EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani predsednik Vlade, ministrski zbor, kolegice in kolegi! Predlog zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2011 in 2012 po mnenju predlagatelja ne uzakonja posebnih načel ali poglavitnih rešitev, saj so ta opredeljena v 2. členu Zakona o javnih financah. Le-tem predlog zakona tudi sledi. Osnovni cilj zakon je po mnenju predlagatelja uzakoniti rešitve, ki bodo omogočile tekoče in nemoteno izvrševanje sprejetega rebalansa proračuna. V <PARTY> smo vložili amandma, ki določa, da odhodki širšega sektorja države po ESA-95 metodologiji v proračunskem letu ne smejo presegati 43 % bruto domačega proizvoda. Gospodarska kriza je povzročila znaten upad BDP. Ta je zaradi neučinkovitega in prepočasnega ukrepanja Vlade Boruta Pahorja še dodatno upadel. Ker ni bilo učinkovitih ukrepov za zmanjšanje odhodkov širšega sektorja države oziroma povečanja prihodkov, je delež teh odhodkov, merjen kot odstotek BDP, nesorazmerno narasel. Zato takojšnje zmanjšanje odhodkov širšega sektorja države na 43 % BDP ni možno. Za leti 2011 in 2012 se zato določa prehodno obdobje, in sicer tako, da bi v letu 2011 ta delež znašal 45 % BDP, v letu 2012 pa 44 % BDP. S sprejetjem tega amandmaja bi se odhodki širšega sektorja države znižali za okoli 1,1 milijarde evrov. Predloga zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2011 in 2012 v <PARTY> ne bomo podprli, ker se s tem zakonom ureja izvrševanje proračunov, ki sta slaba, potratna, nerazvojna in ne upoštevata gospodarske in socialne situacije v Sloveniji. Hvala.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica, kolegice in kolegi! Zgodba se ponavlja, amandmaji se zavračajo tako v drugi kot v tretji obravnavi in dobili bomo zakon, ki je pač po volji vladne koalicije. V splošni obravnavi, ki smo jo opravili na seji Državnega zbora smo poslanke in poslanci, tudi Socialnih demokratov soglašali z oceno predlagatelja, s tem da je zdravilstvo v Sloveniji v tem trenutku trgu prepuščeno in da zakonsko ni urejeno. Toda, hkrati smo predlagali in trdili, da ga je potrebno urediti na način, da poiščemo ustrezno rešitev, ki bo predvsem zaščitila uporabnike teh storitev. Prav tako smo bili mnenja, in pri tem vztrajamo še danes, da bi bilo potrebno v zakon vnesti rešitve, ki bodo zbližale uradno medicino z alternativnimi in komplementarnimi metodami zdravljenja. Prav zanimivi so pomisleki ljudi in tudi njihova mnenja, ko jih vprašajo za mnenje o uradni medicini, ko jih vprašajo po mnenju o alternativni medicini ter o komplementarnih metodah zdravljenja. In v teh anketah odgovarjajo različno. Nekateri zavračajo alternativne metode zdravljenja, prisegajo zgolj in samo na uradno medicino, spet drugi zavračajo pogojno, torej dokler lahko uradna medicina pomaga, je to uradna medicina, ko izgubijo upanje v uradno medicino, je potem tudi pot do alternativne medicine in komplementarnih metod zdravljenja zanje sprejemljiva, torej kot izhod v sili. Mnogi pa odgovarjajo na način, kot smo ga zagovarjali tudi mi v Poslanski skupini Socialnih demokratov, torej da se uradna in alternativna medicina zbližata, da ena drugo nadgrajujeta, in da je pri tem uporabnik zaščiten tako kot mora biti uporabnik zaščiten. Naj ponovim ugotovitev Slovenskega homeopatskega društva, da Ministrstvo za zdravje postopka za pripravo zakona o zdravilstvu ni vodilo skladno z načeli enakopravnosti, pravičnosti, odprtosti, dostopnosti, odzivnosti, pristojnosti in na koncu tudi sledljivosti. V delovni skupini niso bili enakopravno zastopani predstavniki, ki se v Slove
