EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala za besedo. Lep pozdrav gospod predsedujoči, minister, poslanke in poslanci! Z zadovoljstvom lahko ugotavljam, da je predsednik Vlade v svoji obrazložitvi za razrešitev ugotovil, da ministrstvo v času ministrovanja Janeza Drobniča dosega tudi nekatere nedvoumno zelo dobre rezultate. Trditev je posebno očitna v Poročilu o uresničevanju programa reform za izvajanje Lizbonske strategije v Sloveniji. Vlada ga je sprejela 12. oktobra, Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve je nosilec 19-ih ukrepov, pri 28-ih pa sodeluje. Skupaj je torej 70% potrebnih ukrepov za doseganje temeljnega cilja, povečanje gospodarske rasti in zaposlovanja za večjo blaginjo ljudi v Sloveniji. Poročilo navaja, da so gibanja na trgu dela pozitivna, stopnja zaposlenosti se približuje 66%, kar presega evropsko povprečje. Prilagodljivost dela se povečuje zlasti zaradi spremenjene zakonodaje na področju socialnih transferjev. Sistemi socialne zaščite so precej prilagojeni potrebam prebivalcem in omogočajo razmeroma dobro zaščito, hkrati pa še ne pomenijo nesprejemljive javnofinančne obremenitve. To je opaženo tudi v medijih, ko poročajo, da je prav minister Drobnič s številnimi reformnimi ukrepi na trgu dela najbolj dosleden izvajalec Lizbonske strategije. Ministrstvu, ki ga vodi mag. Drobnič, smo v Proračunu za leto 2007 namenili 15% vseh odhodkov. Že sprejeti dogovori o plačah za prihodnje leto tako v zasebnem kot tudi v javnem sektorju zagotavljajo, da bo rast plač tudi v teh letih zaostajala za rastjo produktivnosti in s tem prispevala k konkurenčnosti Slovenije znotraj evroobmočja. V pripravi so še nekateri drugi ukrepi, strategija aktivnega staranja, dodatne spodbude za individualno pokojninsko zavarovanje, ki bodo prispevali tudi k izboljšanju slike o dolgoročni vzdržnosti javnih financ. Kot poslanec Nove Slovenije se zavzemam za evropski model socialno-tržnega gospodarstva, ki temelji na osebni in politični svobodi, gospodarski dinamiki, socialni koheziji in osebni odgovornosti t
Hvala, predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! V svoji razpravi se ne bom dotaknil zahteve za razpis naknadnega referenduma, ker osebno menim, pač, da je zahteva legitimna v skladu z zakonom in zakonita. Novela zakona, kolikor sem jo jaz "zastopil", o zdravljenju neplodnosti in postopkih z biomedicinsko pomočjo odpravlja diskriminatornost samskih žensk in odpravlja omejitev pravice do umetne oploditve na podlagi samskosti tako sem jaz razumel "zastopil". Prvotni zakon namreč omogoča ta postopek samo ženski, in moškemu v zvezi s tem, ki živi v zakonski zvezi in izvenzakonski skupnosti, češ, da bo le tako rojen otrok imel normalne pogoje za razvoj osebnosti in mu ni že v naprej kratena pravica do starševstva. Tako je bilo zapisano v obrazložitvi. Na ta način seveda postavljamo, po moji oceni, "privilegiran položaj poročene ženske oziroma tiste, ki živijo v izvenzakonski skupnosti, jasno z moškim. Čudi pa me, da senihče, vsaj tukaj, ni vprašal, s kakšnim moškim ali s kakšnim očetom. Ob razpravah, ki sem jih poslušal, sem se spomnil nekega članka gospe Dese Muck, ki se veliko ukvarja s tovrstnim pisanjem, in sicer na temo trpinčenja in spolnih zlorab otrok. V svojem članku je opisovala pismo, ki ga je prejela od nekega dekleta. Dekle je navedlo najprej, opisovalo svojo zgodbo in zapisalo, da ko je bila stara sedem let, se je je oče prvič dotaknil, jo začel trpinčiti. Posledica tega je bilo, da se je zaprla vase in je bila tiho. Bala se je prisotnosti z očetom. Ko je bila stara 14 let, si je močno želela, da bi oče odšel iz te družine in zapustil mamo. Ko je bila stara 16 let, si je želela, da bi oče umrl. Ko je bila 18 let stara, je odšla od doma in vprašala mamo: "Mama, zakaj si vse to dopustila?" In odgovor mame je bil: "Zaradi tebe otrok, da ne boš živela brez očeta." Vo se mi zdi tudi zelo pomembno: odpirati drugo plat medalje.
