EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala za vprašanje, spoštovani gospod poslanec. Naj najprej zelo jasno povem, da Vlada ni sprejela teh odločitev brez argumentacije. Vlada tudi ni podlegla nobenim lobističnim pritiskom, nobenim pritiskom interesnih skupin. Vlada je enostavno z razrešitvijo gospoda Nyberga in odpoklicem gospoda Manssona uveljavila zakonitost. Seveda je želja Vlade, in to spodbudo smo dali tudi večkrat v javnih izjavah, da DUTB naprej normalno dela tako, kot je to v skladu z zakonom, v skladu s poslanstvom te institucije in seveda strokovno primerno. Vi veste, da smo razrešili gospoda predsednika upravnega odbora DUTB gospoda Nyberga zaradi kršitve dolžnosti članov upravnega odbora, pri čemer smo ravnali po 8. členu Zakona o ukrepih Republike Slovenije za krepitev stabilnosti bank. Glavnega izvršnega direktorja gospoda Manssona pa smo odpoklicali zaradi izgube zaupanja vanj, pri čemer smo ravnali v vlogi skupščine DUTB. V obeh primerih smo upoštevali njun položaj, njuna ravnanja in izkazane dokumente, dokaze, ki so bili podlaga za našo odločitev. Gospod Nyberg je kršil dolžnost člana upravnega odbora DUTB, ker ni zagotovil uskladitve prejemkov vseh članov upravnega odbora DUTB z veljavno politiko prejemkov DUTB, ki jo je Vlada sprejela letos 6. marca 2015. Ta veljavna politika prejemkov je naložila DUTB dolžnost, da upravni odbor implementira to politiko v odločbo v individualnih pogodbah, kar se seveda ni zgodilo in na kar smo večkrat opozarjali neuspešno. Gospod Nyberg je predvsem, če omenim glavno zadevo, kot predsednik upravnega odbora tik pred sprejetjem nove pošiljke prejemkov DUTB, ki je bila že objavljena kot predlog v tistem času, to je bilo 13. februarja 2015, podpisal aneks k pogodbi o zaposlitvi z izvršnim direktorjem, ki ni skladen niti s politiko prejemkov DUTB, ki jo je Vlada sprejela že leta 2013, 18. julija 2013. In ta omenjeni aneks je za obdobje od 1. avgusta 2014 do 30. junija 2015, torej pretežno in v glavnem za nazaj, zvišal fiksni del prejemka gospoda Manssona
Hvala za besedo gospod podpredsednik, gospod minister, predstavnica Vlade. Jaz osebno bom seveda podprl ta rebalans, ker izboljšuje letošnji proračun. Seveda vzrokov je več, zakaj to podpiram, navedel bom mogoče dva, pa nekaj dejstev. Dejstvo je, da že drugič zapored ima ali bo imel letos tudi državni proračun suficit, presežek. Prvič je bilo to lansko leto, drugič bo pa v letošnjem letu, se pravi obakrat v času te vlade. To se ni zgodilo, da bi imel državni proračun presežek, niti takrat, ko smo doživljali zgodbo o uspehu pod vodstvom <PARTY>. Niti takrat tega ni bilo. Takrat so propadale firme, na cesto je odšlo približno osemdeset tisoč delavcev in vi ste temu rekli zgodba o uspehu. Ja, kako pa potem lahko še rečemo danes, ko je brezposelnost najmanjša in vse je v bistvu pozitivno in državni proračun bo imel presežek. In nam danes očitate, da se napihujemo. Lahko vam povem, da se mi ne napihujemo, mi samo navajamo dejstva. Če je kdo kdaj napihoval, potem ste se vi takrat, ko ste trdili, da je zgodba o uspehu, ko so firme propadale. Danes samo lahko naštevamo dejstva. Ta rebalans podpiram tudi zato, ker je posledica, lahko rečem pozitivna posledica dobrega vodenja države pod to vlado. Brezposelnost je najmanjša, odkar obstaja