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana gospa ministrica, gospod direktor, poslanke in poslanci, še enkrat lep pozdrav! Agencije za posredovanje dela delavcem uporabnikom v slovenskem prostoru že predstavljajo velikega igralca na področju trga dela. Posredniki postajajo vedno pomembnejši vezni člen med delojemalci in delodajalci, slednji pa se tudi zaradi takšne možnosti vedno redkeje odločajo za direktno iskanje delavcev na trgu dela. Ravno iz tega razloga je bilo treba na tem področju pripraviti Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o urejanju trga dela ter v njem urediti in popraviti tiste določbe, ki so se izkazale za slabe in so nekaterim posrednikom omogočale prepogoste kršitve. Treba je poudariti, da je ministrstvu uspelo uskladiti zakon s socialnimi partnerji, s predlogom spremembe zakona pa se strinja tudi Združenje agencij za zaposlovanje. To je pomemben podatek, ki dokazuje, da je resnim in poštenim agencijam mar za to, da se zadeve uredijo ter da se tudi same zavedajo, da prihaja do kršitev tudi zaradi trenutne preohlapne zakonodaje. Predlog zakona s tega vidika zaostruje pogoje za pridobitev dovoljenja in zapis v register agencij, kar bo posledično omejilo tudi njihovo število, ki v tem obdobju presega število 200, kar pa je za relativno majhen trg dela zelo veliko. Podobno preveliko število, kot je bilo še do nedavnega, je število posredovalnic študentskega dela. Med novimi pogoji, ki jih bo morala za vpis v register izpolnjevati agencija, je med drugim tudi to, da v zadnjih dveh letih ne bo smela imeti neporavnanih obveznosti iz naslova plačila za delo, kot svojo glavno dejavnost pa bo morala imeti registrirano dejavnost posredovanja dela. Prav tako bodo morali imeti posredniki iz tujine v Sloveniji registrirano svojo podružnico. Morda bi tudi z naše strani na koncu še enkrat ponovili, da na trg posredovalcev dela vstopajo tudi na območju države reprezentativne konfederacije ali zveze sindikatov ter združenja delodajalcev. Predlog z
Glejte, gospod predsednik, vprašanje, ki ga je Miha Kordiš postavil, je bilo popolnoma v skladu z napovedjo. Rekel je, da bo postavljal vprašanje v zvezi z delovanjem kriminalnih združb in odnosa vlade do njih. Vprašanje je bilo kratko, jedrnato in enostavno. Predsednika Vlade je spraševal o kriminalni združbi njegovega davčnega svetovalca Roka Snežiča. Govorimo o kriminalni združbi, ker govorimo o človeku, ki je bil nedavno izgnan iz Bosne in Hercegovine zaradi ogrožanja nacionalne varnosti. Mislim, da ima poslanec vso pravico dobiti odgovor na to vprašanje, kako lahko predsednik Vlade s človekom, ki je v predkazenskih postopkih v najmanj dveh državah, ki je iz ene države zaradi davčnih goljufij izgnan, ki ima dokazano neko omrežje za goljufije in izigravanje davčnih sistemov, kako je lahko tak človek v Sloveniji svetovalec predsednika Vlade za davčno politiko. Zakaj predsednik Vlade takemu človeku predaja vajeti v roke, namesto da bi kriminalne združbe preganjal? Mislim, da ima slovenska javnost, ne samo Državni zbor, slovenska javnost ima absolutno pravico dobiti odgovor na tako vprašanje. Predsednik Vlade pa ne samo da ni odgovoril, on se je tukaj posmehnil v obraz vsem poslankam in poslancem Državnega zbora. Ste ga slišali, kaj je rekel? Rekel je: »Gospod Kordiš, vi potrebujete psihiatrično pomoč.« To je ponovil dvakrat. Ali se vam to zdi dostojno do kateregakoli poslanca v Državnem zboru? Če se vam, potem mislim, da si tudi vi zaslužite odstopiti z mesta predsednika Državnega zbora, ker bi vi morali biti prvi, ki varujete integriteto te institucije. Tukaj pa ne samo, da spremljamo nek posmeh državljankam in državljanom že več mesecev, predsednik Vlade je danes pokazal tudi, kaj si misli o Državnem zboru in demokraciji nasploh. To, kar smo danes videli, je popolna uprizoritev arogance in cinizma oblasti, ki ga ne bi smeli prenašati na nobeni točki.
