. To vsekakor ne more biti, mislim, da bi naredili s tem večjo škodo. Obstoječa ureditev glede samega obdobja, torej dni, kolikor delodajalec plačuje stroške bolniških, je primerljiva z drugimi evropskimi državami. Že sedaj pa je možno izpad dohodka tudi zavarovati pri komercialnih zavarovalnicah. Menim tudi, da skrajšanje obdobja bolniških nadomestil lahko zmanjša odgovornost delodajalcev za skrb in zdravje delavcev. Enako je tudi v primeru regresnih zahtevkov. Še nekaj bi želela poudariti. Nova Slovenija se sklicuje le na obrtnike in podjetnike, Zakon o delovnih razmerjih pa v 5. čle
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. V gradivu so izpostavljena dejstva, ki govorijo, da župana Mestne občine Ljubljana zanimajo samo gradbeni projekti in da je Ljubljana enostavno gradbišče. Seveda je razmišljanje župana, ki tako govori in se zalaga za razvoj glavnega mesta, treba pozdraviti, pa vendar istočasno vprašam, ali je vse to izvedljivo glede na zadolženost, katera pesti Mestno občino Ljubljana? Dolg Mestne občine Ljubljana in njenih pravnih oseb znaša skoraj 40% dolga vseh 210 slovenskih občin. Po podatkih iz junija tega leta ima občina Ljubljana skoraj 95 milijonov evrov dolga, pravne osebe javnega sektorja pa še dodatnih 87 milijonov in pol. Tako skupni dolg presega 180 milijonov evrov. Skupni dolg občin v Sloveniji pa znaša 475 milijonov. Omenil sem le glavnice posojil. Obresti tu niso vključene. Všteto pa tu ni še dodatnih 15 milijonov evrov in dodatna zadolžitev 31 milijonov evrov v letošnjem letu ob rebalansu, za kar imajo že soglasje Ministrstva za finance, kar pomeni do konca leta še 16 milijonov evropskih posojil. Zakon o javnih financah določa, da se lahko javni zavodi in javna podjetja, katerih ustanovitelj je občina, zadolžujejo in izdajajo poroštva, ki jih določi občinski svet. Kot je razvidno iz razpoložljivih podatkov, so vsi ti javni zavodi, ki so pod okriljem Mestne občine Ljubljana, krepko zadolženi. Seveda, kot je zapisano v zakonu, to ni v nasprotju glede zadolževanja, po zakonu o javnih financah. Seveda pa je zaskrbljujoče, ker so nekateri javni zavodi prezadolženi in bo morala v končni fazi država reševati finančne težave Mestne občine Ljubljana, ki je ustanoviteljica vseh teh javnih zavodov. Eden od teh je Javni stanovanjski sklad, ki je zadolžen kar za 36,2 milijona evrov, od tega ima 3,5 milijona kratkoročnih kreditov. Cilj predlaganega zakona je dopolnitev veljavne ureditve države in Mestne občine Ljubljana. Zakon naj ne bi do sedaj urejal sofinanciranja dogovorjenih razvojnih programov Mestne občine Ljubljana iz državnega prora
Hvala lepa za besedo. No, prav zanimivo je gledati to dvorano, ko se lotevamo razprave o ustavnih spremembah, ko v dvorani ni ministra, ki je pristojen za to področje, ni državne sekretarke, večina vladajoče koalicije tudi ni tukaj. In človek se vpraša, čemu potem poskus prepričevanja drugih, ko je vendar jasno, da je že vnaprej odločeno, kako bo potekalo zvečer glasovanje. Pri tako pomembnem vprašanju, kot so na primer regije ali pa sploh spremembe ustave, bi človek pričakoval, da se bodo tu poslušale razprave vseh najodgovornejših ljudi, predstavnikov tudi političnih strank, da bi pri tako tehtnem, pomembnem koraku, kot je sprememba ustave, poslušali in skušali tudi razumeti drug drugega, kajti ne gre za politični prestiž, ampak gre za to, da ko sedaj govorimo o regijah, ustvarimo v Sloveniji primerne razmere za razvoj na regijski ravni Predstavitve stališč poslanskih skupin so pokazale precejšnje razlike v pogledih, kar kaže, da tudi danes ne bo prišlo do nekega soglasja, da tudi danes ne bo prišlo do nekega argumentiranega merjenja mnenj, soočanja mnenj, ampak da bo spet prišlo do nekega preglasovanja. Ali je res pametno, da vladajoča večina tudi pri taki temi, kot so ustavne spremembe, ravna tako, kot je ravnala že ničkolikokrat doslej? Da s svojim glasovalnim strojem torej izglasuje nekaj, kar se sicer potem pokaže v praksi kot neustrezno. Kam pripelje takšna politika, smo videli v preteklih letih, ko vlada niti državni zbor nista, recimo, ohranila enakih kriterijev, enakih vatlov pri ustanavljanju občin. V enem primeru je bila tu velika širokogrudnost, spet v drugem skrajna zadrtost in omejenost. Če prihaja do take nekonsistentne politike v okviru ene in iste vladajoče garniture, potem seveda ne moremo pričakovati, da se bo kaj dobrega dogajalo v prihodnosti. Ničkolikokrat smo to ugotovili ne samo poslanci opozicije, ampak tudi vladajočih strank, da je Slovenija precej centralizirana država. Tisti, ki hodimo veliko po terenu in smo veliko med ljudmi, zlasti i