slovenska država, gospodarska rast je konstantno visoka in je posledica načrtnega dela Vlade, javnofinančni primanjkljaj je pod 1%, bistveno manj, kot je celo ta vlada sama načrtovala. Zmanjšal se je od približno 3% na 0,8. To je prav gotovo uspeh. Posebej me pa veseli, ker ta vlada pri vseh kategorijah leta obravnava, da ima leto 12 mesecev; to ni bilo vedno tako. V času zgodbe o uspehu, takrat, ko je bil naš poslanski kolega, gospod Cvikl, tudi na ministrstvu, je uvedel, da ima leto od 10 do 13 mesecev. Se pravi, za prihodke proračuna je bilo 13 mesecev, za odhodke proračuna je bilo pa 10 mesecev. Se pravi, prihodki v proračun so prihajali do vključno z mesecem januarjem, tisto, kar je pa morala država financirati iz svojega proračuna, je b
Hvala za besedo. Spoštovane in spoštovani! Danes je bilo že večkrat povedano, da so človekove pravice temelj in osnova vsega. Zagotovljena so nam ravno zaradi tega tudi z ustavo. Nesporno o tem ni nobene debate in pri človekovih pravicah se pravzaprav vse začne. Veste, jaz prihajam v politiko iz precej drugačnega sveta, reče se mu pa gospodarstvo. V gospodarstvu ni razprav, ni debatiranja, ni ur, dni, tednov, mesecev pogovorov o stvareh, ki so osnova, o stvareh, ki so ključne; in to so vhodne informacije, katere imamo. Na podlagi teh informacij, izidov, rezultatov se vedno v gospodarstvu takoj ukrepa. In pred nami je informacija. To je to: 400 strani dolgo poročilo varuhinje človekovih pravic. To poročilo je bilanca stanja naše družbe, naše države, našega upravljanja, naše delovne uspešnosti. Kaj mi počnemo? Mi pa razpravljamo. Oprostite, ampak ljudje, ki te prenose gledajo in poslušajo, si verjetno v tem trenutku ne morejo misliti prav veliko dobrega, ker kako naj bo nekdo, kateremu so kršene osnovne temeljne pravice, zadovoljen s tem, da poslanci, ki smo njegovi zastopniki v Državnem zboru, ob 400 straneh dolgem poročilu kršenja človekovih pravic še vedno debatiramo. V gospodarstvu štejejo samo rezultati in nikoli in nikdar se osebno ne bom zadovoljila s tem, da rezultatov ne bi bilo. Drage poslanke in poslanci, Vlada, če želimo rezultate, moramo zavihati rokave. Takoj, ker v rokah imamo mehanizme, s katerimi lahko ljudem omogočimo veliko bolj dostojna življenja. Mi imamo v rokah te mehanizme. Spoštovana varuhinja človekovih pravic je povzela: »Ljudje želijo živeti od dela.« In: »Kje sta poštenost in pravičnost?« Ob teh stavkih in besedah bi nas pravzaprav moralo biti pošteno sram. Poleg vseh kršitev, ki jih poročilo navaja, je ena od največjih težav v tej državi povezana z dostojnim delom. S preštevilnimi kršitvami delovnopravne zakonodaje, ki državljanom odvzemajo njihovo osnovno dostojanstvo. Zato, da mene in tudi vas naslednje leto ali pa čez štiri leta ali pa
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Danes smo slišali kar nekaj diskusij na temo čakalnih dob, podeljevanja koncesij in tudi upravljanja zdravstvenega sistema. Znotraj tega smo slišali tudi zgodbo o upravljanju s helikopterskimi prevozi in tovrstnimi storitvami. Mi sami oziroma jaz se sam spomnim, da ko se je takrat leta 2001, 2002 Vlada odločala za nabavo vojaških helikopterjev in pa helikopterjev za potrebe Ministrstva za notranje zadeve, da so se takrat ti helikopterji nabavljali tudi z namenom, da bi zagotavljali