Hvala za besedo. Predlagani sklep bom podprl. Kaj bo poslanec govoril v tujini, je odvisno predvsem od njega. In njegovo stališče se lahko razlikuje od stališč Vlade, splošnega stališča Državnega zbora, njegove poslanske skupine ali predsednika njegove stranke. Kaj pa bo na dnevnem redu Državnega zbora, pa je odvisno od nekih pravil Ustave in Poslovnika in ni odvisno od predlogov tako imenovane največje opozicijske skupine <PARTY>. Da se tukaj lahko govori, v nasprotju z vašimi stališči priča tudi dejstvo, da smo imeli v tem sklicu več izrednih sej kot normalnih in vse so bile po sklicu tako imenovane največje opozicijske stranke.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani kandidat za predsednika vlade, gospod Borut Pahor! Drage kolegice in kolegi! V Liberalni demokraciji smo trdno prepričani, da se bo novi mandatar znal soočiti s vsemi težkimi problemi, ki čakajo našo vlado, ki so pred nami. To smo zelo jasno povedali že pred volitvami in tudi zaupanje volivk in volivcev je pokazalo, da lahko prevzame odgovornost za spremembe. In ta odgovornost je sedaj pred nami. Lahko se je lotimo s tem, da sestavimo dober tim, da imamo kompetentno vlado, predvsem pa, da zelo premišljeno delamo. Menim, da je koalicijski sporazum, ki smo ga parafirali včeraj, dobra osnova za tako delo. Zakaj? Zato, ker je rezultat argumentirane in strokovne razprave. In kjer ni enoumja, iskanje soglasja traja dlje, je pa to soglasje potem toliko bolj trdno. In ko je predsednik republike sporočil svojo odločitev o tem, komu zaupa mandat, sem bila vesela njegovih besed. Moram reči, da namesto skritih zarot za njegovimi izjavami raje prisluhnem zelo jasnim sporočilom, ki nam jih vedno pove. In ne samo on, tudi kandidat za mandatarja, gospod Borut Pahor, sta takrat govorila o izvirnosti. Sama sem prepričana, da nas v teh zelo težkih časih lahko reši ravno to. Ne smemo pozabiti na drznost izvirnih rešitev, na originalnost. Sloveniji se je to že velikokrat obrestovalo: kadar je znala misliti po svoje, kadar je znala iti v svojo smer, kadar je znala tudi oditi, predvsem pa izvirnost pomeni, da znaš in zaupaš v lastne sposobnosti. In prav zaradi tega se bo Slovenija znala spopasti tudi s situacijo, v kateri se je znašla. Samo dejstvo, da nas bo v koaliciji več, da smo različni, da razmišljamo različno, je zame bistven obet tega, da bo razmislek tehtnejši, da bodo odločitve preudarnejše in da bo ukrepanje učinkovito. Mi, <PARTY> bomo v tej zgodbi vedno skrbeli za to, da bodo človekove pravice nedotakljive, da bo pravna država ključ zaupanja v skupnost in da bo enakopravnost prav vseh pogoj za uresničevanje osebnih priložnosti in skupnih u