Spoštovani predsedujoči, minister z ekipo, poslanke in poslanci! Z veliko medijske pozornosti je bil konec leta 2016 v Ustavo dodan 70.a člen, ki je izrecno zapisal pravico do pitne vode. Zainteresirana strokovna javnost je upravičeno pričakovala, da bo dopolnitev ustave postavila temelj doslednejšemu izvrševanju človekove pravice do čiste pitne vode in spodbudila potrebne spremembe na zakonodajnem področju. Obdobje, ki je sledilo dopolnitvi ustave, je pokazalo, da je šlo predvsem za gesto politike brez volje za potrebne posege v zakonodajo. V treh letih se ni zgodilo še nič. Vlada je ustanovila eno medresorsko komisijo, potem je naloge prenesla na drugo medresorsko komisijo, ki se že skoraj eno leto ukvarja predvsem sama s samo, o uresničitvi ustavnih zahtev glede upravljanja vodnih virov, prednostne in trajnostne rabe vodnih virov za oskrbo prebivalstva s pitno vodo pa ni ne duha ne sluha. Letos poleti je v Hrastovljah prišlo do železniške nesreče, kjer je zaradi iztirjenega vlaka iz cistern v tla iztekla večja količina kerozina. Nesreča se je zgodila na drugem vodovarstvenem območju reke Rižane, ki je glavni vodni vir za oskrbo s pitno vodo vseh štirih obalnih občin. Gre za oskrbo nekaj manj kot 90 tisoč prebivalcev. Ta številka pa zaradi turizma v poletnih mesecih naraste za še dodatnih 30 tisoč. Gre za izjemno obremenjen vodni vir, še posebej poleti, ko potreba po pitni vodi na obali naraste na do 450 litrov na sekundo. Zaradi vsega naštetega se je poslanski kolega Branko Simonovič v poslanskem vprašanju obrnil na ministra za okolje in prostor in ga sprašuje, kakšne rešitve vidi, če pride do onesnaženja vodnega vira, in kakšne rešitve vidi pri zagotavljanju dodatnega vodnega vira, da bo tudi za prebivalce, ki so trenutno odvisni od rižanskega vodovoda, uresničena v Ustavi Republike Slovenije zapisana pravica do pitne vode. Naj spomnim, ta problem se rešuje že od leta 1965. Na eni strani želimo razvijati butični petzvezdični in zeleni turizem, na drugi strani pa
Spoštovani gospod predsedujoči, kolegice in kolegi! Spoštovane poslanke in poslanci! O naslednji finančni perspektivi se pogovarjamo v času, ko je krog pogajanj, ki je bil izveden v času luksemburškega predsedovanja, zaključen, pogajalska strategija, ki smo jo sprejeli za ta krog, je mimo. Za naslednji krog pogajanj, ko bo dan nov predlog, bo treba sprejeti novo pogajalsko strategijo. Predlog bo drugačen in tudi Slovenija bo v drugačnem položaju. Tako da se glede na formalno začrtan okvir te točke dnevnega reda pogovarjamo o zgodovini. V parlamentu se bomo morali pogovarjati o novi strategiji takrat, ko bo pač dan nov predlog. In ta bo drugačen. Razmere so se spremenile. Slovenija se je na tem zadnjem evropskem vrhu, pa tudi že prej, pogajala v okviru mandata, ki ji ga je nazadnje potrdilo matično delovno telo v državnem zboru, celo več teles je o tem razpravljalo. Imeli smo mandat, da ne smemo pristati na slabši neto položaj Slovenije, kot pa je dvakrat boljši od tega, ki ga imamo do konca leta 2006. In tega mandata smo se držali prej in kasneje. Dejstvo je, da pogajanja niso bila uspešna, še zdaleč ne zaradi Slovenije; smešno bi bilo misliti, da smo mi bili tisti, ki bi lahko vplivali na to, recimo, da bi bila Velika Britanija