EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Najlepša hvala za besedo. Ne vem, ali prav razumem zdaj ta vaš amandma. Vi zdaj s tem amandmajem v bistvu ponovno posegate v gravitacijska območja. Če vi s tem rušite regulacijo gravitacijskih območij, potem smo tam, kjer smo bili prejšnjič. Potem je spet vse na glavo obrnjeno, potem se bo zgodilo točno to, o čemer smo govorili prejšnjič, zgostilo se bo število lekarn v urbanih središčih po nepotrebnem, kar ne bo pomenilo višje kvalitete, ampak samo nepotrebno kvantiteto, in posledično se bo lahko ogrožalo obstoj v manjših krajih. Skratka, prišlo bo do nekih popolnoma nepotrebnih pretresov. Razen če me boste prepričali, da gre za tri občine kot izjeme in da to ne bo pomenilo, da bo na koncu Slovenija postala velika Lekarna Ljubljana, recimo. Ker zadnjič smo ugotovili, kaj je problem velike Lekarne Ljubljana v Sloveniji. To, da Mestna občina Ljubljana ne želi biti soustanoviteljica lekarne v manjših krajih, kar bi pomenilo, da bi se tudi v tistih manjših krajih potem od nekih presežkov vračal denar za javno dobro v tem kraju, ampak se bo ta denar vračal v Mestno občino Ljubljana v takem primeru, spoštovane in spoštovani. Če s svojim amandmajem delate to, da omogočate to, za kar si je prizadeval, na kar smo opozarjali, ker vemo, kdo ima največje ekspanzionistične težnje, potem delate zelo slabo. Zdaj vam bom prebrala študijo iz leta 2017, glavne ugotovitve Velimirja Boleta, ki je objavil resno raziskavo o učinkovitosti in regulaciji lekarniškega sistema v Sloveniji. Kaj je ugotovil? Da je naš sistem bolj učinkovit od mediane evropskih držav. Da je naš sistem močno reguliran – res je, je močno reguliran – kar se meri po štirih segmentih: tržna struktura, operativni pogoji, prevzemi in vertikalna kontrola, tekoče poslovanje. Da so v Evropski uniji regulirani lekarniški sistemi bolj učinkoviti v poslovanju in da hipoteza Evropske komisije, ki pravi, da so regulirani sistemi manj učinkoviti, ne drži. In tako naprej. Skratka, prišel je do tega, da empirični podatki kažejo,
Hvala lepa. Res zanimive razprave vseh nas, sem pa prepričana, da ko je prišlo do težav v povezavi s podjetjem Secop, da je bilo izredno zanimivo, tudi prej me je kolega spomnil, ko smo predstavniki lokalnih skupnosti, tako sama kot poslanka kot tudi vse tri belokranjske županje smo bile na kar nekaj okroglih miz in podobnih zadev povabljene, ko so tudi predstavniki vlade resnično prišli v Belo krajino v povezavi s tem, na kakšen način pomagati. In takrat je nekdo na eni od teh miz rekel tudi: zakaj pa niste vaše kolege nasproti povprašali "kaj pa takrat, ko je bilo obdobje debelih krav, da se takrat ni namenilo več denarja Beli krajini, da bi se takrat razvile obrtne cone in se v tej smeri pomagalo in konec koncev mogoče tudi v povezavi s prometnimi povezavami". In tukaj se moram strinjati in ponoviti, da se je v času te vlade premik naredil. Ne gre za zagovarjanje, gre za oprijemljiva dejstva. Za tiste, ki niso videli, da se izvaja belokranjski vodovod, da je bila javna razgrnitev tretje razvojne osi, javna obravnava in da gre zdaj postopek dalje in če bo po sreči, bo to leta 2013 v realizaciji. Mi je pa tudi žal, da nismo te lopate že zdavnaj zakopali. Tudi meni je žal, ker kot je kolega Veber omenil, so bile takrat že neke obljube. Torej, program Pokolpja naj se izvede, elektrika napelje in investitorji pridejo in to bo rešitev za Belo krajino, zakon bom pa podprla.