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik, prav lep pozdrav vsem skupaj. Poslanci Slovenske demokratske stranke omenjenega zakona ne bomo odprli vsaj s tem, da prenesemo vse kupnine od prodaje premoženja, ki jih bomo iztržili v naslednjem času, na slovensko banko. S tem ne bomo tega problema bistveno rešili in tudi s tem ne, da prepovemo kakršno koli razpolaganje s tem premoženjem. Seveda tudi zakon ni primerno pripravljen, da bi urejal problematiko, katere mogoče intenca je pa drugje, da bi na nek način poskusili bolj racionalno gospodariti z državnim premoženjem. Pa bi mogoče šel še malo stran od tega trenutnega predloga zakona. Mi smo z Zakonom o lastninjenju, tam je izvirni greh vseh teh dogodkov, ki jih imamo, o katerih radi veliko govorimo, dajemo krivdo drug na drugega, prej smo imeli vsi skupno splošno premoženje, ki smo ga v obliki certifikatov razdelili. Razdelil smo seveda to in ustanovili društvo Kad in Sod. Eno naj bi poskrbelo, da bi oplemenitilo premoženje za namene pokojninske blagajne, SOD pa seveda za namene odškodnin, ki je bil povezan z drugim zakonom. Seveda smo tudi en del certifikatov lahko državljani vložili v tako imenovane pide, ki naj bi bili tudi na nek način zametek tistih, ki bodo skrbeli za investicije in razvoj našega gospodarstva, vendar ne na takšen način, kot so se potem obnašali. Predvsem to je bil začetek tega procesa, potem pa smo odprli lov na to premoženje. Skromni preprosti ljudje so hitro prodali svoje certifikate, največkrat za zelo nizko ceno. Verjetno bi bilo v tem zakonu pravilno in prav, da bi nepoučene ljudi vsaj poučili oziroma bi jim na nek način v zakonu sprejeli nek moratorij na prodajo teh certifikatov, ker s tem bi se verjetno izognili mnogim tem stvarem, ki so se pojavile kasneje. Celo rekli smo, da to je pač nek nepomemben papir. In tako se je zgodilo, da nekateri so dejansko te papirje tudi poklonili oziroma prodali za majhen del. Potem smo v nadaljevanju se poiskali v tem lovu na denar, na lastninske deleže. Tu
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, predsedujoči! V tem trenutku poteka razprava o posameznih amandmajih. K omenjenemu podprogramu imamo 54 amandmajev, mi pa že nekaj časa, gospod predsedujoči, in vi to dopuščate, ocenjujem pa, da to ni prav, poslušamo o načelnosti, o poštenju in podobne stvari. Ja, kakšno poštenje! Če imamo 50 amandmajev, polovica, pod katerimi so podpisani vladajoči poslanci, je sprejetih, pod tisto polovico, kjer niso podpisani vladajoči poslanci, ni sprejetih. In potem pride nekdo in govori o tem, koliko je tu vse poštenja in da je to čisto slučajno, da se popolnoma pokriva. Moj proceduralni predlog, gospod predsedujoči, je samo to, da se držimo vsebine 24 amandmajev, ki so v tem trenutku v razpravi, in da vsak poslanec, ki spregovori, pove tudi, o katerem amandmaju govori. Hvala lepa.