zadovoljna s tem izkupičkom. Po tem zadnjem predlogu luksemburškega predsedstva, ki je bil v skladu z našo pogajalsko strategijo in pogajalskim mandatom, bi Slovenija dobila nekaj manj kot 4 milijarde tolarjev neto iz evropskega proračuna do leta 2013. Lahko bi se odpovedali vsem tem milijardam, pa bi to bilo komaj polovica britanskega rabata za eno leto. To so te dimenzije, ki nam morajo biti jasne, še posebej, če kdo govori, da bi mi lahko vplivali na drugačen zaključek teh pogajanj. Osnovni problem, zaradi katerega so pogajanja v tem mandatu luksemburškega predsedstva propadla, je veliko neskladje med formalnimi opredelitvami Evropske unije, tudi formalno sprejetimi strateškimi dokumenti, kot je, recimo, lizbonska strategija na eni strani
Hvala, gospod predsednik. Torej, zdelo se mi je zdaj podati moj proceduralni predlog, ker smo ravno glasovali o tem, kdaj naj se kakšna zadeva razpravlja oziroma ne. V skladu s prvim odstavkom 65. člena poslovnika državnega zbora podajam predlog za spremembo vrstnega reda obravnave posamezne točke oziroma konkretno točke spremembe zakona o Kobilarni Lipica, ki je na vrstnem redu jutri, ob koncu obravnave ostalih točk. Če mi je dovoljeno, gospod predsednik, bi rad podal še obrazložitev k mojemu proceduralnemu sklepu. Torej, usoda in dnevni red tega državnega zbora so hoteli, da je jutri ravno v času obravnave te točke tudi pogrebna slovesnost za županom občine Divača in donedavnim direktorja Kobilarne Lipica. Torej, nekateri od nas se bi radi udeležili tudi pogrebnih slovesnosti, poleg tega pa se mi zdi primerno, pietetno in spoštljivo, da bi to obravnavali kasneje, ko se opravijo te pogrebne slovesnosti za donedavnim direktorjem, kot sem rekel. Moj predlog lahko dopolnim še s tem, gospod predsednik, če je mogoče, da bi lahko to točko uvrstili na obravnavo takoj v četrtek, in bi točko, ki je na vrsti v četrtek, ki sovpada časovno praktično s to točko, ena je dolga tri ure 45, druga tri ure 25, mislim, da nekaj takšnega, torej spremenili vrstni red in s tem torej zadovoljili tudi mojemu predlogu. Prosim, da se o tem izrečemo. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! Da bi bilje razumeli stališče Poslanske skupine Nove Slovenije - krščanskih demokratov glede tega Predloga zakona o spodbujanju investicij, mi dovolite, da na začetku zelo na kratko predstavim programska izhodišča za gospodarski razvoj Slovenije, ki jih je pripravil Gospodarski klub Nove Slovenije. Gotovo ima ta zakon, ki ga obravnavamo, dober namen, gotovo bo danes dobra razprava, in si jo mi želimo v Novi Sloveniji, o gospodarskem razvoju Slovenije. Vizija Nove Slovenije je aktiven posameznik, ki sprejema odgovornost in ki upa, da bo uspeh nagrajen brez nepotrebnega spotikanja in zavisti. Ključni vzvod za to, da ne bomo zgolj cepetali na mestu in nemo opazovali, kako nas prehitevajo do nedavnega manj razviti narodi oziroma države, ampak da bomo soustvarjali spremembe, odprti za ideje, za investicije, za vlaganje v razvoj ter stimuliranje uspešnejših in marljivejših. Naši predlagani ukrepi za nižje davke in večjo produktivnost so usmerjeni k povečanju konkurenčnosti, spodbujanju posameznika, da s svojimi aktivnostmi ustvarja svojo in s tem tudi dodano vrednost skupnosti. Vzpostaviti