EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala lepa za besedo. Jaz danes ne bom izgubljala toliko besed, kot sem jih včeraj, kajti gre praktično za identičen amandma, s tem da amandma v Proračunu za leto 2008 nosi nov podprogram. Ta podprogram pa je Urad zagovornika otrokovih pravic. Gre torej za tisti instrument oziroma akterja, h kateremu se je zavezala tudi Vlada Republike Slovenije oziroma koalicijske partnerice v tako imenovani koalicijski pogodbi. Ne nazadnje, s pisno poslansko pobudo, ki sem jo na Vlado Republike Slovenije naslovila 2. oktobra 2006, dejansko sem želela Vlado spodbuditi, da bi sama v okviru proračuna postavila postavko in zagotovila sredstva za delovanje Urada zagovornikov otrok. Do tega žal ni prišlo, zato sem seveda pripravila in vložila amandma. Dobila pa sem odgovor včeraj in zato apeliram seveda v tem trenutku na ministra in vse ostale prisotne v tem parlamentu, kajti včeraj niti ni bilo časa, da bi predstavila dejstva iz odgovora na moje poslansko pobudo, ki seveda govorijo v prid temu, da podpremo ta amandma. "Vlada Republike Slovenije z veseljem sprejema dejstvo, da tudi poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke podpira okrepljeno vlogo državnih organov z vidika zagovorništva otrok in varstva njihovih pravic, kar je eden od ciljev te Vlade na področju družinske politike. Vzpostavitev posebnega varuha za otroke je bila predvidena že v Resoluciji o temeljih oblikovanja družinske politike v Republiki Sloveniji, saj ima zaščita otroka in njegovih pravic prednostno mesto v zastavljeni družinski politiki. Mednarodna skupnost je spoznanje, da otroci potrebujejo poseben kodeks za zaščito svojih pravic in posebne mehanizme njihovega varovanja, vgradila v razvoj in sprejetje Konvencije Združenih narodov o otrokovih pravicah, ki v Republiki Sloveniji na podlagi Akta o notifikaciji nasledstva velja od 17. junija 1992. Mednarodnopravna osnova za varovanje otrokovih pravic je 4. člen te konvencije, ki določa, da morajo države podpisnice sprejeti potrebne ukrepe za implementacijo oziro
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni gospod Anderlič, ker me pozdravljate! Spoštovani! Jaz vem, da bi bile vse težave odpravljene, če bi leta 1990 ali 1991 prizadevni delavci Udbe pospravili arhive 100-procentno, ne samo 95-procentno ali pa nemara 110-procentno, potem ne bi imeli več težav. Tako pa je teh 5 % ostalo in ne moremo vedeti, kaj vse škodljivega za sedanjo oblast se lahko v njih skriva, kajti arhivi so nekaj zelo kompliciranega. Ni v vsaki mapi tisto, kar piše, pač pa je v neki mapi, neki tretji mapi, lahko nekaj izjemno neprijetnega. In zato jih je treba zapirati. Če imamo oblast in če imamo končno dediče tiste oblasti, ki je ustanovila Udbo, potem je pametno, da se to dokončno zapre. Bodisi zato, da se dokončno uniči, bodisi zato, da se dokončno pospravi ali tudi falsificira. In to je problem, to je velikanski moralni problem. In to je tak velikanski problem, da mislimo, da je to lahko samo prvorazredni referendum, če do tega pride, nikakor pa ne kaj drugega. Zakaj? Zakaj danes govorimo o referendumih, kakor da bi bilo to nekaj slabega, škodljivega, celo bolezenskega, pravite, da je epidemija, in tako naprej. Ali se ne bi raje vprašali, kaj je s to vlado, da nam pripravlja take zakone, da so štirje različni predlagatelji v kratkem predlagali štiri referendume. Kaj je to, da vsaka vladna zadeva, ki pride v Državni zbor, dobi svoj referendum, bodisi od civilne družbe, bodisi od strank tukaj, bodisi od strank koalicije, spoštovani, itn. Očitno gre za krizo zakonodaje, za krizo Vlade, in ne za krizo referenduma kot takega. Referendum je vendarle končni tisti poseg nas brezmočnih, ki lahko zberemo 33 podpisov, če ne moremo prepričati vladne večine, da bi kakšen zakon smiselno popravila. In zdaj k temi. Udba. Udba ni bila kakšna prijazna organizacija, ki je branila državo pred tujimi sovražniki. Udba je branila državo pred notranjimi ideološkimi sovražniki. To je počela od nekdaj, bila je udarna pest revolucije, ki je še trajala po vojni, in partije, in bila je najh