določene storitve znotraj zdravstvenega sistema, zato so se kupili specifični helikopterji, zato se je porabilo več sredstev in o tem obstojijo tako dokumenti v smislu obrazložitve proračunov in pa tudi ustrezen sklep Vlade. Me seveda zanima, kdaj je sedanja Vlada se odločila, da se prejšnji sklepi, veljavni sklepi Vlad in pa Državnega zbora ukinejo, spremenijo. Želimo informacijo o tem, ker je seveda izjemnega pomena; zanima nas seveda tudi mnenje in stališče tako Ministrstva za notranje zadeve kot tudi Ministrstva za obrambo, kaj pravzaprav ta odločitev Ministrstva za zdravje pomeni v smislu racionalnega upravljanja s temi sredstvi, ki so bila takrat kupljena in za katere je bilo takrat namenjeno bistveno več sredstev, kot bi sicer bilo. Očitno je to sedaj to odločitev Vlade in tudi teh ministrstev takrat svojevoljno sedanji minister in mi želimo dokumente, podatke in pa seveda tudi mnenja in stališča pristojnih ministrov, ministra za obrambo in ministra za notranje zadeve. Zato za nadaljnjo diskusijo zahtevamo odgovore na to vprašanje, zahtevamo podatke in informacijo in predlagamo, da Državni zbor o tem sklepa in sprejme sklep, da se ti podatki pridobijo, da se ti sklepi in informacije pridobijo, da se hkrati zagotovi udeležba tudi obeh preostalih ministrov, nas seveda zanima, kako in na kakšen način bosta te dva ministra zagotavljala racionalnost uporabe teh sredstev, ki so bila takrat nabavljena. Torej, moj proceduralni predlog sklepa je, da dam
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Lep pozdrav vsem poslankam in poslancem! Naj kar poudarim, da seveda je treba o gozdovih govoriti spoštljivo. Na nek način gre za naše največje bogastvo poleg vode. Na tak način smo se v Poslanski skupni Stranke modernega centra tudi lotili zakonodaje. Spomnite se samo Zakona o gospodarjenju z gozdovi, kjer smo na vsak način vzpostavili celovito rešitev za upravljanje z državnimi gozdovi. Vsekakor je treba na rešitve zakonodaje na področju gozdov gledati krovno in na vsak način je Zakon o gozdovih krovni zakon, ki rešuje zadeve na področju gozdarstva za vse gozdove; ne samo za državne, tudi za zasebne. In s tega vidika mislim, da je tu potreben krovni pristop k spremembi tega zakona in ne prihajati z rešitvami, ki se dotikajo mogoče samo ene parcialne rešitve, v tem primeru ukinitve prevoznic. Ukinitev prevoznic mi vsekakor tudi na nek način v rešitvi, ki se pripravlja, bomo podprli. Vsekakor pa mislim, da moramo tukaj priti do sistemskega zakona, ki bo elemente dobre zakonske prakse iz Zakona o gospodarjenju z gozdovi v lasti Republike Slovenije prenesel tudi v ta krovni Zakon o gozdovih. Tukaj mislim predvsem na vzpostavljanje gozdno-lesnih verig in pa tako imenovanih centrov za zbiranje in predelavo lesa. Ker ta zakonska rešitev, ki jo je ponudila stranka <PARTY>, ne rešuje zadeve celovito, sistemsko in krovno, iz teh razlogov v Poslanski skupini Stranke modernega centra tega zakona ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Če mi danes podpremo ta sklep, pomagamo predvsem ministru gospodu dr. Juretu Zupanu, ker je v lanskem letu podpisal sklep o predinvesticijskem programu, skupaj z Univerzo, v katerem se obvezuje, da bo zagotovil 247 milijonov za program, ki je pač predviden s tem amandmajem. V proračunu teh sredstev minister