EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Spoštovani podpredsednik, spoštovani predstavniki SOD-a, poslanke, poslanci! Po Poslovniku Državnega zbora se obravnava poročilo na seji Državnega zbora. Se obravnava poročila na seji Državnega zbora opravi le, če se tako odloči matično delovno telo. Praviloma se poročila obravnavajo le na seji matičnega delovnega telesa in pa ker se približuje čas volitev, je pričakovati, da bo takšnih ali drugačnih obravnav poročil še kar nekaj. Sploh, če bo ob njihovi razpravi kakorkoli možno razpravljati o razvpiti zadevi Mercator, oškodovanjih državnega premoženja in podobno. Tako je seveda tudi danes v tem primeru. Nekaj smo že slišali. Še več pa zagotovo bomo. Kot smo slišali, je bilo poslovanje Slovenske odškodninske družbe v obdobju, ki ga obravnavamo, daleč najuspešnejše v zgodovini družbe. Tega vsekakor ne gre pripisovati samo razmeram na finančnem trgu oziroma trgu vrednostnih papirjev in spremenjenim računovodskim standardom, kot nekateri poskušajo relativizirati ta uspeh. Vsekakor so k temu rezultatu prispevali tudi zunanji objektivni faktorji, kar moramo tudi priznati. Veseli smo tudi podatka o presežku v bilanci, ki ob pokritju izgub znaša nekaj čez 300 milijonov evrov. Malo nas skrbijo le nekatere porajajoče ideje, kako ta presežek čim hitreje porabiti. Poročilo nadzornega odbora Slovenske odškodninske je kratko, jedrnato in jasno. In se v njegovo vsebino v tej predstavitvi niti ne bi v imenu Poslanske skupine <PARTY> spuščali. Vsebini poročila so primerni tudi predlogi sklepov, ki smo jih predlagale stranke, ki tvorimo vladno koalicijo. Poudaril bi, da bomo te sklepe poslanci Poslanske skupine <PARTY> tudi podprli. Bi pa se opredelil do nekaterih vprašanj in pomislekov, ki so se pojavili v dosedanji obravnavi poročil. Naj se najprej dotaknem umika države iz gospodarstva. V Slovenski ljudski stranki že ves čas zagovarjamo postopen in transparenten umik države iz slovenskega gospodarstva. Razen seveda iz družb, ki so za državo Republiko Slovenijo strateškega pomena.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim v dvorani! Cilj zakona o izvajanju Uredbe (EU) Evropskega parlamenta in Sveta o sodelovanju med nacionalnimi organi, odgovornimi za izvrševanje zakonodaje o varstvu potrošnikov je prilagoditev notranje zakonodaje z odločbami Uredbe Evropske unije ter sprejem določb, s katerimi se določba izvaja. To je določitev enotnega povezovalnega trga ter pristojnih organov za izvajanje zakonodaje o varstvu potrošnikov ter glob za prekrške. Enotni povezovalni organ, pristojen za izvajanje uredbe, je Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo, ki deluje kot enotna nacionalna kontaktna točka za usklajevanje oziroma koordinacijo aktivnosti in redno poročanje Evropski komisiji. Organi, pristojni za izvajanje uredbe, opravljajo inšpekcijski nadzor. Pri tem imajo pravico opraviti navidezni nakup blaga ali storitev, po potrebi tudi s skrivno identiteto, ter uporabiti ukrepe, povezane s spletnimi stranmi. Če podjetje, ki se ukvarja s spletnimi stranmi, ne izvrši odločbe o prenehanju kršitve, lahko pooblaščena oseba pristojnega organa odredi podjetju odstranitev vsebine. Če tega ne odstrani, lahko na predlog pristojnega organa Upravno sodišče odredi poseg v spletno stran oziroma