želimo sodobno, socialno in družinsko politiko, utemeljeno na olajšavah, ne na subvencijah. Prizadevamo si za pošteno in pravično razdelitev bremen in povečanje učinkovitosti državne birokracije. Gospodarski program Nove Slovenije temelji na zdravih konservativnih temeljih krščanske demokracije, ki omogočajo uspeh najbolj izvirnih rešitev. Čas je za streznitev, čas je za gospodarsko politiko, ki je ukoreninjena v stoletni izkušnji slovenskega človeka in ki teži k poštenemu in uravnoteženemu gospodarjenju z dobrinami, ki jih je ustvaril. Spodbujamo državljane, da prevzamejo odgovornost nase in je ne prelagajo na vsakem koraku na državo. Zavedamo se odgovornosti, ki jo imamo v tem trenutku zgodovine do slovenskega naroda in do državljanov Republike Slovenije. S svojimi dejanji potrjujemo verodostojno
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice, kolegi! Po sprejetju zakona o zdravljenju neplodnosti in postopkih oploditve z biomedicinsko pomočjo v lanskem letu se je izkazalo, da področje zdravljenja neplodnosti ni bilo v celoti zadovoljivo urejeno. Jeseni leta 2000 so bile vložene spremembe zakona, ki naj bi uredile nekatere najbolj pereče pomanjkljivosti. Sicer naj bi z novelo pridobile pravico do zdravljenja neplodnosti vse ženske in ne samo ženske, ki živijo v zakonski zvezi ali zunajzakonski skupnosti. Pravico do zdravniške pomoči pri zdravljenju neplodnosti pa tudi do umetne oploditve, ne glede na plodnost do leta 2000. V teh letih je bilo umetno oplojenih, točnega števila nismo uspeli ugotoviti, vendar verjetno ni šla številka niti v nekaj 10, možno, da je bilo celo pod 10. Kar smo uspeli nekje izvedeti, čisto tako po hetero podatkih, naj bi bile to v glavnem ženske z visoko izobrazbo. Predlagano spremembo podpiramo, saj menimo, da je treba omogočiti zdravljenje neplodnosti vsem ženskem, tudi samskim, ne nasprotujemo pa tudi pravici plodnih žensk do postopkov oploditve z biomedicinsko pomočjo pod utemeljenimi razlogi. Menimo, da so strahovi pred prostim oplojevanjem in evgeniko, to je izbiranjem med zaželjenimi lastnostmi otrok neupravičeni, kar lahko potrdim z dosedanjim številom umetnih oploditev samskih plodnih žensk. Kar se tiče plodnih žensk, ki živijo v zakonski zvezi ali zunajzakonskih skupnosti, pa je najbrž nesmiselno pričakovati, da bo partner pristal na izbiro potomstva, ki ne bo biološko njegovo, pa tudi varovalka je komisija za oploditve z biomedicinsko pomočjo, ki bo zavrnila takšne zahteve, saj je iz obrazložitve člena jasno razvidno, da bodo do postopkov upravičene samo ženske, ki imajo zadržke do spolnih odnosov ali ki daljše obdobje nimajo partnerja in v podobnih slučajih. Rad bi vse poslance opozoril, da pravica samskih žensk do zdravljenja neplodnosti ni edina sprememba, ki jo predlog tega novega zakona predlaga. Predlagatel