ni zagotovil, zato mislim, če mi ta amandma sprejmemo, predvsem rešimo njega, ki je ta sklep o predinvesticijskem programu, kjer se je obvezal, da bo zagotovil denar, tudi rešimo. Je pa naslednji problem. Mestna občina Maribor je zagotovila zemljišča in Mestna občina Maribor je preko vrednosti zemljišča preko 340 milijonov podarilo Univerzi v Mariboru. Ta denar je namenjen za javni razpis arhitekture. Ta denar je namenjen za odkup devetih stanovanj in ta denar je namenjen za pridobitev gradbenega dovoljenja. In to moramo pridobiti v letu 2007, če želimo tista sredstva, ki so planirana v letu 2008, črpati tudi iz nekaterih drugih skladov. To je nujno potrebno. Če tega danes ne zagotovimo, potem teh sredstev, ki smo jih planirali v letu 2008, ne bomo mogli uporabiti niti ne črpati iz nekaterih drugih skladov. Rad bi poudaril še nekaj. Ta znesek je približno toliko, kot je zapisano v tistem sklepu, in je pol manj, kot ga je Liberalna demokracija v prejšnjem amandmaju zapisala. Če pa mi dovolite čisto osebno mnenje, bi pa dejal sledeče. Spoštovani kolegi in kolegice, deset let sem z vami delal, počasi se poslavljam iz tega Državnega zbora in verjemite mi, da bi mi bila najboljša popotnica, da mi na tem mestu izkažete soglasje, ker tu ne gre za mariborsko fakulteto, tu gre za slovensko fakulteto, ki ima sedež v Mariboru, ki je regijskega pomena, predvsem je pa zelo pomembna za razvoj slovenske medicine. Zato pričakujem, iz lojalnosti, kolegijalnosti in korektnosti predvsem do tega predela Slovenije, do Univerze v Mariboru, da podprete skupaj z našo poslansko skupino tudi ta amandma. Mislim, da ne bo prevelikega rop
Spoštovani prisotni! Po oceni poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bi lahko rekli, da že obstoječa ustavna dikcija omogoča, da bi v naši državi oziroma v okviru Republike Slovenije imeli pokrajine. Kot verjetno veste, je pred nekaj leti v državni zbor prišel tako imenovani zakon o Koroški pokrajini. Zakon so spisali takrat v sodelovanju poslanci, ki so prihajali iz koroške pokrajini in nekateri župani s tistega področja. Zakonodajno-pravna služba je tedaj dovolila, da se je parlamentarni postopek začel, a pozneje je prišlo predvsem zaradi vladnega vpliva do umika oziroma do tega, da ni prišlo do končnega glasovanja o zakonu o Koroški pokrajini. Hočem povedati, da je po naši oceni in tedaj po oceni zakonodajno-pravne službe kot tistega inštituta, ki naj bi skrbel za izvedbo in skladnost z zakonodajo, bilo omogočeno in je še zmeraj omogočeno, da 143. člen ustave Republike Slovenije dovoljuje ustanovitev oziroma povezavo med lokalnimi skupnostmi v smislu pokrajine oziroma v obliko pokrajin. Seveda se je takrat zalomilo, zalomilo predvsem pri vprašanju, ali je zadostno, da imamo v Sloveniji samo eno pokrajino, to je Koroško pokrajino, kako se bodo transformirale oziroma oblikovale ostale občine in koliko bo takih pokrajin. Ampak ne glede na vse, največja pomanjkljivost takratnega predloga je bilo vprašanje financiranja in vprašanje obveznosti tiste nove tvorbe. In od tistega dne ali pa od tistega leta, kakorkoli hočete, je še zmeraj ostalo odprto vprašanje financiranja in vprašanje nalog. Gospodje in gospe s predlogom ustavnega zakona, ki je danes pred nami, ne rešujemo, žal, ne vprašanja financiranja, ne vprašanja nalog. Po naši oceni bi bili smiselno, kadar se dotikamo sprememb ustave, kot tistega najvišjega pravnega akta, da to počnemo na premišljen način, predvsem na način, ki se bo odražal pozneje v izvajanju ustavne določbe. Če ne drugače, bi nam pri celotni zgodbi lahko pomagala kalvarija s področja lokalnih skupnosti. Vsi vemo, da z dnem prvih volitev