vsebino objave. V Novi Sloveniji smo prepričani, da mora skrb za varnost slovenskih državljanov in potrošnikov ostati ena ključnih prioritet. Slovenija mora tudi s svojimi uradnimi, certificiranimi ustanovami skrbeti za zaščito svojih državljanov kot enakopravnih potrošnikov v Evropski uniji. Osnovno načelo Evropske unije je spoštovanje prava. Slovenija mora vedno opozarjati na nesprejemljivost izogibanja spoštovanju pravnih norm. Moč skupnega delovanja Evropske unije od notranjega trga, šengenskega območja, skupne kmetijske politike, varstva potrošnikov in okolja do varovanja človekovih pravic je pogojena s spoštovanjem enakih pravic za vse. Ker predlog zakona temu sledi, ga bomo poslanci Nove Slovenije tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Moram reči, da sem zelo vesel, da sem v teh nekaj pičlih dneh, ko sem v tej dvorani tolikokrat slišal besede obrt, podjetništvo, obrtništvo, obrtna zbornica, in ponosen sem na to. Vesel sem, da se zelo dobro berejo tudi naše zahteve slovenske obrti, in tudi naša glasila. Še bolj sem pa vesel, da se večino teh naših zahtev v zadnjem času tudi realizira. In vesel sem, da se jih realizira tako, kot jih mi predlagamo, in da se jih realizira tako, da resnično nosijo učinke, ne pa neke samovšečne ad hoc spremembe, za katere potem ugotavljamo, da ne prinašajo tistega, kar si mi želimo in kar ne nazadnje tudi obrtniki in podjetniki potrebujemo. Zato sem tudi vesel, da smo tudi olajšave danes sprejeli, poleg tistih, ki smo jih zadnjič, ki rešujejo večino naših malih podjetij, za kar so bile tudi namenjene. In če grem k temu, kar je bilo prej rečeno, in k temu, da je predlog, ki ga imamo danes na mizi, najmanj, milo rečeno, pomanjkljiv, potem lahko rečem, da se strinjam s tem, da je treba ta predlog resnično sprejet, ampak ga je treba najprej uskladiti in to se že dogaja tako z Ministrstvom za finance kot z našimi strokovnimi službami. Res je, da je ta predlog bil in da je bil prebran v naših zahtevah. Želeli smo povišanje, tako kot smo želeli tudi prej že nekajkrat. In tudi takrat, ko smo uveljavljali višje normirne stroške za domačo in umetnostno obrt, ker jim je bila ukinjena in znižana, smo ugotovili, da smo prav ravnali, da smo prav imeli in da smo povečali število teh, ki se s tem tudi prehranjujejo in preživljajo svojo družino. Zakaj imamo že sedaj v tem znesku, ki je 42.000 evrov, samo 9.000 tistih, ki to koristijo? Zato, ker imamo prenizke normirne stroške in ker se nekaterim pač splača bolj prijavljati in voditi evidence na drug način in tukaj je ta pomanjkljivost, ki jo želimo urediti, ker je treba rešiti problem normirnih stroškov. Če hočemo pomagati in povečati število tistih, ki se bodo odločali za tak način, kar tudi seveda podpiramo in smo to tudi
Spoštovani gospod podpredsednik Državnega zbora, hvala za besedo. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Upravljanje vsakega uspešnega podjetja ter tudi upravljanje države, če želi biti uspešna in prodorna, ne sme biti togo, predvsem pa se mora hitro odzvati na različne razmere, ki vladajo na trgu oziroma v nekem okolju. Današnji predlog Vlade Republike Slovenije, ki nam je v obravnavo posredovala Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o državni upravi v Novi Sloveniji vidimo v luči odziva Vlade in Ministrstva za zdravje za še boljši odziv na izzive, ki jih vsem nam in svetu predstavlja boj z nevidnim sovražnikom covidom-19. Državna uprava deluje v skladu z določbami Ustave Republike Slovenije ter zakoni in podzakonskimi predpisi. Določba prvega odstavka 120. člena Ustave Republike Slovenije določa, da se organizacija uprave, njene pristojnosti in način imenovanja njegovih funkcionarjev urejajo z zakonom. V tem primeru osnovne določbe glede državnih sekretarjev ureja 17. člena Zakona o državni upravi, ki določa, da se na posameznem ministrstvu lahko imenujeta največ dva državna sekretarja, kot izjemo pa se še danes določa Ministrstvo za finance, kjer je mogoče imenovati štiri državne sekretarje. Vsi se zavedamo, da je najhujša epidemija našega časa prinesla dodatne izzive, ki so spremenili aktivnosti ter način dela na Ministrstvu za zdravje. Začrtano delo ministra za zdravje gospoda Poklukarja želi ovire rešiti, zato si je minister zadal številne cilje, med drugim tudi prepotrebne reforme strukturnega značaja. V postopku je reorganizacija ministrstva, ustanovljena sta bila dva nova direktorata, in sicer Direktorat za zdravstveno ekonomiko in Direktorat za razvoj zdravstvenega sistema, ki sta organizacijska podlaga za močnejšo vlogo in krepitev omenjenega ministrstva. Zahtevana situacija prinaša zahtevne izzive in temu se moramo prilagoditi. V Novi Sloveniji zato podpiramo dvig števila državnih sekretarjev na Ministrstvu za zdravje s sedanjih dveh na tri.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovana ministrica, spoštovani vsi prisotni! Republika Slovenija se ta trenutek nahaja v specifični situaciji, ki jo zaznamuje prehajanje velikega in raznolikega toka migrantov čez ozemlje naše države. Situacija je izjemna in zahtevna tudi z varnostnega vidika, saj se s silovitim nihanjem ter trendom naraščanja migrantov sooča bolj ali manj enako število vse bolj obremenjenih policistov. Medtem ko se številke dnevnih vstopov migrantov na ozemlje Republike Slovenije gibljejo med 2 tisoč 700 in 12 tisoč 600 pa je število policistov na terenu vse skozi omejeno na 800 do maksimalno tisoč 500 policistov. Za obvladovanje nastale varnostne situacije ter zagotavljanje varnosti tako migrantov kot državljanov Republike Slovenije je nujno, da se zagotovi čim bolj usmerjeno in nadzorovano vstopanje migrantov v Republiko Slovenijo ter njihovo nadaljnje gibanje na ozemlju naše države tako, da se angažirajo vse dostopne primerne kapacitete. Kot enega izmed stopnjevalnih ukrepov za hitro in učinkovito soočanje s spremenjenimi varnostnimi razmerami zaradi množičnega vstopanja beguncev in migrantov v Republiko Slovenije je Državni zbor 21. oktobra 2015 sprejel Zakon o dopolnitvi Zakona o obrambi. Poglavitni namen novele Zakona o obrambi je bil odgovoriti na varnostna tveganja, ki nastajajo spričo spremenjenih varnostnih razmer na eni strani ter omenjenih kadrovskih kapacitet na drugi strani. S spremembo Zakona o obrambi se omogoča, da v primeru, da to zahtevajo varnostne razmere, Državni zbor na predlog Vlade podeli izjemna pooblastila pripadnikom Slovenske vojske pri izvajanju nalog zagotavljanja varnosti na celotnem ozemlju Republike Slovenije. Zakon o dopolnitvi Zakona o obrambi tako predstavlja nujen ukrep, ki je lahko uporaben za takojšnje in učinkovito zagotavljanje varnosti, pri čemer so v zakon vgrajene varovalke za aktivizacijo izjemnih pooblastil. Naj vas spomnim, da je za podelitev izjemnih pooblastil pripadnikom Slovenske vojske med drugi