Na tem mestu bi bilo verjetno za razpravljati v zvezi z obveznim združevanjem v zbornice. Seveda za izvajanje strokovnih nalog je to pomembno, da so člani zbornice. Vendar pa je nenavadno obnašanje v naši Republiki Sloveniji, ko vsa področja, vsak svoj ceh oblikuje obvezno združevanje. Na nas se obračajo v poslanskih pisarnah podjetniki, ki tarnajo, da so zaradi te zakonodaje, nepremišljene, neskladne, ko se ne upošteva celovitost pravnega sistema, delovanje zborničnega sistema, obvezni se združevati. Tako postanejo, glede na svoje naloge, ki jih imajo zapisane, obvezni člani petih zbornic, kjer plačujejo petim obvezno pristojbino in vse tiste obveznosti nadaljnje. Vprašanje pa je seveda, kakšne koristi imajo od vsega tega. To je bila, kot pravim, samo priložnost, da se oglasimo, pa da tudi naredimo tehten premislek ob vsem tem obveznem vključevanju, obveznem financiranju in kakšni so ti zneski. Drugo, kar velja še v zvezi s tem zakonom povedati, pa je združljivost in nezdružljivost pravne osebnosti. Samostojni podjetniki, posamezniki glede tega, kdo vse opravlja in kdo je lastnik tega varovanja, tako kot smo se že srečali pri zakonu o gospodarskih družbah odnosno pri zakonu o delovnih razmerjih glede opravljanja določenih nalog kot pravna oseba v primeru direktorjev - težave pri davčnem sistemu. To je pa drugo vprašanje. To se pa nanaša na 2. člen, ampak ob spremljanju tega zakona nam mora biti to v mislih. Verjetno bo treba zakon čez določen čas spreminjati, ravno zaradi teh razlogov, zaradi podvajanja netransparentnosti, da nekdo, ki je opravljal v prejšnji zaposlitvi naloge varovanja s posebnimi pooblastili, ustanavlja agencijo odnosno družbo za izvajanje varovanja, je uživalec pokojnine in potem opravlja še to dejavnost. Red bo treba v tej naši državi narediti, veste. Nekateri deset stvari, drugi pa ne. In tudi obvezno združevanje lahko pomeni tudi izločanje nekoga skozi kriterije na neprimeren način. Verjetno bomo morali to opraviti enkrat drugič, ker je čas z
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Danes je zagotovo zelo pomemben in pa tudi pozitiven dan, tako za vse nas, ki sedimo tukaj v tem državnem zboru, kot za vse državljanke in državljane Republike Slovenije, kajti končno bomo po vseh neuspelih poskusih in po vseh situacijah, ki smo jim bili priča v zadnjih dveh mesecih, končno dobili mandatarja za sestavo vlade. 4. decembra smo imeli predčasne volitve. Na njih je <PARTY> z gospodom Zoranom Jankovićem dobila natančno dva poslanska mandata več kot <PARTY>. Predsednik države je, tako kot je že v navadi in kar je seveda edino pravilno, dal najprej priložnost za to, da postane mandatar, gospodu Zoranu Jankoviću. Njegovi poslanski kolegi so zatrjevali po medijih in v javnosti, da ima oseminštirideset glasov zagotovljenih. No, na koncu se je vendarle ugotovilo in razkrilo, da nima niti iz lastnih vrst dveh glasov. Na koncu je gospod Zoran Janković dobil samo dvainštirideset glasov za predsednika Vlade, kar daje tudi neke vrste težo temu, kakšen kandidat je. Danes pa imamo pred seboj novega kandidata za predsednika Vlade, gospoda Janeza Janšo. Predlog so vložile poslanske skupine v proceduro, ker se predsednik države ni