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Ta amandma bom podprl zato, ker menim, da je država Slovenija morala po svoji osamosvojitvi urediti status za vse prebivalce v državi. Morala je urediti pravice državljanov Republike Slovenije, za tiste, ki tega niso imeli, je odprla vrata na široko in prav je, da je tako naredila. Za tiste, ki tega niso želeli, so lahko zaprosili za status tujca takoj naslednji dan, bil je celo nekajmesečni rok, ko se je to dalo urejati. S tem bi si uredili svoj status in pravice, ki so jih imeli v tej državi. Jasno nam pa mora biti, da nekdo, ki ni državljan države, ne more biti vpisan v register prebivalstva, ki je temelj za volilno pravico, ki temelji na državljanstvu. Drugih registrov se praktično ne da ustvarjati, zato se govori ves čas o nekem takem famoznem rezervnem registru. In tukaj je zadeve treba urediti. Sodišča so nam naložila, da je treba tem osebam, ki si niso uredile, določiti neko odškodnino, kljub temu da je bilo tukaj desetletje in več časa govora o tem, da nobenih odškodnin ne bo, da je treba to urediti na ne vem kakšen način. Bilo je več poskusov, ustavnih zakonov, normalnih zakonov, če tako rečem, ki se sprejemajo z normalno večino – nismo prišli do nekega soglasja. Sedaj smo pred dejstvom, da je odškodnine treba sprejeti, zato menim, da je višina odškodnine 25 evrov več kot primerna in da na takšen način, kljub vsem ostalim zadržkom in pripombam, ki jih človek ima, vendar moramo izpeljati. Mi smo dolžni spoštovati in prav je, da spoštujemo odločitev Evropskega sodišča za človekove pravice. Pri tem pa je pomembno to, da se sami odločimo, kako bomo ravnali. Glede na to v kakšnem stanju so finance v Sloveniji, menim, da je 50 evrov občutno previsoka odškodnina na mesec, zato predlagam, da
Hvala lepa, predsednik. Šport je pomemben del našega vsakdana in ima poseben status. Upokojeni in zdajšnji športniki so ambasadorji Republike Slovenije in si zaslužijo dostojno obravnavo ter primerno zahvalo za ta doprinos, ki ga dajejo Republiki Slovenji. V današnji, sicer zelo kratki ampak vsebinski razpravi, pa tudi na Odboru za izobraževanje, znanost, šport in mladino smo ugotovili, da smo si tako koalicija kot del opozicije enotni v enem. To je urejanje področja zagotavljanje socialne varnosti poklicnih in vrhunskih športnikov po koncu bogate športne kariere. Kljub temu da se vsi še kako dobro zavedamo, da zakon o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov ni optimalen, je ob zavedanju, da smo ga podedovali, treba pozdraviti vse napore Ministrstva za izobraževanje, znanost in šport za pripravo takšnega predloga zakona, ki bo omogočal ustrezno umeščenost zakonske vsebine v pravni red Republike Slovenije, ter ki na drugi strani odpravlja nekaj odprtih vprašanj trenutno veljavnega zakona. Kot navedeno, bomo Predlog zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih in vrhunskih športnikov v Poslanski skupini <PARTY> soglasno podprli.