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Glede na to, da ste v koaliciji prepričani, da so že sedaj vsi podatki v zvezi s premoženjem sindikalnih central javni, se sprašujem, zakaj potem nasprotujete uveljavitvi tega zakona. Ni res kar govorite, da je sedaj javno dostopno in da je to potem dostopno vsem. Veste, treba je razlikovati, eno je javno dostopni podatek, torej za tistega zainteresiranega, ki lahko vpogleda v te podatke. Dejstvo pa je, da teh podatkov ni možno objaviti, javno objaviti. In to je intenca predlagateljev zakona, da ljudje lahko v časopisu preberejo, kakšne so bilance teh in onih sindikalnih central. Veste, določili ste nam pravzaprav razloge za vložitev. Nekdo je rekel, da gre za zaroto Slovenske demokratske stranke, drugi je rekel, da gre za povzročitev škode delavstvu itn. Veste, po vsem tem, kar je bilo danes tukaj povedano s stani koalicije, bi rekel to; razloge za zavrnitev tega zakona vlečete pravzaprav iz petnih žil in s tem branite pač delo določenih sindikalnih central. Jaz se sprašujem, ali je to s kakšnim namenom ali ne? Jaz pač verjamem, da ne. Ampak ne glede na to, mislim, da je prav, da se še enkrat spomnimo, kaj pravzaprav <PARTY> predlaga v tem zakonu? Gre za spremembo samo enega, enega člena, ki je ključen. Dobro, dva sta, eden je samo redakcijski. Ampak gre za to, da bi se letno poročilo sindikatov javno objavilo. In piše naprej; organizacija pooblaščena za obdelavo in objavljanje podatkov - torej govorimo o AJPES-u - mora letna poročila sindikatov javno objaviti: "Agencija Republike Slovenije za javnopravne evidence in storitve javno objavi letna poročila sindikatov že za leto 2008." In to je vse kar se spreminja, samo to, nič drugega. Torej gre pravzaprav za dva stavka in takšnim polemikam smo sedaj priča. Priča smo pa še nečemu. Priča smo splošnemu nezadovoljstvu slovenskega delavca. Temu smo priča. Vsak dan lahko spremljamo v sredstvih javnega obveščanja, predvsem na televiziji, kakšna je stopnja zaupanja delavk in delav
Danes govorimo o zaščiti vplivnega oziroma o določitvi vplivnega območja in tudi zavarovanega območja. Jaz vas opozarjam, da razen na papirju gre za čisto farso, kajti tako vplivno kot zavarovano območje je vlada že definirala s tem, ko je marca 2006 sprejela program varstva razvoja kobilarne Lipica za 2006 in 2010 in ko je pravzaprav vse, o čemer boste danes zvečer odločali, zagotovo vladi všečni smeri že nekdo naredil. Decembra lani je namreč gospod Brejc, predsednik zveze, evropski poslanec, golfist in predsednik sveta lipiškega zavoda dejal, da lokacijsko informacijo že imajo, gradbenega dovoljenja za gradnjo golfa ne potrebujemo, citiram, kar je bilo zapisano v medijih, treba je samo spremeniti zakon o kobilarni Lipica; in tu pravi gospod Brejc, "ne pričakujem prevelikih ovir, kajti idejni projekt o gradnji golfa imamo, sedaj poteka količenje oziroma geodetska dela, izvedbeni projekt je v nastajanju in ni problema". Danes je to, kar se tukaj dogaja, seveda neka scena, ki jo je pač potrebno uprizoriti zaradi tega, da pač se zadosti zakonu, ne pa praski. Vas opozorim tudi, da tako vplivno kot zavarovano območje se je definirano v programu varstva in razvoja, da so definirane točno luknje, kje bodo, zakaj bodo, da so definirana stranišča, da so definirane garderobne hiške, za te mogoče ni definirana kakšna bolj protokolarna za gospoda Busha, če bo kdaj seveda prišel poskusiti to opremo. Skratka, vse je definirano, celo definirana so sredstva iz državnega in drugih virov, ki naj bi v letu 2007. Se oziram v leto 2007, ker 2006 recimo ni dosti različno. Ker za leto 2007 se edini pameten, po količini pameten, izdatek usmeri v igrišče za golf in znaša 120 milijonov, tako kot znaša v letu 2006, med tem ko znaša nič milijonov za obnovo silosov, hlevov, stanovanj, nič tolarjev za osemenjevalnice, nič tolarjev za dodatne hlevske kapacitete - ne, glavni denar gre za golf. Se pravi, da se ne gre sprenevedati ob tej temi. Zato lahko mirno ponovim to, kar je dejal sicer nikoli
