EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala, predsednik. Ta dinamika teh naših nastopov je kar hitra. Opozicijski poslanci hitro prihajamo do besede očitno zaradi tega, ker koalicijski kaj dosti nimajo za povedati in tudi vsebina njihovih dosedanjih nastopov je takšna, da bolj kaže na samoupravno pritrjevanje tistemu, kar so jim njihovi vladarji ukazali. Vsaj meni se takšen vtis ustvarja, ko sem do sedaj poslušal nekatere redke koalicijske poslance. Ko sem danes prihajal na to sejo državnega zbora in včeraj, predvčerajšnjem pravzaprav, sem dobival klice mojih pristašev, namreč sem eden izmed tistih, ki me nagovarjajo za mariborskega župana, pa so mi pravili: "Milan, lepo prosim, ne govori danes nič o tem zakonu, ker ti bo to samo škodilo." Prav imajo. Danes govoriti o tem je zelo delikatno, ker je gospod Virant s svojimi dosedanjimi nastopi uspel javno mnenje obrniti v to smer, da je vse, kar se tiče plač poslancev tudi plač županov, bogokletno, posebej se je to zgodilo po včerajšnji nizkonivojski oddaji v nizkonivojskem lokalnem tv studiu z nizkonivojskim voditeljem pa tudi po mojem mnenju z nizkim nivojem tistih, ki so voditeljem odgovarjali, so bili ti klici še močnejši "ja, ne drzni si govoriti o plačah poslancev". Torej, ni to razlog, da jaz o plačah poslancev ne bom govoril, razlog je v tem, da so marsikateri že povedali vse. Govoril bom pa o tistem delu tega zakona, ki se tiče enega dela funkcionarjev, to so župani. V Liberalni demokraciji se zavedamo, da so nekateri župani bili podcenjeni pri svojem nivoju plač in pozdravljamo, da je prišlo do tega, da so se nekateri premiki tudi na tem nivoju zgodili. Vendar mi smo prepričani, da je bilo vsem tem županom pa tudi podžupanom potrebno dvigniti tako radikalno ta nivo razredov, v katere torej spadajo, saj vemo, da se je iz prejšnjega najnižjega 36-i sedaj dvignila na najnižji 46-i, kar pomeni 10 razredov. To pomeni, seveda, če preračunaš, najvišji dvig med vsemi, ki so do sedaj pravzaprav v tem novem odloku zajeti. Nič nimamo proti županom, nič nima
Hvala lepa, podpredsednica. Pozdravljeni vsi prisotni v dvorani. Torej Predlog zakona o spremembi Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o prostorskem načrtovanju, ki ga danes obravnavamo, v slovenski pravni red in prostor vnaša nenadzorovane širitve območij stavbnih zemljišč in tako dopušča, da prostorski razvoj Slovenije ne poteka skladno z veljavno strategijo prostorskega razvoja Slovenije niti z mednarodnimi izhodišči. Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o prostorskem načrtovanju je bil sprejet letos, 27. julija. Predlagatelj tedaj spremenjenega 29. člena zakona sedaj ugotavlja, da so pri tej določbi investitorji in občine, ki OPN oziroma občinski prostorski načrt že imajo, postavljeni v neenakovreden položaj, in predlagatelj meni, da je zato smiselno popraviti 29. člen, tako da se uporaba le-tega omogoči tudi občinam, ki že imajo veljaven občinski prostorski načrt. <PARTY> se z navedbami predlagatelja ne strinja, saj predlog spremembe 29. člena navedenega zakona omogoča širitve območja stavbnih zemljišč, ki so hkrati v nasprotju z novimi, še ne sprejetimi prostorskimi načrti posamezne občine in posledično z Zakonom o prostorskem načrtovanju. Strinjamo se z opozorili Zakonodajno-pravne službe, da ni varovalk za širitev stavbnih zemljišč na vodna in kmetijska področja in da iz postopka ni razvidno, ali je potrebna ocena pristojnega ministrstva za presojo vpliva na okolje. Sprememba člena tega zakona bo negativno vplivala na širitev območja stavbnih zemljišč, ker ne bo vključevala strokovnih izhodišč in stališč in pod vprašaj postavlja celoten sistematičen pristop k načrtovanju v prostor. Vključena bi morala biti strokovna presoja pristojnih nosilcev sprejema prostorskih aktov, participacija javnosti in upoštevanje načel trajnostnega razvoja Slovenije, kar pa v predlogu v 29. členu ni zajeto. Tako stroka kot lokalne skupnosti in tudi državni organi se strinjajo, da je Zakon o prostorskem načrtovanju potrebno temeljito spremeniti oziroma sistemsko rešiti pr