odločil, da bi drugouvrščenemu na volitvah dal to zaupanje. Moram pa reči, da se je predsednik države skozi svoja dejanja predvsem pa v tem zadnjem izkazal za izjemno dvoličnega, sploh ko govorimo o odnosu do dveh največjih predsednikov strank, v odnosu do Janeza Janše, ki ga imamo danes za kandidata, in v odnosu do gospoda Zorana Jankovića. Če je prvemu, se pravi gospodu Janezu Janši, že vnaprej odrekel kakršno koli možnost, da ga bo predlagal za mandatarja oziroma za kandidata za mandatarja, pa je drugega ponujal kot suho zlato, pa čeprav je prvi imel zagotovljeno podporo v Državnem zboru, drugi pa več kot očitno ne. Gospod predsednik države je dejal, da gospoda Janeza Janše ne more predlagati za kandidata za predsednika Vlade, ker naj bi bil oporečen, ker je v kazenskem po
Hvala za besedo. Moram povedati, da bom zakon podprla, vendar mi je žal, da prejšnjega zakona nismo začeli izvajati. To sem že povedala večkrat tudi v svoji predstavitvi. Kaj je pri nas narobe? Ne bom pristala na prodajo vsega državnega premoženja, tako kot se predvideva. Moj glas ne bo povsod za, to je prvo, kar hočem povedati. Drugo, kar je. Problem ni v državnem premoženju. Problem je v ljudeh, v tistih, ki so tam nastavljeni, in pa v politiki, ki se zraven meša. Gospodarstveniki znajo delati. Marsikateri so nam to dokazali, zato me v to ne boste prepričali. Tretje, kar je, ko pravite, najboljši svetovni menedžerji. Poglejmo si Družbo za upravljanje terjatev bank. Veliko jih plačujemo, rezultata še jaz nisem videla. In zaradi tega me te stvari ne bodo prepričale. Bom pa vseeno zakon podprla. Verjetno bo pa potreben še marsikakšnih dopolnil in pa sprotnih prilagajanj, da bodo zadeve stekle tako, kot je treba. Gospodarstvo moramo obdržati in delati za to, da bomo od tega nekaj imeli. Zato imamo premoženje. Enako kot v svojem zasebnem lastništvu.
Hvala lepa za besedo. Glede na to, da se nam čas izteka, jaz samo še v podkrepitev argumentov, ki so bili predstavljeni že k amandmaju k 1. členu in glede na to, da je sedaj 2. člen amandmiran s tem, da se zapisuje, katerim pripadejo pravice po tem zakonu, bi želel še enkrat citirati strokovno mnenje, ki je bilo predstavljeno na odboru. Kajti, danes tukaj nam je očitano, da se diskusija pelje zaradi populizma, všečnosti, nabiranja političnih glasov ali - ne vem - kakršnekoli diskvalifikacije. Meni se to ne zdi pošteno. Sam sem poskušal vedno govoriti z argumenti. Zdaj še enkrat citiram, kaj je bilo rečeno s strani doktor Metode Dodič Fikfak na odboru: "Torej azbestne bolezni nam kažejo naslednje: mezoteliom, ki je edini točen, točna diagnoza ekspozicija kaže naslednjo sliko po najnovejših podatkih. Ni dvoma, da v Soški dolini mezoteliom raste in da bo na žalost dosegel svoj višek okrog leta 2025, če se ne bomo obnašali racionalno. Torej opozarja na ravnanje vseh odgovornih. Zelo podobna slika je v Mariboru. Zelo podobna v Ljubljani proti Domžalam. Stvar, ki nas skrbi, je v primerjavi od leta 1994 - 2002 pojav številnih mezotoliomov, ki ga trenutno raziskujemo v Trboveljskem bazenu. To pomeni, da bo zelo težko najti lokacije, kje in do kod seže ta izpostavljenost. Zato tudi ta amandma, ta amandma, ki spreminja drugi odstavek, o tem