No, meni se pa zdi, da je skrajševanje roka v tem primeru nerealno in nepotrebno, saj pravzaprav ne gre prvenstveno za potrebe obveščanja javnosti prek medijev. V bistvu je treba povedati, da so roki prenapeti in jih je težko realizirati, kar bo pa predvsem v škodo izvajanja zakona. No, tudi v tem primeru se mi zdi, da je to dopolnilo nepotrebno, saj je pravzaprav cel zakon naravnan na dajanje informacij in aktivna ter pospeševalna vloga vlade in ministrstva za informacijsko družbo je določena v drugih členih, predvsem, recimo za primer, v drugem odstavku 2. člena.
Hvala za besedo. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi. Vlada Republike Slovenije je skupaj s predlogom zaključnega računa proračuna Republike Slovenije za leto 2002 predložila tudi revizijsko poročilo o izkazih in izvršitvi proračuna za leto 2002, ki ga je izdalo računsko sodišče. Iz povzetka izkaza državnega proračuna za leto 2002 lahko ugotovimo, da so bili vsi prihodki realizirani v višini 98,2 indeksnih točk in vsi odhodki v višini 98,3 ter da je bil dosežen presežek odhodkov nad prihodki v višini 99,3 indeksnih točk, pa vse to glede na primerjavo veljavnega proračuna za leto 2002. Finančne terjatve in naložbe so bile dosežene glede na veljavni proračun v višini 97,8 indeksnih točk. Neto zadolževanje v višini 94, vsi prejemki v višini 98,4 in vsi izdatki v višini 98,9 indeksnih točk. Iz povzetka revizijskih ugotovitev pravilnosti izvršitve državnega proračuna se ugotavlja, da je vsota odhodkov državnega proračuna za leto 2002, ki niso bili v skladu s predpisi v višini 0,47% vseh odhodkov državnega proračuna. Pretežni del nepravilnosti pri tekočih odhodkih so predstavljale nepravilnosti pri določanju plač in drugih izdatkov za zaposlene. Pomanjkljivosti so bile ugotovljene tudi pri transfernih odhodkih, s poudarkom na postavki ostali transferji, saj so bile subvencije in druge pomoči v nekaj primerih dodeljene, ne da bi bil izveden javni razpis. Iz revizije izkazov lahko ugotovimo, da so izkazi pripravljeni na podlagi zakona o javnih financah in zakona o računovodstvu ter v skladu z določbami navodil o pripravi zaključnega proračuna in tako naprej. Iz bilance prihodkov in odhodkov je razvidno, da je struktura prihodkov proračuna za leto 2002 skoraj enaka strukturi prihodkov proračuna za leto 2001. Enaka ugotovitev velja, da se tudi struktura odhodkov ni bistveno spremenila. Povečani odhodki proračuna so posledica povečanj za plačila, ki so bila izvedena 3. in 6.1.2003 za poravnavo obveznosti, ki so nastale v letu 2002. Saldo računa finančnih terjatev
Hvala. Žal moram tudi jaz reči, da je danes še en izgubljen parlamentarni dan, kajti govorimo o nečem, kar nima osnove ne v zakonodaji niti v ustavi ne. Namreč interpeliramo ministra za delo v preteklosti, ne pa za to, kar dela kot minister. Skratka, nobene osnove ni, da bi toliko časa namenili razpravi in oblikovanju sklepov in glasovali za interpelacijo ministra. Kajti, lahko se reče, da je ta zadeva skonstruirana od A do Ž. Po tej logiki bomo kmalu začeli interpelirati tudi tiste, ki so včasih sosedu rabutali jabolka ali še kaj drugega. Mislim, da dejansko to ne sodi v to dvorano, razen seveda, če ne gre za čisto drugačen namen interpelatorjev, ko smo pravzaprav videli že zjutraj, da je bila zelo majhna udeležba. Je pa to odlično, seveda na račun davkoplačevalcev, predvolilna tema za evropske volitve, čeprav še nismo v času, ko bi imeli čas za predvolilne kampanje, ampak je vseeno dobro, da še kaj na zalogo naredimo, da bo nekdo "odcahnil" in nam pritisnil kakšnega dinozavrčka v naš zvezek, da smo bili pridni. Skratka, po vsebini me nikakor ni prepričala ta interpelacija. Moram reči, da dr. Pikala osebno ne poznam, nisem nikoli z njim spregovoril več kot zdravo – zdravo in mu čestital za imenovanje. In mislim, da so pravzaprav take in podobne interpelacije, ki se na nak način fabricirajo sproti, samo odraz neke agende, ki je bila že ne danes, ampak že v genezi postavljena v Državni zbor. To je čista zloraba poslovnika, čista zloraba ustave in čista zloraba zakonodaje. Jasno je, da bom glasoval proti interpelaciji.