Hvala lepa. Kot je že dopoldne povedala gospa državna sekretarka Brecelj, glavni cilj spremembe Zakona o dedovanju je uzakonitev novele mednarodne listine o dedovanju; da bo vse enostavneje in bolj pregledno, o izenačitvi različnih partnerjev ter drugačni ureditvi zapuščine brez dedičev. Potem pa je prišlo na vrsto čisto nekaj drugega. Začeli smo poslušati o svinjarijah, o vreli kaši, potem smo tudi požirali, o jebentiših; toda kaj mora gola in hladna resnica proti bleščečim čerem laži. Poglejmo podatke; število prejemnikov denarne socialne pomoči v Sloveniji se povečuje. Leta 2014 je bilo prejemnikov socialne pomoči 50 tisoč, leta 2015 54 tisoč in maja 2016 54 tisoč 882. Na pristojnem ministrstvu razlog za to vidijo v tem, da pomoči ni več treba vračati. Zato razumljivo več ljudi prosi zanjo. Izredne denarne socialne pomoči se ne vrača, pri denarni socialni pomoči pa se je vračilo pri dedovanju omejilo. Glede dedovanja grde države Slovenije, vse podatke sem izbrskal, država je lani dedovala po 270 prejemnikih varstvenega dodatka ali socialne pomoči. 117 zadev pa je Državno pravobranilstvo, ki v teh postopkih zastopa državo, lani tudi zaključilo. Če imajo prejemniki varstvenega dodatka ali trajne denarne socialne pomoči nepremičnine, se nanje v vrednosti dela prejete pomoči vpiše država, čemur se strokovno reče omejitev dedovanja po 128. členu Zakona o dedovanju. Če so tudi dediči potrebni pomoči, se lahko sodišče odpove pravici države do vračila; vejica, a se to dogaja izjemno redko, da bi tudi dediči bili potrebni socialne pomoči. Sodišča so v večini zadev predlogom Republike Slovenije za omejitev dedovanje ugodila, pravijo na Državnem pravobranilstvu in dodajajo, da so v 95 % dediči terjatev poplačali. Potem pa gremo še k revščini. V Evropski uniji je po zadnjih podatkih pod pragom tveganja revščine živel vsak šesti; v Sloveniji pa vsak sedmi prebivalec. To so res strašljivi podatki, vendar se Slovenija v evropskem merilu uvršča med države z razmeroma nizko stopn
Hvala lepa. Res se bom oglasil še enkrat, ker se mi zdi prav, da se pri takšnem zakonu, kadar govorimo o spodbujanju tujih neposrednih investicij, le še enkrat oglasim. Rekel bom tako: tuji investitor bo prišel takrat, kadar bo imel boljše ugodnosti kot drugod. Poprej, ko sem poslušal gospoda in je govoril o 35% zemljišč Slovenije, ki smo jih vključili v varstveno območje. Zemljišča danes za malo večje firme, če ste to videli mogoče prejšnji teden na primeru Slovaške, ko so kazali pri Bratislavi, kako velike površine so za nove tovarne, takih površin pri nas v Sloveniji ne moremo ponuditi, ker bi ekologi malo ali pa veliko skočili v zrak. Drugič: registracija podjetij pri nas. Zelo vesel sem bil, ko sem slišal, da minister za gospodarstvo pravi, da bo skrajšal roke registracij. Hvala bogu, če se bo to res zgodilo. Davki. Tisti, ki kdaj potujete na zahod, pojdite mimo Čedada in proti Butriju in poglejte okrog sebe, kaj se je v Butriju zgodilo s pametno politiko, cenejšo prodajo zemljišč in manjšimi davki - velika trgovska podjetja so prišla, zgradila hale in veliko ljudi