Spoštovani predsedujoči, spoštovani poslanke in poslanci! Veljavni zakon o vinu določa, da se lahko daje vino v promet končnemu potrošniku le originalno polnjeno. Dopušča sicer izjemo, da lahko neoriginalno polnjeno vino dajejo v promet le pridelovalci vina, ki ponujajo vino iz lastne pridelave v svojem proizvodnem obratu. Poslanci Nove Slovenije te zadnje spremembe leta 2013 nismo podprli. Spomnimo se, da so bila takrat stališča deležnikov glede predlaganih in kasneje uveljavljenih rešitev različna. Zato je današnji predlog dobrodošel, saj izjemo širi tudi na gostinske obrate, ki na pridelovalnem območju ponujajo deželno vino s tega območja. Predlagatelj predlaga tudi nižanje spodnjih mej predpisanih glob, ki so dejansko previsoke. V Novi Sloveniji smo prepričani, da je prepoved točenja neustekleničenega ali odprtega domačega vina siromaši turistično ponudbo v naših vinorodnih območjih in s tem odvrača goste. Kot je že leta 2013 opozorila Obrtno-podjetniška zbornica Slovenije, je področje v primerljivih državah Evropske unije urejeno veliko bolj fleksibilno, prilagodljivo lokalnim pridelovalcem vina in gostincem prijazno. Kljub temu pa imajo urejen natančen nadzor. Če želimo v Sloveniji na podeželju ohraniti vinograde in tudi manjšim vinogradnikom omogočiti prodajo tistega, kar s svojimi rokami pridelajo, seveda ob izpolnjevanju ostalih zakonskih pogojev za pridelavo vina, potem je takšna sprememba zakona nujna. V nasprotnem primeru verjetno lahko v prihodnosti pričakujemo opuščanje obdelovanja takšnih vinogradov in njihovo zaraščanje. Glede na navedeno v Poslanski skupini Nova Slovenija – krščanski demokrati menimo, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa predsednica, spoštovani kolegi in kolegice! Jaz na začetku rečem, da jaz bom seveda z vsem veseljem podprl ta zakon, podprl bom tudi amandma. Pravzaprav zakaj – zdaj kolegica pred mano je rekla, da zaradi epidemije, da so imeli trgovci slabše prihodke, ampak saj temu ni res. Saj so delali vso epidemijo, saj ni bilo nikoli vse zaprto. Res pa je, da so bile zaprte nedelje. Nedelje so bile zaprte in se nihče ni razburjal, da bi bilo to kaj protiustavnega, protizakonitega, protiekonomskega, ampak so pač delali. Jaz ne rečem, da ko sem dobil podatek, da so veletrgovci v lanskem letu ustvarjali več kot milijardo dobička, se človek vpraša zakaj se ta dobiček ni delil tudi med zaposlene. Zavedati se moramo, da zaposleni v trgovini – večinoma njih imajo minimalno plačo, seveda zdaj se govori o 100 procentnem pribitku ob nedeljah, kar po mojem poizvedovanju med trgovkami ni res. 30 % so jim, jim je delodajalec plačal več. Jaz sem tudi prepričan, da bo pravzaprav ob nedeljah bodo lahko tudi delali. Konec koncev je ob nedeljah čas, da se – zdaj bom rekel po gorenjsko – nafilajo stalaže, da se pač pripravi na ponedeljek in predvsem me pa v to prepričuje tudi dejstvo, da ves zahoden svet, predvsem Švica, imajo že nekaj časa tako ureditev, da so trgovine zaprte pa zaradi tega lastniki kapitala niso nič bolj prizadeti. Zakaj amandma – amandma pa predvsem s stališča tega, da te male trgovinice do 200 kvadratov so ali v najemu ali v lasti malih podjetnikov, katerim pa nedelja seveda prinaša veliko, predvsem v turističnih krajih, kjer je to tudi del turistične ponudbe in je prav, da je kakšna trgovina tudi odprta in te male trgovinice bazirajo na eksistenci teh najemnikov ali lastnikov, tako da je ta amandma zelo dobrodošel. Na koncu, da ne bom dolg, bi vas še enkrat pozval na odpravo odloka. Odlok po mojem vedenju ne vidim smisla, da še velja, glede na dejstvo, da je bil preklic epidemije in ta odlok dejansko ovira to, da so trgovinice in trgovine ob nedeljah lahko zaprte.