Hvala za besedo, gospod predsednik Državnega zbora. Spoštovani predsednik Vlade, ministrski zbor, drage kolegice in kolegi, predvsem pa nagovarjam tudi spoštovanega kandidata, gospoda Toneta Peršaka, ker bom v svojem nagovoru preko tehnologije z njim komuniciral! Dovolite pa najprej, spoštovani, vsi tukaj zbrani, državljanke in državljani, da vam čestitam ob tednu ljubiteljske kulture 2016, ki traja od 13. maja do 22. maja. Zanimivo, celo s slovenskim dnevom diplomacije. S tednom ljubiteljske kulture postavljamo slovenski fenomen ljubiteljske kulture v središče dogajanja in izpostavljamo njegove pozitivne vplive na družbo. Predsednik Vlade je ravnal zelo modro, veliko simbolike je v njegovi odločitvi, da prav v tem tednu postavi, če že pač mora, novega ministra oziroma kandidata za novega ministra. V tem je veliko simbolike, in to mi daje veliko motivacije za nadaljnjo razpravo. Pogledal sem spletno stran Zveze kulturnih društev Slovenije, ki se ob tednu ljubiteljske kulture na svoji spletni strani sprašuje: "Kultura brez društev?" In tudi odgovarja: "Ja, mrtva kultura." Državni zbor je najbrž v celoti, 100-odstotno za živo kulturo, torej za kulturna društva. Kaj pa davčne blagajne, gospod Tone Peršak? Davčne blagajne za kulturna društva. Vi boste za Novo Slovenijo in za slovensko kulturo velik junak, če boste na prvi seji vlade, prepričan sem, da boste danes dobili potrditev, predlagali razpravo in predlog, da se davčne blagajne vsaj za kulturna društva ukinejo. Boste velik junak. Takšne ukrepe potrebujemo. Iz cincanja ne bo nič. Mi v Novi Sloveniji si zelo prizadevamo za to, da se naša slovenska kultura ne bi stalila v talilnem evropskem loncu. Postavljanje ministra za kulturo je seveda tudi priložnost, da parlamentarne stranke predstavijo svoje poglede na kulturno politiko. Slovenska kultura pomeni zakladnico narodovega ustvarjanja skozi stoletja, zato smo krščanski demokrati, in verjamemo, da tudi drugi, nanjo ponosni in jo želimo ohranjati. Hkrati pa z ustrezno
Glede na navajanje predhodnice, kolegice Sluga, bi jo jaz nekaj vprašala. Glede na zavajajoče podatke oziroma vsebino razprave me zanima, kje v predhodni reviziji, torej v prvi reviziji iz leta 2008, je zapisano, da gre za predvideno netransparentno namensko porabo 74 milijonov in pol evrov javnega davkoplačevalskega denarja za študije in projekte brez vsebine in ciljev. Tako da, spoštovana kolegica, ne zavajati. Mi danes govorimo o tem, kako je revizija Računskega sodišča opozarjala oziroma opozarja na nesmotrno namensko porabo sredstev, govorimo o teh 74 milijonih in pol evrov, ki naj bi se koristili za izvajanje nekih pilotnih projektov, študij, analiz, o katerih vse do sedaj niste vedeli povedati niti kolegi iz koalicije niti predstavniki ministrstev, zakaj naj bi se ti projekti izvajali in kakšen naj bi bil končni učinek teh projektov. Tega v prvi reviziji Računskega sodišča ni bilo, zato prosim kolege iz koalicije, ne zavajati. Hvala lepa. Hvala lepa. Jaz nisem postavila vprašanja, jaz sem povedala dejstvo, ki izhaja iz prve revizije Računskega sodišča, in sem povedala, da je predhodno kolegica v vsebini svoje razprave zavajala. Hvala lepa.