se je zaposlilo. Mi pa o tem samo govorimo. Drugič, mislim pa, da zadnjič govorim v tej dvorani o cenah govoriva v Italiji. Od Trsta do Trevisa so italijanske pokrajine zaradi političnih razlogov, ker smo imeli v Sloveniji cenejše gorivo kot oni, dobili od Evropske unije dovoljenje za osem let cenejše gorivo oziroma manjše obdavčitve goriva. Mi nismo hoteli Italijanom pred desetimi leti prisluhniti popolnoma nič, da bi uredili cene goriv med Italijo in Slovenijo. Rad bi odgovoril tudi na nekaj, ko se govori o lokalnih skupnostih. V Tolminu smo imeli pred osmimi leti igralnico. Smo jo zaprli za novo leto 1995/1996, čez noč. In sedaj podelili dve manjši koncesiji in gradita se dve novi igralnici, ena na Kobariškem, ena v Tolminu. Zakaj osem let prekinitve? Tuji denar se je moral umakniti, ker mu nismo pustili delovati in tudi rekli, da ne bo deloval. Taka je naša politika do tujih neposrednih investici
Hvala lepa. Jaz bom ta zakon podprl. Mislim, da je to v redu zadeva, če ne zaradi drugega, že tukaj, da se bodo te birokratske, veliko birokratskih zadev se bo zmanjšalo, ne nazadnje bodo ljudje dobili domov dohodnino izračunano in jo bodo samo podpisali, razen v kolikor se ne bodo strinjali z njo. To pomeni zmanjšanje administracije. Kar se tiče dohodninskih razredov, bi poudaril to, da bo sedaj več ljudi, da se sedaj zvišuje prag za najnižjo stopnjo od nekaj čez milijon 300 tisoč na milijon 600 tisoč, kar pomeni, da bo več ljudi prišlo v ta nižji 16% dohodninski razred. Enako tudi pri tistih višjih dohodninskih razredih. Mislim, da je to v redu, in da bo večina državljanov pridobila na ta način, ker bodo plačali na koncu manj dohodnine. Kar se tiče pa tistih najvišjih stopenj oziroma najvišjih plač, pa mislim, da se bodo na dolgi rok tudi lastniki zamislili, pa bodo malo preštudirali, kaj bodo naredili s tistimi najvišjimi plačami, ali bodo razbremenili s temi plačami svoje lastne firme ali jih ne bodo. Tako jaz tukaj ne vidim nobenih takih zadržkov in mislim, da je ta predlog tega novega zakona, da je zelo v redu in pohvalen. Hvala lepa.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Po izvedenem referendumu in vseh opravljenih formalnostih pristojnih organov, ki jih nalaga referendumska zakonodaja, je Državni zbor tisti, ki uradno zaključi zgodbo, ki se je odvila na zakonodajnem referendumu o zakonu o RTV. Pri tem ugotovitvenem sklepu gre seveda zgolj za formalno potrditev na referendumu izražene večinske ljudske volje. V naši poslanski skupini smo bili do referendumskega odločanja o tem zakonu skeptični že zato, ker sta oba domova zakonodajne oblasti zakon podprla. Naše napovedi in bojazni slabe volilne udeležbe so bile žal uresničene. Ni nas presenetila volilna udeležba, ki je bila v primerjavi z udeležbo na referendumu o RTV leta 2005 celo prepolovljena. Ni nas presenetil izid referenduma, saj ga je bilo mogoče pričakovati na podlagi predhodnih anketnih preverjanj volivcev, ki so jasno pokazali neodobravanje številčnosti referendumov in posledičnega nepotrebnega razmetavanja njihovega denarja ter prelaganja odgovornosti zakonodajnega odločanja o stvareh, o katerih niti ne smatrajo, da bi lahko odločilno vplivale na kvaliteto njihovega življenja. V naši poslanski skupini bomo predlog sklepa o razglasitvi te odločitve podprli.