Hvala za besedo. Seveda bom sama podprla Vlado. Že ves teden s strani opozicije poslušamo, kako jim želi sam predsednik Vlade Janez Janša odvzeti vlogo kritične opozicije. Seveda je to smešno in ne drži. Nič ni namreč narobe s tem, da opozicija gleda Vladi pod prste in je do nje kritična. Je pa resen problem takrat, ko ta ista opozicija naroča zlonamerno kritiko Vlade pri institucijah civilne družbe. In te civilne družbe gredo v tem celo tako daleč, da blatijo lastno državo v tujini. In vse to samo z enim namenom - da se po eni strani diskreditira to Vlado, po drugi strani pa zato, da se ohranjajo neke lepe podobe tistih najvišjih predstavnikov iz vrst opozicije, da tako ostanejo neomadeževani, lepi in v soju kamer tudi vedno pripravljeni za konsenz, vendar žal samo v besedah, ne pa tudi v dejanjih. Če bi Vlada Janeza Janše danes imela takšno podporo s strani medijev, s strani civilnih družb, s strani sindikatov, kot jo ima danes opozicija na čelu s Socialnimi demokrati, potem bi bila sedanja Vlada glede na svoje uspehe zagotovo kovana v zvezde, v to sem prepričana. Moj glas za Vlado Janeza Janše danes pomeni hkrati tudi glas proti nestrpni politiki Socialnih demokratov. To so že večkrat dokazali s tem, ko ne spoštujejo človekovih pravic, čeprav skušajo dokazati nasprotno; poznamo primere, zadnji je recimo Lukšič. Moj glas za Vlado Janeza Janše je hkrati tudi glas proti tistim, ki Slovenijo blatijo v tujini in s tem kažejo samo na to, da jim za dosego lastnih političnih ciljev ni nič sveto ter da jim je figo mar za ugled države v tujini. Vlado bom podprla tudi zaradi tega, ker Janez Janša od vseh svojih političnih začetkov gradi na dejanjih, in dejanja so tista, ki štejejo, in ne zgolj všečne besede
Hvala lepa, podpredsednica, za besedo. Podal bom postopkovni predlog, spoštovana predsedujoča, in prosim, da ga jemljete z vso resnostjo. Prosil bi vas, da tudi prenesete to pobudo na Kolegij predsednika. Nikdar tako kot v tem mandatu, nikdar tako kot v tem mandatu, še posebej iz Poslanske skupine <PARTY>, nismo bili deležni pojava tako imenovanih pojavljanj sličic in fotografij. Parlament izhaja iz besede parlare, to je latinska oziroma italijanska beseda, kjer naj bi retorično sposobni komunicirali in razpravljali. To, kar počne stranka <PARTY>, je dejansko za časom; namreč, če želijo ob vsakih razpravah – in to oni počno praktično iz seje v sejo – nam karkoli strokovnega gradiva pokazati, naj to storijo vsaj na moderen, tehnološki način, da vsaj kaj vidimo, tako mi kot slovenska javnost. To, kar počnejo, izkazuje samo retorično nemoč ali pa nesposobnost se verbalno spopasti z nasprotno mislečimi. V bistvu je to fenomen, ki ga prej nismo poznali. In to počnejo nenehno tako minister kot poslanke in poslanci. Moj postopkovni predlog je: prvič, ali se to ukine in se prepove, drugič, ali se Državni zbor in Poslanska skupina <PARTY> modernizira z nabavo ipadov ali pa mogoče celo uporabi displeje, ki so tukaj vsem nam vidni, in poskušajo nam njihove slike − govorim o momentu, ki ga prikazujejo, velikokrat nasilje pokažejo −, pokazati na način, da bomo vsaj videli, o čem govorijo. Še en nasvet. Prosim, uporabite vsaj videoposnetke, kajti iz posamezne fotografije je dokazano iz zgodovine, da so možne manipulacije. Torej resnično jemljite ta predlog, kajti ta parlament, »parlare«, se je prelevil v »fotoment« ali ne vem, kako bi to preimenoval. Mislim, da to niža nivo razprave in