Če bi bila Slovenija normalna in če bi imeli trdno pravno državo, potem primer Zorana Jankovića ne bi mogel odstopati od vseh ostalih primerov. Poslanka Bah Žibert je rekla, da razume našo intenco; da pa lahko sprejem te avtentične razlage ustvari videz, da se na nek način pokrije neprimerno delovanje sodnice Kocjančič. Mislim, da je neprimerno dejanje sodnice Kocjančič pokrilo že Vrhovno sodišče. Tukaj ni bistvena avtentična razlaga. Samo sodstvo je pokrilo neprimerno dejanje sodnice Kocjančič. Je pa ta primer pokazal eno, in sicer da se očitno ob pravih ljudeh najdejo prave luknje oziroma se stvari interpretirajo na način, da je končni rezultat takšen, kot si ga želi izjemno vplivna oseba. To pa je pokazal ta primer Zorana Jankovića. Če vemo, da takšen primer obstaja, potem jaz mislim, da smo kot zakonodajalci dolžni na nek način pokriti to luknjo. Če te avtentične razlage ne sprejmemo, potem to pomeni, da če smo imeli zdaj 19 primerov, ko se je odločilo drugače kot pri Zoranu Jankoviću, in potem še dva taka primera. Kaj pa če se bo čez nekaj časa spet našla posvečena oseba, ko bo kakšnega sodnika zamikalo, da bi odločil podobno, kot je bilo odločeno v primeru Zorana Jankovića?! Najverjetneje bo imel takrat zelo dobre izgovore in vsaj podlago, ker bo, vsaj po njegovo, neka sodna praksa na tem področju že obstajala. In tovrstno iskanje poti določenih sodnikov, da pridejo do točno določenega cilja, je seveda s to avtentično razlago treba ustaviti. In prepričan sem, da ta avtentična razlaga lahko to stori. To je tudi ves namen, ki smo ga v Novi Sloveniji imeli in ki nas je pri vložitvi te avtentične razlage tudi vodil. Ker nam je bilo preko vseh zdravorazumskih meja, da je človek, ki je v več kot desetih različnih procesih in da se pri vseh procesih najdejo čudežni sodniki in čudežni postopki, da se nič ne zgodi. To pa ni več v domeni racionalnosti in naključij, ampak so tukaj zraven kakšne druge stvari. In mi moramo vsaj ukrepati, s čimer lahko; drugi imate večje od
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Izkoristil bi ti dve minuti za to, da odgovorim na nekatere nesporazume, ki so se pojavili v razpravah. Nihče ni nikogar obsodil ali sploh nikogar označil za koruptivnega v tej zgodbi. Ampak dejstvo je, da pritiski ostajajo in da je kolega Kontič priznal, da je ta zakon pripravil Holding Slovenske elektrarne. To pomeni, da smo poslanci dobili zakon, ki ga je pripravila gospodarska družba, najbolj neposredno zainteresirana gospodarska družba. To še ni korupcija, seveda, in nihče, jaz najmanj mislim, da bi bil župan Velenja kakor koli vpleten v take ali drugačne afere. On je župan in skrbi za svoje okolje, to se mi zdi legitimno. Z njegove perspektive pa nekoliko vprašljivo in sporno, ko razmišljamo o projektu, ki je nacionalnega pomena in za katerega bomo dejansko plačali milijardo 400 milijonov evrov. Torej, želel bi razmejiti ti dve perspektivi. Vem, da lokalno prebivalstvo, vsaj del lokalnega prebivalstva, večji del lokalnega prebivalstva, ki je neposredno zainteresirano, za to navija in pričakuje, da se bo izteklo tako, kot si obetajo. Toda tu govorimo o projektu, ki zadeva vse državljanke in državljane Republike Slovenije in kjer je veliko zainteresirane javnosti na drugem bregu, ki temu projektu nasprotuje iz ravno tako legitimnih razlogov. Poglejte, glede same vloge tistih, ki so se pogajali z Alstom. Alstom je že lani bil v središču koruptivne afere. Tri direktorje Alstoma so v Angliji aretirali na pobudo švicarske policije zaradi korupcije. Ne bi želeli jutri ugotoviti, da se Patria ponavlja.