Hvala za besedo. Danes sem slišala en zelo dober stavek od kolegice – da v bistvu sedanji minister Počivalšek preganja ministra Počivalška iz prejšnje vlade. Težko se v nekaj minutah, ki jih imam na razpolago, dotaknem vseh stvari, ki kažejo na to, da so bile nabave zaščitne opreme očitno posel desetletja. Vlada je kot odziv na interpelacijo ministra Počivalška že v maju 2020 pohitela s svojim poročilom o nabavah zaščitne opreme in začela hitro pojasnjevati, kako so reševali življenja in kako je vse v redu s temi nabavami. Vendar kot je bilo že takrat jasno, je šlo za precej enostransko in prikrojeno sporočilo oziroma poročilo. Danes je ob poročilu Računskega sodišča še bolj jasno, zakaj. Če citiram izjavo ministra Počivalška v medijih: »»Vsem, ki jih zanima resnica o nabavah zaščitne opreme, bom predložil vso dokumentacijo in povedal vse, kar jih bo zanimalo. Pravzaprav sem organe, ki so pri nas pristojni za te naloge, tudi sam pozval, da se preiskovanja tega primera lotijo čim prej. Enkrat za vselej bo preiskava pojasnila, kdo je kupoval, kdo prodajal in kdo o vsem odločal,« je še poudaril.« Konec navedka. Danes smo na točki, ko imamo vsa ta dejstva na mizi, pa vendarle poslušamo od nekaterih, kako neverodostojno je to poročilo. Vendarle govorimo o reviziji Računskega sodišča, o razjasnjenih pojmih, kdo je kaj za koga in kako kupoval. Revizijsko poročilo razkriva pogodbe, elektronska sporočila, pričanja, zapisnike. Če vrhovni državni revizorji zapišejo, citiram: »Postopki javnega naročanja niso bili izvedeni v skladu z načeli transparentnosti, učinkovitosti in enakopravne obravnave ponudnikov, v nekaterih primerih pa so bili celo v neskladju s predpisi in drugimi akti,« konec navedka, mislim, da bi se morali vsi skupaj tu strinjati, da je temu potrebno posvetiti posebno pozornost in stvar vzeti resno. Ministra niti državnega sekretarja ni v dvorani, vendar, minister, pred seboj imate pravzaprav vse, kar ste si zaželeli, pozvali ste organe, da želite, da se čim pre
Hvala lepa, podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Začel bom tam, kjer je končal gospod Marko Pogačnik kot predstavnik Poslanske skupine <PARTY>. V svojem mnenju je predstavil tako, da so v Poslanski skupini <PARTY> prepričani, da je predlagani zakon o uravnoteženju javnih financ v danem trenutku najboljša mogoča rešitev za Slovenijo, hkrati pa kot predstavitelj mnenja Poslanske skupine <PARTY> zavestno spregleda nadvse kritično stališče Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, ki je hkrati nezaupnica zakonodajno-pravni službi Vlade Republike Slovenije, ki pravi, da je zakon o uravnoteženju javnih financ kot celota v nasprotju z načeli pravne države, saj je zakon nejasen, nepregleden in nedoločen in nekonsistenten, kar so elementi načela pravne države. Če to ne bi bilo dovolj, naj vam naštejem člene predlaganega zakona, ki so neusklajeni in so celo v nasprotju z Ustavo Republike Slovenije. Glejte, že v 1. členu vam lahko povem, da je neusklajen z nadaljnjim besedilom zakona, potem imamo v 9. členu, da gre za kršitev 2. člena