govori na ta način." In doktor Fikfak nadaljuje: "Zdi se mi do pacientov, ki jih imam, zelo nepošteno, da se ne bi neposredno dokazane okoljske bolezni, se pravi, okoljski mezoteliomi šteli. Jaz se ne vtikam v kašni obliki, ampak kot bolezni, kot mezoteliom, ki je povzročen z okoljsko ekspozicijo." In nadaljuje: "Ljudje božji, tukaj ne gre za tisoče ljudi." Navaja številke, navaja številke, ko nam očitate nabiranje političnih glasov in ne vem česa. Od leta 1964 do 2002 imamo 365 primerov mezoteliomov v celi Sloveniji. Enako število je tudi pljučnih rakov, ki se štejejo. Do danes priznanih je 40 primerov, ker so vsi drugi umrli. Okoljskih m
Spoštovana predsedujoča, prosim, da opozorite razpravljavce, da se nekako držijo teme dnevnega reda. Danes smo poslušali na strani kolega Pojbiča o <PARTY>H, o Novi Ljubljanski banki, pa o centrih za socialno delo. Danes se pogovarjamo o zakonu o partnerski zvezi. Razpravljamo o amandmaju, ki ga je vložila Poslanska skupina Nove Slovenije. Vsi razpravljavci do zdaj smo se nekako držali vsaj osnovne teme, ki jo danes obravnavamo, za razliko od gospoda Pojbiča in prosim, če ga opozorite, da ne meče vseh volivcev v isti koš. Če so gospoda Pojbiča izvolili volivci, ki rangirajo človekove pravice, poslance <PARTY> ti volivci zagotovo niso volili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Imam občutek, da nisem čisto na pravem mestu, glede na to, da imam namen glasovati, tako kot bo glasovala <PARTY>, kar se redko zgodi in tako kot predlaga minister, pa vendarle naj rečem nekaj. Glejte, sodna veja oblasti po našem mnenju že dolgo, dolgo ne funkcionira ali pa ne funkcionira tako dobro, kot bi morala funkcionirati. Jaz si z gospodom Šorlijem, ki je, kot je iz javnosti znano, star 64 let, pravzaprav niti ne obetam, da bi lahko v obdobju, ki prihaja, potegnil sodno vejo oblasti iz brezna, kjer je. Ampak to ni kriv on, za to vidim dva objektivna razloga. V sodni veji oblasti so potrebne, da rečem v narekovaju, da ne bom narobe razumljen, "revolucionarne spremembe". Take spremembe pa delajo ljudje tam okoli 30 let stari, kakršni so živeli leta 1991, ko se je Slovenija osamosvajala. Tu ne vidim kakšnih dobrih obetov, ampak ni to glavni razlog. Glavni razlog je v tem, da je sodna veja oblasti potrebna temeljitih ustavnih sprememb in šele potem lahko govorimo o tem, da bo ta veja oblasti funkcionirala. Pa vendarle, zbiral sem podatke in se trudil, da bi prišel do podatkov, kaj se pravzaprav dogaja in kako je to sedaj mogoče, da največja koalicijska stranka in druga največja odpoveduje podporo ministru in mu nasprotuje. Kar nekaj namigov je bilo, da je to bilo namenoma tako predlagano, pa vendarle dodatna preverjanja so me prepričala v to, da imate korekten namen, gospod minister, ne vem pač vsega - veste, kaj se je dogajalo. Vi ste sami povedali, da je Sodni svet to podprl oziroma da obča seja Vrhovnega sodišča tega ni podprla. Ne morem javno govoriti o vsem, kar mi je uspelo v tem času preveriti in prebrati, zato vam bom povedal zgolj v prispodobi in boste razumeli, kaj sem vam povedal v prispodobi. Obča seja je rekla: ne, to ni primeren kandidat in tega ni obrazložila. Če to malo preneseva kam drugam, v kakšno sodbo, bi tudi lahko rekli: 20 let zapora, ne bomo pa povedali, zakaj. Čudno obnašanje ljudi, ki so sodelovali na občni seji, vendar prav