Izgleda, da je prehrana dejansko tako pomembna tema, da nas je v tem državnem zboru kar dostikrat okupirala in da smo o tem razpravljali in diskutirali. Ampak kolegu Cukjatiju moram povedati, da izgovori na sistemske rešitve, izgovori na vrsto analiz niso kar tako iz trte zviti, da dejansko pri vladi Slovenije obstaja interdisciplinarna komisija, ki je pripravila osnutek prehranske strategije in znotraj te prehranske strategije je en segment tudi namenjen prehranjevanju dijakov; sploh dejansko o vseh prehranskih navadah Slovencev, o tem, na kakšen način in kako je treba spreminjati te prehranske navede, kaj so vzroki za različne bolezni, ki so pač zelo prisotne v določenih starostnih obdobjih. In nenazadnje je tu vrsto analiz, ki tudi povedo, kako, na kakšen način tudi pripomoči oziroma prisiliti otroke, da v tem obdobju dejansko začnejo redno jesti, zlasti kako pomembno je, da začnejo jesti prvi obrok že zgodaj zjutraj. Ker ugotavljati to, kar je tudi gospod Cukjati povedal, da samo ena tretjina otrok zjutraj je, veste; jutro je obdobje,ki ga otrok preživi dejansko pred šolo doma. Na kakšen način in kako bomo mi vplivali, da otrok začne jesti že zjutraj, je težko z enim dekretom, zakonom in tako naprej. Ampak dobro, to so sedaj navede in o tem ne bomo govorili, ker jaz globoko upam, da bomo do konca tega mandata imeli možnost obravnavati to celostno prehransko strategijo, ki zlasti veliko pozornosti namenja temu, kako in na kakšen način spreminjati prehranske navade Slovencev, ki glede na izsledke, tudi analize, ki so bile objavljene v beli knjigi, niso ravno najboljši. In kako in na kakšen način dejansko preusmeriti posameznike, zlasti mladostnike, da bi jedli več sadja, več zelenjave, mlečnih proizvodov in tako naprej. Ampak o tem toliko. Kako resno je predlagatelj zakona, gospod Tanko, mislil s tem zakonom, lahko že pove sama vsebina zakona. Zame je zakon blažev žegen. In dejansko, tako kot je kolega Feri Horvat rekel, da je dobro začinjen predvolilni golaž. Zam
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod minister, spoštovane poslanke, poslanci! Slovenski bančni sistem je v soodvisnosti gospodarstva. Kot je bančni sistem usoden za gospodarstvo, je tudi gospodarstvo usodno za bančni sistem. Bilanca stanja bančnega sistema v Sloveniji pravi, da imamo bilančne vsote okrog 50 milijard. Od tega imamo v aktivi bančnih posojil gospodarstva ali nefinančnim družbam 19 milijard, gospodinjstvom 8,5 milijard. Na drugi strani pravi pasiva, da imamo bančne obveznosti nefinančnim družbam 3,9 milijarde, to so naložbe v banki ali pa so banke dolžne nefinančnim družbam, gospodinjstvom pa 14,5 milijard. Prvo, kar sem zgoraj povedal v aktivi, je tisto, da sem opravičil, kako je usodno povezano gospodarstvo z bančnim sistemom, v pasivi pa, koliko imamo na razpolago denarja, ki bi ga bilo verjetno možno motivirati za gospodarski razvoj v Sloveniji. Ta operacija z dolžniškim lastniškim hibridnim dokumentom dokapitalizacije Nove Ljubljanske banke ne pomeni kaj dosti, ampak je neka začasna rešitev, ki bo verjetno povečala finančno stabilnost našega bančnega sistema, povišala verjetno rating, da bomo dobili cenejše kredite in zaupanje in pa pomerila verjetno finančne zunanje partnerje oziroma deležnike. Sama obveznica z operacijo bo samo izboljšala kapitalsko strukturo iz 6 na 7, je treba najprej priti od 7 na 9 % in bo ta dolžniški dokument postal lastniški dokument takrat, ko se bo sprožilec sprožil, ko bo kapitalska ustreznost