Ustave, potem je v 18. členu zapisano, da je v nasprotju z 38. členom Ustave, potem imamo v 31. členu, da je zakon v neskladju sam s seboj, pa 36. člen, vse do 42. člena – ni vsebinsko povezan z vprašanji uravnoteženja javnih financ, obrazložitev je neskladna z besedilom določb, pomanjkljiva in celo zavajajoča. Potem gremo na 46. člen, ki je v neskladju sam s seboj, dvoumen. Pa gremo na 57. člen – lahko bi tudi vmes komentiral, vendar niso tako v neskladju sami s seboj in ne z ustavo –, v 57. členu je nejasnost in neskladje znotraj samega zakona. In v nadaljevanju 91. člen je poseg v ustavne pravice otrok s posebnimi potrebami do izobraževanja – kršitev 52. člena Ustave. Pri 92. členu imamo vsebinski pomislek, gre za poseg v ustavno pravico otrok, spet s posebnimi potrebami, do izobraževanja – enako kršitev 52. člena Ustave. Gremo na 113. člen. Besedilo člena je točno takšno, kakršnega je Ustavno sodišče z odločbo že razveljavilo. 117.
Hvala lepa. Šlo je za mojo napako, kar smo takoj obvestili tako javnost kot pristojne člane te komisije. Do napake je pa prišlo zaradi nevzdržnega in, torej ne bom uporabil, da ne bom spet žalil, torej katastrofalnega vodenja seje. Toliko, kot je tam konfuznih situacij, lahko prihaja do takih napak. In to napako sem jaz seveda tudi storil. Storil sem jo pa zato, ker nisem mogel biti skoncentriran na tisto, kar je smisel oziroma kar je sporočilo poslanske skupine naše stranke. Jasno in glasno je, torej se opravičujem, da je do napake prišlo, ne morem pa opravičiti, da ste to tisti, ki zagovarjate, to namenoma spregledali. Namenoma ste spregledali in ste kot manipulacijo ponovno ponovili tisto, čeprav ste vedeli, da gre za napako, ostali kolegi koalicije so to tudi spregledali, moram povedati, ampak to preklicujem in prosim lepo, ne vam in ne Širci, ne dovolim, da uporabljate to za argumentacijo. Vaše vodenje te komisije je pod kritiko. To vemo vsi. In dovolite, da se zaradi tega lahko kdo tudi zmede. Zato lepo prosim, ne uporabljajte in ne izkoriščajte napak. Hvala.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Bom na začetku povedala, ker sem iz razprav različnih poslanskih skupin zaznala mogoče ene nepravilnosti, ki so jih nekateri navajali. Da javnost ne bo zmedena, bi rada povedala, da prevoznikom, ki opravljajo raznorazne kombi prevoze oseb in blaga, kot so recimo GoOpti, že danes ni treba imeti vgrajenih tahografov. Prav tako jim že danes ni treba dvakrat letno opravljati tehničnih pregledov. To pa ne pomeni, da ne zapadejo pod nadzor inšpekcijskih služb, ki nadzirajo gospodarsko dejavnost in regulacijo delovnega časa. Zato pravnih oseb, ki opravljajo gospodarsko dejavnost, ne moremo enačiti s prevozom potnikov v nevladnih organizacijah, kot so gasilska, kulturna in razna športna društva oziroma ostali. Še posebej pa ne moremo teh pravnih oseb enačiti s prevozom potnikov, ki jih opravljajo v okviru razširjenih družin. Predlog zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o pravilih cestnega prometa sledi dolgoletnim opozorilom Gasilske zveze Slovenije in Olimpijskega komiteja Slovenije glede strogih pogojev in pravil, ki jih morajo izpolnjevati vozila in vozniki, ki vozijo skupino predšolskih ali osnovnošolskih otrok na njihove prostočasne interesne dejavnosti v okviru neprofitnih organizacij. Problem je obvezna opremljenost vozil s tahografi in tehničnimi pregledi vsaj dvakrat na leto in pogoj, da voznik v delovnem dnevu, v katerem prevaža skupino otrok, ne sme opravljati drugega dela, ki bi lahko vplivalo na njegovo zmožnost varnega opravljanja vozila, to je pa primer vodenje ali sodelovanje pri športni vadbi. Prav tako pa odpravlja tudi neenako obravnavanje prevozov skupine otrok ožje družine. Po novem predlogu bodo lahko opravljali prevoze skupine otrok poleg ožje družine tudi določeni člani razširjene družine, kot so teta, stric, stari starši, bratranci itd. Kot sem že v predhodnem izvajanju napovedala, smo pripravili amandmaje za sejo Državnega zbora, v katerih smo upoštevali opozorila in predloge pri obravnavi predloga na matične