Hvala za besedo, gospod predsednik. Hvala, da ste opazili, da sem na vrsti za razpravo. Opravičilo sprejeto. Prav tako pa lahko razumem tudi razpravo vstajniškega kolega iz Maribora, kolega Trčka, njegovo metaforo v povezavi s filmom. Sam nikakor nisem razumel, da bi kolega Trček hotel iztrebiti mene, <PARTY>, kolega Škoberneta ali <PARTY>, ne nazadnje je že večkrat napovedal, da si želi sodelovati v prihodnji koaliciji. Preden ta razprava pobegne v neresno smer, moram vseeno začeti nekoliko trčkovsko, če se izrazim po kafkovsko. Kolega Trček je govoril o stanjih, v katerih se ne zavedamo prostora in časa. Še nekaj takih stanj je, med njimi tudi sanje, in meni se danes pravzaprav nič ne sanja o tem, kaj ste govorili o tem, kaj se je dogajalo na odboru. Sprašujem se, kdo je takrat ob pol enih zjutraj pa še proti polnoči tam delal in razpravljal o členih in amandmajih. Vi, ki ste govorili o tem, kako je razprava na odboru potekala, jedro razprave, kako je ta državni zbor in njegovo delo organizirano, se opravi na odboru, ker vas tam ni bilo, prav gotovo ne veste, kaj se je tam dogajalo. Očitno je iz tega, kar ste danes tukaj povedali. Jaz lahko razumem legitimne politične razloge za obstrukcijo Levice in <PARTY> na odboru, povezani so s tem, na kakšen način so bili vložni amandmaji. Odkrito lahko povem, da tudi v <PARTY> nismo bili zadovoljni z načinom, kako so amandmaji prihajali, bili pa smo zelo zadovoljni z načinom usklajevanja s koalicijo in z Ministrstvom za okolje in prostor, zato smo na koncu tolerirali tak način dela odbora, ne nazadnje pa smo pri delu odbora tudi sodelovali, medtem ko tisti, ki ste sejo obstruirali, niste. Resno politično misliti pomeni izkoristiti vse možnosti za delo v Državnem zboru. Govoriti zdaj za nazaj, da niste imeli možnosti delati in sodelovati pri razpravi, ni resno. Ne nazadnje, koleg Trček, ni resno tudi to, da v 15 minutah nisi besede spregovoril o svojem amandmaju oziroma o amandmaju Levice, ki ste ga vložili, zato verjetno ne
Spoštovani predsednik. Zdi se mi še enkrat pomembno prebrati ta drugi del tega amandmaja. Zelo jasno piše: Državni zbor Republike Slovenije predlaga Vladi Republike Slovenije - predlaga Vladi Republike Slovenije - in kje tukaj Državni zbor komu kaj nalaga?! Lepo vas prosim, ali znate čitati, znate brati?! Lepo vas prosim. Dovolj je. Potem naprej ni treba več brati, ker je ta prvi del ključen. Gospod Anderlič, prosim Če me izziva. Prosim lepo, naj dovoli, da v miru povem to kar mislim. Torej, poglejte. Neverjetno in nerazumno in nerazumljivo je, da imamo mi svoje ljudi v Bruslju, imamo svoje evropske poslance, imamo tam svojega komisarja in tako naprej, in mi se ne moremo na noben način, če bi razmišljali tako, kot koalicija razmišlja, obračati niti na evropske poslance. Ja, zakaj pa pri bogu samem so evropski poslanci v Evropskem parlamentu?! Ja za koga boga?! Povejte mi! Ali zaradi tega, ker ima slovenski narod preveč denarja in plačuje volitve zato, da so izvoljeni v Evropski parlament?! Ali so zato tam, da do neke mere poskušajo lobirati za interese Republike Slovenije, torej za en narod iz katerega so bili izvoljeni. Ali je to ali ni?! To je bil ključni cilj in interes. Prepričan sem, da je. Vsi tisti, ki pa mislite, da vse kar v tej Sloveniji želimo tudi opozicija oziroma <PARTY> storiti za to, da bi poskušali zaščititi interese Republike Slovenije, ko je šlo tudi za arbitražni sporazum, ko smo pozivali vse v tej slovenski, torej vse slovenske, torej politike ion strokovnjake, da pomagajo ustvariti ustrezno