ugleda Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Sam zakon bom sam osebno, in tudi <PARTY>, podprl, čeprav je po mojem mnenju zopet eden od vrste gasilskih zakonov, če se tako izrazim. Imam občutek, da Vlada predolgo rabi, da ugotovi, kaj v naši družbi ne štima. Zdaj, ko so si, da ne bom rekel, vsi menedžerji, številni, nepošteni menedžerji nagrabili premoženje podjetij, zdaj prihaja ta zakon, ko je že praktično prepozno, ampak bolje zdaj kot nikoli. Amandma k 13. členu. Ne vidim razloga, zakaj ga ne bi soglasno sprejeli. Dikcija člena, kot ga predlaga <PARTY>, se mi zdi smiselna, da se smiselno uporablja ta zakon tudi za upravitelje v postopkih zaradi insolventnosti in prisilne likvidacije, se pravi, po domače, za stečajne upravitelje, ter za člane uprave Slovenske razvojne banke. Kajti, ne vidim razloga, zakaj ne bi veljal ta zakon oziroma to dopolnilo zakona tudi za stečajne upravitelji. Vsi mi, poslanci, prihajamo iz določenih lokalnih območij. Vsi mi v tistih posameznih lokalnih območjih dobro poznamo situacijo, bolje jo jaz poznam v Murski Soboti, recimo, v Prekmurju, kot jo pozna nekdo iz Primorske. In vsi mi poznamo vse tiste stečajne upravitelje, bom grobo rekel, katerim ljudstvo reče že kar hijene. To so ljudje, ki prihajajo na pogorišče podjetij in poberejo še tisto zadnje, kar je ostalo. Poberejo premoženje, ki je dejansko, ne po krivdi delavcev, propadlo, ampak v večini primerov po krivdi nesposobnih menedžerjev. Se pravi, služijo lepe denarce na pogorišču podjetij in ob bolečini vseh tistih delavcev, ki izgubijo službo in za katere potem kvečjemu samo socialno ministrstvo skrbi. Upravitelji v postopkih zaradi insolventnosti oziroma stečajni upravitelji, da se tako po domače izrazim, prejemajo dejansko, v preteklosti smo to ugotovili, nenormalno visoke zneske. Ti gredo v stotine tisoče evrov. Ne vidim razloga, zakaj ne bi obdavčili takšne prihodke oziroma jaz celo mislim, da bi jih bilo treba preprečiti. Tu bi moral obstajati nek nadzor nad takšnim grabežem in poh
Hvala lepa. Spoštovani predsednik! Seveda ne bomo podprli zakona, amandma pa je smiselno podpreti. Kajti, če gledamo samo dejstvo, da trajni mandat omogoča v bistvu brezskrbno delo sodnikom, brez kakršnekoli odgovornosti, da nobeden od sodnikov dandanes še ni odgovarjal za nekvalitetno delo, pa so se že usuli iz omar številni fascikli nerešenih zadev, in danes boste tem gospodom povečali plače - oziroma ministrica trdi, da ne bo obremenila proračuna, ker bo nekaj sodnikov po naravni fluktuaciji odšlo v penzijo, ampak to ni rešitev. Jutri ji boste pa dajali dodatek na enormno količino dela! Zakaj ne zmanjšate plače tistim direktorjem, ki so pod vašim okriljem? To sem vas prej spraševal, pa niste odgovorili. Slovenske železnice, elektrogospodarstvo, javni zavodi, Telekom Tudi sodniki imajo večje plače kot vaš premier! Potem zdravniki, da ne govorim o direktorjih bank in drugih. Pa ne samo plače, imajo tudi dodatke k plači, imajo zlate kartice, imajo ugodnosti s službenimi avtomobili in druge ugodnosti, ki jih uživajo. Tam najdite denar, ki je potreben za plače sodnikov. Ne to valiti na ramena davkoplačevalcev. In še nekaj bi red povedal. Sojenje v razumnem roku. To je dejansko zakonska pravica za "vip ložo", za tiste, ki imajo zveze in poznanstva. Za normalnega smrtnika - temu ni tako. Rad bi videl štiri ure razprave v Državnem zboru za tiste bolnike, ki še imajo upanje, gospodarske bolnike, ki imajo upanje na ozdravitev. Govorim o Muri, govorim o Mipu, govorim o podjetjih, ki še upajo, da jih bo država rešila. Mnoge smo že pokopali, pogreb je že bil. Govorim za Drogo, Kolinsko, govorim za številna podjetja, ki so nosila ime Slovenije po svetu, pa država ni imela tu toliko posluha, da bi imeli štiri ure razprave za delavce v Državnem zboru, kot smo jo imeli danes za sodnike. To je sramota! Ljudje, ki nimajo pravice dobiti plače, vas ne bodo razumeli, zagotovo ne s tako potezo.