Gospod predsednik, najavili ste repliko in sem rekel, da ima Franci repliko. Še prej ste pa najavili gospoda Tanka, ki ste ga potem preskočili pred mano. Tako da morate res pogledati, kaj imate napisano, ali pa manipulirajo z vami, tako kot vedno z vodstvom Državnega zbora. Pojdite pogledati v magnetogram in boste videli, kaj ste napovedali, ampak nič hudega. Je pa pač tako, ker se moram očitno boriti za svojo besedo. Ja, res je škoda, da ste pustili propasti dva medija, kot bi lahko rekel gospod Černač. To preprosto ni lepo, kajti če bi sledili tistemu, kar je bilo danes že povedano in kar je vsesplošno jasno, bi bilo več kot očitno, da ste v hobotnico, ki ste jo pisali drugim, v nekem trenutku zalezli sami in vas je omrežila in bila včeraj – ali kdaj, mislim, da je bila včeraj –, objavljena v Delu. Danes tukaj najbrž ni mesta za to, da bi zaradi tega, ker se čutite na nek način prizadeti, užaljeni, kar povprek obtoževali druge, ampak je prav, da pojasnite ugotovitve tako iz končnega poročila kot iz predlogov sklepov, do katerih je prišla komisija. Govoriti o tem, da s tem preprosto nimate nič in da sta to neka medija, ki sta v najbolj demokratičnem duhu pisala tisto, kar sta mislila, preprosto ne drži. Če bi bila pri vas želja po resnici, bi preprosto demantirali nekatere stvari, ki so bile tam zapisane, in se ogradili od stvari, ki so jih pisali, kot je mogoče razumeti, ljudje, ki so bili blizu vaših krogov, in vse niti so vodile v generalštab vaše stranke, ki je določal, kako naj se to piše in kako naj se financira. To je samo ilustracija v včerajšnjem Delu, ampak vi veste iz tega poročila, še bolj pa iz svojih ravnanj, kako je to bilo. Govoriti o tem, da je to napad na neodvisne medije in novinarje, je resnično licemerje. Če se spomnimo v tej dvorani, ko je bila še stara, kako je nek najvišji predstavnik <PARTY> takrat vpil o labodjem spevu novinarjev, ki niso pisali, tako kot je mislil, da morajo pisati vse najboljše o njem. V teh istih prostorih. Ni slučajno,
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! V naši poslanski skupini smo imeli na prvotni tekst zakona o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja nekaj pomislekov, predvsem na tiste dele predloga zakona, ki so se nanašali na status regionalnih razvojnih razvojnih agencij, sestavo regionalnih svetov, način sprejemanja regionalnega razvojnega programa, vlogo območnega razvojnega partnerstva, zlasti v odnosu do regionalnega sveta in regionalnega razvojnega programa in števila razvojnih regij. Ker so s sprejetimi amandmaji v drugi obravnavi bile določbe zakona na navedenih področjih, razen zadnjega, to je število razvojnih regij, bistveno izboljšane, so odpadli temeljni razlogi za naše pomisleke. Zaradi navedenega in nujnosti sprejetja nekaterih prepotrebnih ukrepov, zlasti na področju z visoko brezposelnostjo, ki jih bo mogoče sprejeti po uveljavitvi tega zakona, bomo predlagani zakon v tretji obravnavi podprli, vključno z amandmajema Vlade k 20. oziroma 28. členu zakona, ki sta potrebna zaradi sprejetih amandmajev v drugi obravnavi zakona. Hvala.