Spoštovani predsednik, predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! Ob vsakokratnem načrtovanju in sprejemanju proračuna Republike Slovenije so postavke, ki kažejo na višino črpanja evropskih sredstev, dosti višje kot takrat, ko se Državnemu zboru predstavi zaključni račun tega istega proračuna. In zakaj? Zakaj se vsako leto zgodi, da so načrtovana sredstva dosti višja, kot se to dejansko kasneje realizira. Pojasnilo, ki vsakokrat sledi zaključnemu računu, je skoraj vsako leto enako. Velik, rekla bi prevelik delež pade na pritožbene postopke javnih naročil, ki so sestavni del projektov, financiranih iz evropskih sredstev. Torej pritožbe, in to vsako leto, znova in znova poslušamo. Glede na povečanje pripada zadev Državni revizijski komisiji v zadnjih nekaj letih se z novelo zakona prednostno obravnavajo zahteve prav za pravno varstvo zoper kršitve pri oddaji javnih naročil, ki so sofinancirana iz evropskih sredstev, kjer gre običajno za obsežne in zahtevne projekte oziroma naročila večjih vrednosti. Zaradi dogovorjene dinamike črpanja sredstev za sofinanciranje teh javnih naročil in s tem povezanih omejitev je ključno, da so ti postopki javnega naročanja, morebitni postopki pravnega varstva in izvedba naročil hitri in učinkoviti. Predlog novele tako določa, katere kršitve pri oddaji javnega naročila se štejejo za bistvene kršitve. Čeravno se vsak primer obravnava individualno, saj je vsak postopek vezan na različne dejanske in pravne okoliščine, novela opredeljuje tiste bistvene kršitve, ki jih vsekakor ni moč prezreti. Prav tako pa se z zakonom jasneje določa način odmere takse za predrevizijski in revizijski postopek. V skladu z načelom sorazmernosti se določajo takse ločeno za blago, storitve in gradnje ter za vrste postopkov javnega naročanja. Da bi bilo pravno varstvo zoper kršitve v postopkih javnega naročanja dostopno tudi manjšim ponudnikom, zakon še vedno omogoča, da se taksa odmeri od vrednosti posameznega sklopa naročila, v katerem vlagatelj zahtevka za revi
Spoštovani podpredsednik, spoštovani minister s sodelavci, poslanke in poslanci, prisotni na galeriji! Podpiramo novelo zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja, in sicer ker bo prinesla ker bo prinesla: prvič, povečanje kakovosti izobraževanja s sistemsko umestitvijo spremljanja in evalvacije ter ugotavljanja in zagotavljanja kakovosti vzgoje in izobraževanja, tako na nacionalni ravni, kar je pristojnost javnih zavodov, kot na ravni šol, tako imenovana samoevalvacija, in s čimer dobijo ravnatelji novo odgovornost, svet šole pa novo pomembno nalogo. Drugič, prinaša poenotenje financiranja programov zasebnih šol, kar po našem mnenju pomeni izenačitev vseh otrok, ne glede na to, kje se šolajo. Dovolite, da ob tem poudarim dejstvo, da so tudi otroci, ki obiskujejo zasebne šole, ki izvajajo javno izobraževanje, tudi naši otroci, tudi naši državljani, tako kot njihovi starši, ki prav tako plačujejo davke in so za svoje otroke po pravici, ki jim jo daje konec koncev Ustava Republike Slovenije, lahko izbrali popolnoma svobodno, tudi najustreznejšo šolo za svoje otroke. Novi zakon prinaša tudi postopno uvajanje novega načina financiranja, financiranja na glavo, ki za osnovne šole ne bo veljalo, ker smo tudi prepričani, da je tako prav, in pri čemer sprejemamo utemeljitev odgovornega ministra, ki trdi, da s financiranjem po glavi učenca manjše šole ne bodo utrpele posledic. Četrtič. Usklajuje se tudi zahtevana izobrazba za strokovne delavce na področju vzgoje in izobraževanja, s spremembami zakona o visokem šolstvu ter z zakonom o strokovnih in znanstvenih naslovih. Dopolnjujejo se organizacijske možnosti z možnostjo združitve šol v centre, kar bi prispevalo k racionalnejšemu poslovanju, kar podpiramo, seveda pa mora ta možnost oblikovanja centrov pomeniti tudi možnost za dvig kakovosti dela javnih zavodov oziroma šol, vrtcev. Komisija, ki je pripravljala spremembe, je pripravila strokovno utemeljene predloge sprememb, ki so dobro premišljene, pripravlja