nižja od 7 %. Kaj dosti pa to ne pomeni za bančni sistem, ker verjetno ga je treba dokapitalizirati s svežim kapitalom. Če imamo 50 milijard bilančne vsote celega bančnega sistema v Sloveniji in 6 milijard naložb, ki so problematične, potem je res zelo hudo. Nova Ljubljanska banka je udeležena s 38 %, to se pravi, da ima bilančne vsote tam nekje 18 milijard in če želimo priti do kapitalske ustreznosti, je dejansko treba za 500 milijonov dokapitalizirati banko. Ampak jaz se bojim, da imamo tudi okoli 2 milijardi slabih naložb in
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani minister, državna sekretarka, spoštovani državni sekretar! Nekako se mi je zdelo situaciji primerno, da se oblečem v črno obleko, danes ni praznik demokracije, danes je farsa demokracije. Obravnavamo temo, ki ni vredna tega državnega zbora. In smo priča pravzaprav napadu in diskvalifikaciji ne samo predsednika naše stranke, ministra, tudi celotne poslanske skupine. Vložena interpelacija je žalosten in zrele ter odgovorne politike nevreden poskus osebne diskreditacije ministra za notranje zadeve. Kot takšna je pravzaprav nevredna kakršnekoli pozornosti, nevredna je človeka, proti kateremu je uperjena, nevredna je tega državnega zbora, kot tudi časa in davkoplačevalskega denarja, ki bosta za njeno obravnavo porabljena. Očitno je vredna le svojih avtorjev. Naslovljena je zoper ministra, po svoji vsebini pa je naperjena proti vsem drugim in še najmanj proti samemu ministru, uperjena je tudi proti temu državnemu zboru. Kot bi rekli rimski pravniki že pred 2000 leti Ab absurdo. In vsebine interpelacije oziroma bolje rečeno diskreditacijske je mogoče izluščiti pravzaprav štiri temeljne očitke. Prvi očitek se nanaša na imenovanje bivšega člana Državljanske liste gospoda Janka Jenka v Nadzorni svet Slovenske industrije jekla. Kdo je pravzaprav kandidiral v nadzorni svet? Janko Jenko ali Gregor Virant? Kaj je bilo napačno v kandidaturi? Zgolj to, da je bil Janko Jenko nekoč izvršni direktor naše stranke. Kako je ravnal minister, ko je za to izvedel? Ga je pozval k odstopu. In kaj se je potem zgodilo? Gospod Jenko je izstopil iz naše stranke. To so dejstva glede prvega očitka interpelacije in tukaj se pojavlja pravzaprav cela vrsta vprašanj. Kaj je bil minister pravzaprav dolžan storiti pri vsem tem? Kaj bi kot predsednik stranke moral še storiti pri vsem tem? In najpomembnejše, kako bi minister moral ravnati, da bi se izognil očitkom avtorjev te interpelacije. Tega ne povedo. In pa poglejmo, kaj se je pravzaprav v resnici zgodilo.
Hvala lepa, predsedujoča. Zelo na kratko. Sam amandma je čisto tehnične narave, če se izrazim tako. Tudi na matičnem delovnem telesu smo konkretno o tem amandmaju opravili kar nekaj razprave in iskali najboljšo dikcijo, ki bi odpravila morebiti dvome pri samem razumevanju tega 29.člena in kolikor razumem, je zdaj s to dikcijo, ki jo vnaša amandma, odpravljen dvom, ki se je porajal na matičnem delovnem telesu, tako da jaz ne vidim težav in amandma bomo absolutno podprli. Ne nazadnje je usklajen znotraj koalicije. Kot pa rečeno, je amandma k temu šestemu odstavku potreben zgolj zaradi lažjega razumevanja pravice do podaljšanja dopusta. Bi pa absolutno to priložnost tudi izkoristila, da zgolj omenim in dam tudi pohvale na drugi strani resornemu ministrstvu, ki je bilo zelo kooperativno pri iskanju najboljših rešitev v okviru danih možnosti, tako da jaz verjamem, da zakon bo šel s polno podporo skozi drugo branje Državnega zbora.