Spoštovani predsednik, spoštovana predstavnika Vlade! Dovolite mi, da vam predstavim stališče Poslanske skupine Desus glede predloga zakona o spremembi in dopolnitvah Zakona o vinu. Eden glavnih razlogov, da poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus na matičnem delovnem telesu nismo podprli predloga novele Zakona o vinu, je ta, da predlogu najbolj nasprotujejo vinogradniki in vinarji, ki jih ta zakon tudi najbolj zadeva. Strinjamo se namreč z njihovimi pomisleki, da bi s ponovnim dovoljenjem točenja neustekleničenega vina v gostinskih lokalih in z znižanjem kazni za prekrške znova povečala nelojalna konkurenca med vinarji, kar je bil temeljni vzrok za spremembo zakona v letu 2013. Ko se je takrat sprejemal veljavni zakon ravno z namenom omejevanja nelojalne konkurence, smo namreč v naši poslanski skupini predlog podprli, saj so vinogradniki že takrat zahtevali omejitve, ki pa jih ta predlog novele, ki je pred nami, odpravlja. Veljavna prepoved neustekleničenega vina je bila ob sprejemu usklajena s številnimi predstavniki vinarjev, ki so se na terenu srečevali z nelojalno konkurenco in zato tudi od pristojnega ministrstva zahtevali ukrepanje. Tudi povišanje glob na sedanjo višino so takrat predlagali prav vinarji. Predlog novele pa bi globe znižal, pa še to zgolj za velike pridelovalce, za majhne pa bi ostale iste. Po sprejemu veljavnega zakona se je močno povečal vpis v register vinarjev in vinogradnikov, kar dokazuje, da je zakon resnično doprinesel k zmanjšanju nelojalne konkurence. Kot so ob razpravi na matičnem delovnem telesu predstavili predstavniki vinogradnikov in vinarjev, mi pa se z njimi strinjamo, so slovenska vina izjemno kakovostna, zato si zaslužijo primerno embalažo, ki to kakovost ohranja. Tudi odnos kupcev je boljši do vina, ki je v kakovostni embalaži. Strinjamo se tudi s tem mnenjem vinogradnikov in vinarjev, da bi sprejem zakona pomenil velik korak nazaj. Že tako ali tako se letno zaraste, kot je bilo že prej omenjeno, od 500 do 600 hektarjev
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani predstavniki Ministrstva za kulturo, državni sekretar! Če bi delali v Sloveniji statistiko, koliko ljudi, državljanov se spozna in so zainteresirani za urejanje medijske krajine v Sloveniji, bi bil ta odstotek eden najvišjih, po mojem bi celo presegel odstotke udeležbe na volitvah ali referendumih. In prav zaradi tega, ko spreminjamo nekatera pravila igre, je treba biti pri spreminjanju teh pravil iger subtilen in se znati, kot je bilo danes že rečeno, poslušati. Sam se bom v svoji razpravi osredotočil na dve področji, in sicer, eno je področje lastne produkcije, avdiovizualne, in potem mogoče še nekaj o tem mreženju, ki je najbolj subtilno. Že Primož Trubar je vedel, da narod brez svojih knjig ne more obstati. Ampak zato je najprej izdal abecednik, da smo se naučili brati, in šele zatem je izdal katekizem, da smo znali ta katekizem prebrati in vedeti, kaj v njem piše. Po mojem je ta vrstni red in ta zgodba zelo poučna, tudi ko obravnavamo to medijsko zakonodajo. V zadnjih desetletjih ali pa zadnjem desetletju se je ta komunikacijska tehnologija zelo podeseterila, so nove tehnologije, novi načini komuniciranja, novi mediji. In ko smo to dobili, je treba tudi skozi zakonske norme nekatere stvari urediti tako, da bodo imele največji učinek v uporabnosti in