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Lepo pozdravljeni! Začel bi s tem, da je eden od temeljev demokracije tudi neodvisno sodstvo. Sodstvo, ki mora delati zakonito in ki mora funkcionirati. Na žalost lahko v zadnjem času velikokrat slišimo teze, da je tam nezmotljivost, da se ničesar narobe ne naredi in to govorijo eminentni eksperti s področja prava, profesorji na fakultetah. Tam ni korupcije, tam ni napak. Vsi vemo, da kdorkoli dela, naredi tudi napako in pri sodnikih je to ravno tako, še posebej zaradi – o čemer je govoril kolega Braniselj – obsega dela, zaradi širokega znanja, ki ga morajo sodniki imeti, da lahko delajo zakonito. Zato menim, da sodstvo ni nedotakljivo in predvsem ni takšno, da o njem ne bi smeli govoriti. Če govorim o sodstvu in o tem, kaj mislim, nisem nič drugačen od povprečnega slovenskega državljana, ki vsak dan razpravlja o tem ob takšnem in drugačnem procesu. Ljudje se o tem pogovarjajo in se imajo pravico o tem pogovarjati, tako se imam tudi jaz kot poslanec, tudi v imenu ljudi, ki so nas izvolili, pravico o tem pogovarjati tukaj v Državnem zboru. Zato sem izredno žalosten, da nam niste omogočili široke razprave, kjer bi lahko dali vse aspekte na mizo in s takšno razpravo morda prispevali k temu, da bi se stvari premaknile. Te možnosti očitno ne bomo imeli. Eden od kolegov je dejal, da ga je žalostilo, da smo na odboru govorili o konkretnih primerih in jih predstavljali in govorili o njih, zaključenih, nezaključenih. Njegova pravica je, da tako misli, sam pa mislim, da lahko samo na takšen način osvetlimo argumente, ki jih imamo, kaj mislimo, kako sodstvo dela. V enem od odgovorov na enega od predstavljenih primerov na odboru, ki sem ga sam predstavil – zelo preprost primer – je predstavnik sodne veje oblasti odgovoril, da so nemški sodniki lahko uspešni zato, ker je kaznivo dejanje v Nemčiji tudi vožnja v vinjenem stanju in to je zelo enostaven primer, kjer je jasno, kaj se dogaja in zato lahko razsodijo hitro. V Ljubljani so pred nekaj let
Hvala, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi! Kot rečeno, gre za zakon, ki ga je prav tako treba sprejeti, s tem da bomo našo zakonodajo napravili podobno evropski zakonodaji. Gre za sistemski zakon, katerega je obravnaval odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Prisotni so bili na seji odbora tudi predstavniki kmetijsko-gozdarske zbornice, tako kot pri vseh zakonih, katere je obravnaval odbor. Odbor je obravnaval zakon, sprejel predlog, da se obravnava po hitrem postopku in tudi sprejel določene amandmaje, ki so v pregledu, in na koncu sprejel predlog, da predlagamo državnemu zboru, da zakon sprejme po hitrem postopku, skupaj z amandmaji, ki jih odbor podpira. Hvala lepa.