Spoštovana gospa predsedujoča, gospe in gospodje poslanci, gospod minister! Mislim, da ni nenavadno, da prav danes namenjamo toliko pozornosti temu členu. Če bi govorili o tem pred tremi ali petimi leti, bi verjetno na veliko lažji način sprejeli dikcijo ali pa sprejeli odločitev o tem, na kakšen način poravnati vlaganja v razvoj telekomunikacij v Sloveniji. Moram povedati, da imam pri tem radikalno stališče: sam sem proti kakršnim koli povračilom. Sam sem proti povračilom zaradi tega, ker smo v toliko in tolikih letih vlagali ne samo v telekomunikacije, vlagali smo v vrtce, vlagali smo v šole, vlagali smo v stanovanja. Sam recimo, sem še vedno podnajemnik, čeprav sem toliko let plačeval za stanovanjski sklad in nisem od tega dobil stanovanja ali pa nisem od tega želel dobiti stanovanje. Govorim o tem, da je danes na področju telekomunikacij popolnoma nasprotna situacija, kot je bila pred toliko in toliko leti. Danes se na področju telekomunikacij srečujemo s situacijo, ki jo lahko ponazorim z dvema člankoma. Prvi je bil v ponedeljek v Financial Times-u, kjer piše o 51 bilijonski izgubi znotraj sfere, tako imenovane e-ekonomije, ki govori o tem, da je e-ekonomija pravzaprav pojem preteklosti, zato ker ekonomija realnosti je ekonomija danes ne more več kupovati tistega, kar tako imenovana e-ekonomija ponuja. In drugo, tisto, kar je bilo, mislim da pred dvema dnevoma v Delu, zakaj je Yahoo prišel v tako veliko izgubo oziroma, kaj je povzročilo tisto, da je balon, ki ga je tvorila skupina Yahoo, počil. Govorim o tem, da se danes telekomunikacije tudi pri nas srečujejo s povsem novimi izzivi. Govorim o tem, da, če je pred leti, ko si prišel s predlogi za telekomunikacijske odzive, da so bankirji odpirali na debelo trezorje svojih blagajn, da je danes situacija popolnoma drugačna. Ko danes prideš k bankirju z idejo o telekomunikacijah, se prime za svojo lastno denarnico in jo drži, dokler ne izgineš. Govorim o tem, da je danes, če želimo razvijati telekomunikacije, in te
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini <PARTY> bomo podprli predlog novele zakona o pomilostitvi. Poleg zastaranja je tudi pomilostitev razlog za ugasnitev kazni. S pomilostitvijo se lahko obsojencu popolnoma ali deloma odpusti kazenski pregon, ali popolnoma ali deloma odpusti izvršitev kazni, izrečena kazen se lahko spremeni v milejšo ali v pogojno obsodbo ali izbriše obsodba. Pomilostitev pomeni akt milosti in se nanaša na že izrečene sodbe. Sodna odločba, s katero je bila kazen izrečena, ostane pritem nespremenjena. Pomilostitev za kazniva dejanja daje predsednik republike in je izraz volje najvišjih državnih organov, da se obsojencu kazen deloma ali v celoti odpusti. Da lahko razpravljamo o pomilostitvi, se moramo povrniti nekoliko nazaj v zgodovino in razkriti njene korenine. V srednjem veku je med obeležji suverenosti kot najvišje absolutne in trajne oblasti najti tudi naslednjo značilnost. Suvereno zajema tudi izključno možnost imenovanja častnikov, dajanja pomilostitev in razpisovanja davkov. Kot nosilec suverenosti je akte pomilostitve razglašal monarh, ki je ob enem izvrševal tudi sodno oblast. V tistem času je bila suverenost poimenovana predvsem kot dejanje politične modrosti ali pa milosti monarha, kot sodnika. Kljub temu pa pomilostitev tudi v današnjih časih ostaja institut kazenskega prava, vendar ne kot akt milosti monarha, temveč je prevzela pomilostitev vlogo korektiva izrečenih kazenskih sankcij. Institut pomilostitev omogoča popravek morebitne strogosti zakona. Pomilostitev lahko odigra tudi korekcijo nepravične sodne odločbe, če je bila na primer kazen previsoka. Poleg tega je lahko pomilostitev spodbuda za obsojenca, ki je na prestajanju kazni, da se bo v prihodnje obnašal v skladu z družbenimi normami. Sami v poslanski skupini <PARTY> ne nasprotujemo institutu pomilostitve, čeprav menimo, da je nekoliko zastarel institut. Opozarjamo pa na možnost spregleda različnih okoliščin in dejstev v posameznih