obvladovanju, predvsem v javnem interesu. Zato bom poskušal, kot sem rekel, v nekaj stavkih čim bolj nazorno predstaviti okvir svojih pomislekov ob sprejemanju novega medijskega zakona, predvsem glede lastne, slovenske avdiovizualne produkcije. Kvote avdiovizualnih vsebin, ki so trenutno opredeljene v še veljavnem zakonu, se boste vsi strinjali da niso nikoli dosegle tistih zgornjih limitov oziroma trend je bil tak v zadnjih letih, da jih je vse manj in manj. To velja tako za nacionalno TV hišo kot tudi za vse ostale komercialne institucije oziroma hiše. Eden od razlogov, po mojem mnenju, je predvsem v nadzoru nad doseganjem kvot, ki je
Spoštovani kolegice, kolegi! V Poslanski skupini <PARTY> področje vzgoje in izobraževanja postavljamo kot temeljno politiko za človeka, ki je eden od ključnih gradnikov družbe. Glede na to je vsebina krovnega zakona, ki ureja celotno vzgojno-izobraževalno vertikalo, še posebej pomembna. Naj že na samem začetku poudarimo, da je razvijanje domovinske in domoljubne zavesti že del slovenskega šolskega sistema na različnih ravneh od predšolske vzgoje dalje. To je tudi jasno zapisano v že obstoječih vzgojno-izobraževalnih ciljih ter popolnjeno s ciljnimi vsebinami znotraj različnih predmetov in njihovih učnih načrtov. V poslanski skupini se ne glede na to zavedamo potrebe po krepitvi teh vsebin in vzgajanju ter izobraževanju za domovinsko in državljansko pismenost ter demokratične vrednote; vendar ne na način in s spremembami, ki jih skušajo na politično eklatanten način vpeljati predlagatelji zakona. Nadgradnja vsebin domovinske in državljanske vzgoje mora temeljiti na strokovnosti ter sodobnih družbenih pomislekih in premislekih. V primerjavi s predlagatelji trdno stojimo na stališču, da je treba te vsebine nadgrajevati na vsebinsko-strokovnih in ne političnih ali celo ideoloških stališčih. Zavedanje o temeljnih človekovih pravicah in dolžnostih ni povezano le z domovinskim aspektom, ampak tudi z državljansko vzgojo, na krepitev katere pa predlagatelji v predlogu zakona pozabljajo. Aktivna udeležba posameznikov v delovanju družbe gre namreč vedno z roko v roki, z ljubeznijo do domovine, pozitivnim odnosom do naroda in narodne zavesti. Državljanska in domovinska vzgoja sta neizogibno povezani tudi z vrednotami – vendar ne z vrednotami, ki razdvajajo, ampak s tistimi, ki povezujejo, utrjujejo in zbližujejo. Domovinska vzgoja je vedno vzgoja "za" in ne vzgoja "proti". Sprašujemo se tudi, ali je sistematična dopolnitev učnih načrtov z vzgojo za domoljubje pri slehernem predmetu smiselna, glede na to da je domovinska vzgoja povezana predvsem z družbeno-humanističnimi učnimi
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni! Bi se kar navezala na kolegico mag. Barbara Žgajner Tavš, ki je resnično podala vprašanje, ki tudi mene zanima. Komisija za preprečevanje korupcije je namreč podala mnenje, da meni, da bi bilo primerno in nujno, da se predlog zakona zadrži in da se da v javno razpravo in da se pripravijo vsebinske utemeljitve posameznih rešitev, predvsem pa, da se jasno opredeli, kdo so odgovorni, obseg te odgovornosti in postopki njenega uveljavljana z možnostjo izrekanja sankcij. Tukaj zagotovo ne gre z naše strani, s strani poslank in poslancev Pozitivne Slovenije za kakršnokoli kontriranje, temveč gre za resno opozorilo, vezano na kršenje zakonodaje