Hvala lepa, predsedujoči. Tu pred seboj imam dokument Državnega zbora, in sicer Sklep o izvolitvi predsednika, podpredsednika in članov Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb. Nosi datum 22. 8. Na tem dokumentu je nalepka Logar Anže, zelo nujno. 22. 8. – zelo nujno. Danes smo en mesec kasneje. Pri vladni koaliciji, ki prisega na pravno državo, na visoke moralne, etične standarde in te komisije še vedno nimamo ustanovljene! Kaj bi danes moralo pisati: zelo zelo zelo zelo nujno? In ko bomo naslednjič razpravljali o isti zadevi, toliko "zelojev", da bo treba malo več nalepk na teh dokumentih. Komisija. Kaj je namen komisije? Kolega Mahnič je že razlagal, smo edina država v Evropski uniji, ki nima nadzora nad varnostnoobveščevalnimi službami. Danes pravite, da ne smemo ustanoviti te komisije oziroma potrditi te komisije, ker se ne strinjamo s sestavo. Postajate torej politični tajkuni. Veste, kaj so rekli gospodarski tajkuni? Moramo imeti nadzorne svete takšne, ki imajo sestavo, ki bo ustrezala upravi posameznega podjetja. In kaj se je danes s tajkuni zgodilo? Tisti, ki imajo nadzornike takšne, kot želijo, prej ali slej končajo na dnu. Sprašujem se, kje si vladna večina jemlje pravico, da odloča o tem, kaj naj posamezne stranke predlagajo, še posebej tedaj, ko jim normativna podlaga strankam omogoča to, da predlagajo svoje kandidate. Ne nazadnje, stranke so zato, da predlagajo svoje ljudi po ključu, ki je določen v uredbah, zakonih in ostalih dokumentih. Predsednik parlamenta, ki ga žal ta trenutek ni tukaj, poleg tega, da zadržuje dokumente, ki govorijo o zadevah, o katerih razpravljamo v tem visokem zboru, med drugim oporeka celo sestavi predloga opozicije za Komisijo za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb. Pravi, da naj opozicija zamenja predlog, pa bomo podprli. Vidim, da so moje besede naletele na plodna tla in je med nami predsednik Državnega zbora, zato lahko neposredno njemu naslavljam svoj očitek. Zdaj pa pozor. Ko je šlo za nek drug predlog,
Vsem lep pozdrav. Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovani ministri, poslanke in poslanci! Investicije v zdravstvo so nekaj posebnega. Že pred desetletji so gradbinci točno vedeli za zanimiv recept, tako so se vsaj sami pohvalili. Najlepše je delati v zdravstvu, na primer adaptirati kakšen oddelek v bolnišnici, ali obnavljati operacijsko dvorano, ali podobno; kalkuliraš nekoliko nižjo ceno in dobiš na razpisu. V bolnišnici so skoraj vsa gradbena dela vitalnega pomena, pa naj gre za obnovo oddelkov ali operacijskih dvoran in podobno, ker seveda bolniki čakajo. Ko je delo napol opravljeno, potem gradbinec sporoči direktorju bolnišnice, da je denarja zmanjkalo, da so potrebna dodatna dela in da so se pojavili nepredvideni stroški. Odgovorni za delo, za zdravstveno dejavnost na oddelku pa komaj čakajo, da delo spet normalno steče, kajti bolniki že imajo nove datume za sprejem in podobno. Seveda v takem primeru direktorju ni preostalo drugega, kot da je stisnil aktovko pod pazduho in se odpravil na ministrstvo po dodaten denar. Seveda se je denar takoj našel in tako se je investicija končala in je delo spet steklo. Podobno se dogaja tudi danes in tudi pri novogradnjah. Samo poglejmo Onkološki inštitut, kjer je še vedno nedokončana investicija in toliko reklamacij, tako da delo komaj poteka, pa otroška klinika, novi urgentni center ob Kliničnem centru je tudi kar obstal. Sredstva v državnem proračunu pa se odmikajo z rebalansi. Samo če pogledamo za leto 2011, je predvidenih 87 milijonov, 2012 64, potem pa kar naenkrat po tem mandatu 128, 122 in podobno naprej, za zagotavljanje ustreznih prostorskih zmogljivosti na sekundarni dejavnosti. Seveda so za urgentne centre po vsej državi bila obljubljena tudi nepovratna evropska sredstva. Sistem je sedaj tak, da javni zdravstveni zavodi zbirajo sredstva in potem ministrstvo spet deli nazaj za investicije. Sistem je kompliciran in neučinkovit. Po drugi strani pa slišimo ali beremo izjave direktorja zdravstvene zavarovalnice, ki