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani, spoštovane! Velika ambicija, ki smo si jo vladne stranke pravzaprav zadale že na začetku mandata in se je strokovno imenovala odprava birokratskih ovir, bolj prijazna državna uprava, ne samo v odnosu državnih uradnih organov do ljudi, ampak tudi v odnosu uradnih organov lokalnih skupnosti in pri izvajalcih javnih pooblastil, je bil ambiciozen cilj. Veliko veselje, ki smo ga, mislim, da že v letu 2002 delili poslanke in poslanci vladne koalicije, ko smo ravno ta predpis, zakon o splošnem upravnem postopku spreminjali in dopolnjevali tudi v delu, kjer smo imeli ambicijo, da uradni organi, torej državni organi, organi lokalnih skupnosti, nosilci javnih pooblastil za dokazovanje dejstev ne bodo več pošiljali ljudi od okenca do okenca, ampak bodo, ker to lahko bistveno ceneje in bolj racionalno pridobijo, tepodatke opravili sami. Žal s to spremembo v določenem delu lahko vidimo, da nam ambicija takrat ni uspela. Določbe 67. člena se ponovno spreminjajo in uradnik sam pridobiva ponovno za potrebe ugotavljanja dejanskega stanja stranke osebne podatke iz uradnih evidenc, s tem, da zdaj odpravljamo tisto oviro, ki je onemogočala uradnikom, da bi to počeli. In šele leta 2004 torej vzpostavljamo zakonsko podlago za pridobivanje osebnih podatkov v smislu določil zakona, ki ureja varstvo osebnih podatkov, torej ne glede na to, ali posebni materialni zakoni za posamezne vrste upravnih postopkov vsebujejo takšno podlago. Zakaj tako pišemo? Ker smo zelo hitro ugotovili, da ambiciozna sprememba ni dosegla svojega cilja, ker posamezni materialni predpisi niso dajali podlage in so v imenu varstva osebnih podatkov tisti, ki so zbirali uradne podatke, le-teh niso posredovali. In res škoda, da je šele zdaj prišlo do tega premika. Prinaša pa seveda zakon nekaj novosti, ki sledijo pridobitvam časa, v katerem živimo. To je informacijske tehnologije. Gre za izboljšanje dostopnosti do informacij in izboljšanje dostopnosti do storitev v smislu omog
Hvala, podpredsednik. Spoštovani minister! Cene energentov že nekaj časa naraščajo v bistvu cene vseh storitev in izdelkov. Res je, da smo, zaradi epidemije bili na rast cen manj pozorni sedaj, ko se vse počasi umirja nas je ta rast udarila kot strela z jasnega. Dejstvo je, da bodo, zaradi podražitve cen energentov posledično vedno rastle cene storitev in izdelkov. Ne bom se veliko spuščal v to, da je pristojni minister še lani septembra razlagal, da podražitev cen energentov ne bodo vplivale na ostale cene. Prav tako ne mislim razglabljati, da je Vlada spisala zakon pred volitvami. Ljudje so na hladnem, potrebujejo pomoč in prav tako tudi podjetja in nenazadnje tudi kmetje. 150 evrov, ki jih bo država namenila ljudem ni veliko a bo marsikomu pomagalo, da bo lažje zadihal. Vsekakor se strinjam, da ga vsi prejemniki ne potrebujejo, ker zaslužijo čisto dovolj. Mi je pa sila nenavadno, da se nihče ni vpiknil v šesti odstavek 2. člena, kjer piše, da se ta prejeti dodatek ne šteje v dohodek pri uveljavljanju pravic iz javnih sredstev razen pri izredni socialni pomoči. Ne vem, če veste, ampak s pomočjo izredne socialne pomoči se je v teh težkih mesecih pomagal marsikdo pa ne govorimo o lenuhih, ki izkoriščajo socialne transferje, ampak tudi ljudje, ki imajo službe, ljudje, ki