oziroma na veliko nedorečenosti v tem osnutku pripravljenega predloga spremembe zakona. Dejstvo je, naj podkrepim tudi mnenje protikorupcijske komisije, danes so ravno občine največji investitorji in 10. člen zakona, h kateremu smo vložili amandma, je z vidika lokalnih skupnosti zagotovo dober in sprejemljiv, ker omogoča lažji prenos državnega premoženja na občine, saj je ena izmed glavnih pristojnosti občin izvajanje prostorske politike oziroma prostorsko načrtovanje ter pridobivanje sredstev iz naslova komunalnega prispevka. Dejstvo pa je, da brezplačen prenos premoženja države na občine je možen že sedaj po veljavnem zakonu. Vendar to, kar je izjemno pomembno, in tukaj nas tudi protikorupcijska komisija opozarja, da že imamo sedaj dve varovalki, kadar gre za javni interes, ki je lahko tudi gospodarski, in pa druga varovalka, v drugem in tretjem odstavku 10. člena, 5 let prepovedi odtujitve in obremenitve ter vpis v zemljiško knjigo. To, čemur sedaj nasprotujemo in opozarjamo, in to kar opozarja tudi protikorupcijska komisija, je ravno to, na kar je kolegica mag. Barbara Žgajner Tavš opozarjala. Obe ti dve varovalki se črtata in to je za nas sporno kot tudi za protikorupcijsko komisijo. Že na sami seji odbora sem tudi poudarila, predlog spremembe in dopolnitve Zakona o stvarnem premoženju države in sa
Hvala lepa. Najprej bom predstavila svoje poslansko vprašanje. Zadnji mesec skoraj ne mine dan, da ne bi bili obveščeni o novem grozljivem pokolu domačih živali s strani divjih zveri, predvsem volkov, šakalov, medvedov iz vseh koncev Slovenije – Kočevska, Velike Lašče, Bloke, Ilirska Bistrica, Podnanos, Vipava. Zato se mi zdi, da se je zaradi pasivnosti Ministrstva za okolje in prostor, in ker nimajo te zveri naravnih sovražnikov, populacija teh zveri prekomerno namnožila. Posledično vedno bolj pogosto napadajo domače živali in se tudi ne bojijo priti v vas, kar je zanje popolnoma nenaravno. Problematika je posebej pereča, kot sem dejala, na Notranjskem, v Loški dolini, na Ilirskobistriškem, v Velikih Laščah, v Kočevju in na Blokah. Kmetije imajo enostavno vsega dovolj, saj so naveličani nenehnega prijavljanja škod in nenehnega pregovarjanja s predstavniki države glede višine odškodnin in prejemanja mizernih zneskov, ki nikakor ne pokrijejo niti neposredne materialne škode zaradi pokolov, kaj šele vse ostale druge škode, kot je stres živali, izguba mlečnosti, prezgodnja telitev in ne nazadnje strah kmetov. Najhuje je, da je posluh države za probleme kmetov nikakršen. Ministrstvo za okolje in prostor ne ukrepa in samo pelje stvari v smer, ko bodo kmetje prisiljeni sami zaščititi svoje premoženje in ne nazadnje tudi življenje. Kar nekaj protestov kmetov, ki se borijo za svoj obstanek z državo na eni strani ter krvoločnimi zvermi na drugi strani, se je že zgodilo v zadnjem času in še se bodo dogajali, če ne boste ukrepali. Kmetje zahtevajo, da Ministrstvo za okolje in prostor, skupaj z Ministrstvom za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano prekine to stanje in prične aktivno upravljati populacijo zveri ter izplačevati pravične odškodnine. Država je dolžna zaščititi svoje ljudi, kmetom pa je dolžna omogočiti, da mirno opravljajo svojo kmetijsko dejavnost. Danes je namreč videti, kot da si v Sloveniji želimo zveri, kmetov pa ne. V glavnem, območje Blok, Velikih Lašč spada po