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani gospod minister, spoštovani gospod general s sodelavci. Mislim, da je danes vsakemu izmed nas jasno, kdor je to razpravo poslušal, da namen današnje izredne seje niti najmanj ni v cilju raziskati neke nepravilnosti pri sami pogodbi o nakupu teh oklepnikov, kajti vsa dejstva, vse te razprave v preteklih mesecih so povsem jasno, povsem jasno, ponavljam, pokazale, da tako transparentne dobave, kot je bila ta, v zgodovini Slovenije očitno še ni bilo. Verjamem, gospod Anderlič, da ne poznam toliko kot vi in tudi nisem bil v take umazane igre vpleten, kot ste bili verjetno vi, zato prosim, da me pustite, da bom svojo misel tudi dokončal. Ne želim dokazovati. Kot sem omenil, je bil namen te današnje seje pa tudi številnih novinarskih konferenc pa tudi številnih odborov ne za obrambo, ampak za ofenzivo - očitno je gospod Anderlič predsednik Odbora za ofenzivo, kajti s takim načinom vnaša v naš prostor po nepotrebnem zmedo in pa tudi nezaupanje - predvsem v tem, da bi se v javnost plasirala neka trditev, da je z našo vojsko, z našo obrambo nekaj hudo narobe. Da je temu tako, se lahko obrnemo samo nekaj mesecev nazaj, ko smo sprejemali proračun, kjer so bili vsi amandmaji namenoma vloženi na način, da bi se sredstva črpalo iz tistih postavk, ki so bila namenjena za obrambo, in če se prav spomnim, je bilo vseh sredstev samo še za 3 mesece delovanja te naše Slovenske vojske. Tukaj lahko vidimo, kakšen je bil namen ali pa je namen opozicije do naše Slovenske vojske. Jaz sam verjamem, da to tudi slovenske državljanke in državljani vemo, da bo obramba in pa Slovenska vojska nekaj, kar vsi potrebujemo, vendar se žal tega zavedamo šele takrat, ko so ogrožena naša življenja, življenja naših otrok in naših najbližjih. V takih primerih pa varnost nima cene. Pripravljeno smo za to vse dati, karkoli imamo. Hvala bogu, da je bila Slovenija šele oziroma pred 15-imi leti v položaju, ko smo Slovensko vojsko oziroma takratno Teritorialno obramb
Hvala, podpredsednica, za besedo. Lep pozdrav! Zakaj ta preiskovalna komisija? Zakaj ta akt? Lahko vemo, da gre tukaj za Krpan proti Patrii, vendar s tem nimamo težav. Predlog, zahteva za ustanovitev te komisije je popolnoma legitimna, korektna. <PARTY> podpira takšno komisijo in bo v njej tudi konstruktivno sodelovala v želji, da se bo potem izkazalo, da je bila ustanovitev te komisije mišljena korektno in dobronamerno. <PARTY> je tudi za to, da se odprejo vsi arhivi, ki govorijo o orožarskih poslih v tej državi. Občutek imamo, da vse tuje tajne službe vedo, kaj v teh arhivih je, le v Sloveniji tega ne vemo. Dokler tega ne bomo vedeli, mislim, da bodo vse te zgodbe krožile, vse te zgodbe ne bodo dobile epiloga. Če bo prišel predlog, da se dostop do teh arhivov odpre, bo <PARTY> takšen zakon tudi podprla, kar pa se tiče ustanovitve te komisije, je dejstvo, da preiskovalna komisija bo ustanovljena, in <PARTY> napoveduje aktivno vlogo v tej preiskovalni komisiji. Hvala lepa.