Spoštovana podpredsednica, spoštovani poslanci in poslanke, dober dan vam želim! Dovolite, da vam na kratko predstavim stališče Poslanske skupine <PARTY> glede predlagane novele Zakona za uravnoteženje javnih financ. Predlog zakona vsebuje tri poglavitne spremembe oziroma dopolnitve, in sicer: v praksi se je pokazala kot problematična oziroma dvoumna določba v zvezi s sklepanjem avtorskih in podjemnih pogodb. Zato se s to novelo predlaga dopolnitev, s katero se določa, da uporabniki proračuna, ko prevzemajo obveznosti po avtorski ali podjemni pogodbi na podlagi izvedenega postopka javnega naročanja, pridobijo soglasje že k objavi obvestila o naročilu oziroma k posredovanju povabila k oddaji ponudb in ne več k sami sklenitvi pogodbe. Sedaj bo torej jasno določeno, da bo soglasje treba pridobiti samo k objavi obvestila; torej takoj na začetku in ne šele po zaključku postopka. Prav tako se s to novelo na podlagi ugotovitve Ustavnega sodišča odpravlja tudi neskladnost z ustavo glede pogojev za pridobitev pravice do starostne pokojnine za javne uslužbenke. Z ZUJF so bile namreč ženske zavarovanke postavljene v neenak položaj v primerjavi z moškimi, saj javnim uslužbenkam, ki še niso izpolnile enakih pogojev za pridobitev pravice do starostne pokojnine, kot so veljali za moške zavarovance, pogodba o zaposlitvi preneha prej. Ustavno sodišče je odločilo, da mora zakonodajalec ugotovljeno neskladje odpraviti v roku šestih mesecev po objavi odločbe. S tem predlogom zakona se odpravlja protiustavnost, tako da se izenačujejo pogoji za oba spola, kar v Poslanski skupini <PARTY> seveda podpiramo. V zvezi s tem smo prejeli tudi predlog amandmajev z obrazložitvijo, da so v praktično enakem položaju kot javne uslužbenke tudi osebe, ki so upravičene do prištete dobe na podlagi osebnih okoliščin, kot so na primer slepi, gluhi, civilni invalidi in še nekatere druge kategorije oseb z večjimi zdravstvenimi težavami. Tudi tam javnim uslužbencem pogodba o zaposlitvi po ZUJF preneha prej, i
Hvala za besedo. Pozdravljeni! Zadovoljen sem, da se lahko stranke levo in desno od Modernega centra poenotimo v tem, da to, da so otroci lačni, pa ne po njihovi krivdi, ni v redu in da je to treba spremeniti. Ja, danes imamo gospodarsko rast in jaz upam, da jo bomo imeli še zelo dolgo. Ampak veste, tudi ko bomo zmanjšali število brezposelnih, ne vem, recimo na 60 tisoč, bomo še vedno imeli otroke, katerih starši si ne bodo mogli oziroma zelo težko si bodo privoščili topel obrok njihovih otrok v šoli. Zato je dobro in pametno, da to uredimo celostno v zakonu, da ne rečem sistemsko. Posebej pa me veseli, da se tudi predlagatelji, čeprav so iz opozicije, zavedajo tega, da je na ta problem treba pogledati tudi skozi finančna očala, da je treba najti način, ki bo upravičen, ki bo finančno vzdržen. Ne bom šel v številke. O številkah je bilo danes že veliko povedanega. Vemo, koliko otrok danes potrebuje to malico, koliko jih še bo, koliko nas bo to stalo. Bi pa zaključil s tem, da me zelo veseli, da smo se danes uspeli poenotiti in da se bomo v prihodnosti glede tega poenotili. Seveda, kdaj se pa bomo poenotili, če ne takrat, ko gre zares za otroke. Hvala.