Po zdravi kmečki logiki ugotavljam, da nobeno šolanje v Sloveniji ni 100% financirano s strani države. Tisti, ki imamo otroke v šolah, ne glede na to ali so javne, ali zasebne, poglejmo v denarnice, kam plačujemo položnice. To je čista demagogija govoriti o tem, da se javne šole 100% plačuje. Jaz gledam zadevo zelo preprosto. S koliko državnih sredstev dobimo kakšno kvaliteto? Dejstvo je, to je eksperimentalno dokazano, da z manjšim vložkom v zasebne šole dobimo večjo kvaliteto izobraževanja. In zdi se mi "total nonsens" biti proti zakonu, ki omogoča staršem in otrokom za večjo kvaliteto isti strošek s strani države, to je ustavna pravica. Če gremo na enako sofinanciranje za isti javni program na istega, ali dva različna otroka iz iste družine, mislim, da je to popolnoma nesporno. Seveda moram reči, da medijski prostor ni uspel prebaviti korektne informacije, na žalost. Na žalost pa moram reči, da v tem primeru se tudi ti podpisi, katere se omenja, na žalost so bili uporabljeni v korist sredstva proti cilju, se pravi priviligiranje sredstva napram cilju. Cilj so, oprostite, znanje, kvaliteta, priprave naših otrok na življenje, pred pravicami in pred strahom učiteljev, da bi izgubili službo, kar mislim, da je bilo zlorabljeno s strani vodstva lobistične organizacije, ki jo nekdo vodi in mislim, da je to izjemno demagoško in žalostno, da enostavno so otroci popolnoma zapostavljeni v tem procesu, ki ga je vodil sindikat Sviz.
Hvala za besedo. Ja, gre za zelo pomemben člen in v letu in pol Vlada te zadeve ni uredila. Predvsem gre za 100-procentno nadomestilo plače zaradi odsotnosti z dela zaradi okužbe s covidom in trenutna veljavna zakonodaja je zelo diskriminatorna, saj imajo tako določeni poklici, kot so zdravstvo, sociala, varstvo, 100-procentno nadomestilo, ostali pa ne. Vemo, da so bila delovna mesta pomemben vir širjenja okužb s covidom, zato bi s tem amandmajem odpravili neenakopravnost zaposlenih, predvsem preprečili prezentizem delavcev, predvsem tistih, ki so z blagimi simptomi še vedno hodili v službo predvsem zaradi strahu pred izgubo dohodka. Zato bom ta amandma podprla.
Poglejte, najprej bom komentiral to, kar ste sami rekli. Saj ne gre samo za program izvršnega odbora <PARTY> oziroma njegovega sklepa. Gre predvsem za to, da je vlada Republike Slovenije, ki je predlagala ta zakon, hkrati rekla 15. julija, da se bo v letu 2006 pomembno spreminjal okvir delovanja slovenskih družb s spremembami davčnega sistema. To ni samo nekaj, kar je izvršni odbor <PARTY> rekel, čeprav ne vem točno, zakaj so to rekli, ker ne vem točno, kaj Nova Slovenija pravi, ampak je to vlada 15. julija sprejela. Zato nas predvsem skrbi, ali bo program za prevzem evra lahko uresničen v njegovi celoti. Program je predvideval nek zvezen prevzem evra. Bojimo se, predvsem zaradi velikih problemov v spreminjanju davčnega sistema in prevelike javne porabe, da se to ne bo zgodilo. In to je to, kar danes želimo poudariti tukaj, pa očitno ni interesa podpreti ta amandma. Hvala.