so vam zjutraj postregli kavo vam v trgovini zaračunali kupljeno blago. Namreč, na ta način so si lahko kupili drva, olje za gretje ali si plačali položnice. Pogoj za izredno socialno pomoč ni, da si prejemnik denarne socialne pomoči, ampak da je tvoj mesečni dohodek tako nizek, da ti ne omogoča normalnega življenja. V to skupino spada velik del upokojencev, delavcev, ki dela za malo več kot minimalno plačo. Torej bodo sedaj, zaradi 150 evrov ostali brez možnosti, da dobijo okoli 600 evrov izredne socialne pomoči. Menim, da je to bistvene pomembneje, kot to, da bodo solidarnostni dodatek dobili tudi nekateri ministri. 150 evrov in začasna oprostitev plačila prispevka za zagotavljanje podpore proizvod
Hvala za besedo. Menim, da je vprašljivo v okviru nujnega postopka sprejemanje novega energetskega zakona. se seveda odločati o tako pomembnem vprašanju, do katere Ja, gospod predsedujoči, jaz vas ne razumem, zakaj Ne, ne, ne, jaz, če mi dovolite, bom razpravljal o amandmaju k 78. členu. Ta amandma govori predvsem o tem, do katere mere bo država šla v privatizacijo sistema. In ta amandma je dejansko čisto nov amandma, ki je izvzet iz koncepta tega zakona. Se pravi, odpira zelo pomembno vprašanje, do kam bo spustila država zasebni sektor na področju energetike, na tem ključnem področju. In to v paketu evropske zakonodaje. Menim, da je za to vprašanje in za to odločitev pa potrebno verjetno si vzeti nekaj več časa, da se dejansko odgovorno odločidržava, do kam bo spustila zasebni kapital na področju energetike. In to pa najbrž ni naloga tega tedna, ko dejansko je osnovni namen tega državnega zbora, da uskladi zakonodajo s pravnim redom Evropske unije na tistih segmentih, kjer ga moramo. In po moji oceni bi bilo najbolj primerno, če bi seveda ta amandma bil umaknjen oziroma če bi ga predlagatelji umaknili in da bi si vezli še nekaj časa za temeljito razpravo o tem, kakšen je tukaj res nacionalni interes, do kam bo država spustila zasebni kapital inv katerem času. Zato menim, da bi bilo najbolj smiselno, da ne bi glasovali o tem amandmaju v tem trenutku. Hvala lepa.
Gospa podpredsednica, najlepša hvala za besedo. Spoštovani predstavnici Ministrstva za finance, spoštovane poslanke in poslanci in vsi, ki nas spremljate, en lep dober dan! Pred nami je zagotovo pomemben zakon, zato mi dovolite, da uvodoma vendarle tudi glede na to, kar smo v zadnjih nekaj urah slišali, naredim eno vzporednico z zakoni, ki smo jih v tem hramu demokracije v dobrem letu, v dobrem zadnjem letu sprejemali. Tukaj se bom neposredno navezal na številne protikoronapakete, do katerih ste bili v levi opoziciji prav tako skeptični, niste jih podpirali, nekateri ste celo glasovali proti, ampak jih je ta vlada, ta vladna koalicija sprejela in ti ukrepi so pomagali ljudem, so pomagali slovenskemu gospodarstvu in še vedno učinkujejo. O tem pričajo konkretne številke, številke mednarodnih institucij. Izpostavil bi, da bo imela Slovenija v letošnjem letu eno izmed višjih gospodarskih rasti v Evropski uniji, po zadnjih podatkih kar 5,7 % v bruto domačem proizvodu, in da imamo eno nižjih brezposelnosti v Evropski uniji. To sta zelo zgovorna podatka in to sta tudi podatka, ki sta odraz uspešnih ukrepov in njihovega delovanja. Prek 300 tisoč delovnih mest se je ohranilo s temi ukrepi in omogočilo, da je slovensko gospodarstvo vendarle obstalo, da je tudi v tem času težkih razmer, v času koronakrize, epidemije delovalo, obstalo, ohranilo delovna mesta in ohranilo nek potencial in temelj za izhod iz krize in nadaljnji razvoj. To je tisto, česar se Vlada Republike Slovenije pod vodstvom Janeza Janše zelo jasno zaveda – da je država dolžna vzpostaviti pogoje za ustvarjalno in k razvoju usmerjeno gospodarstvo. K temu seveda stremijo tudi ukrepi in zakoni, ki jih ta vlada predlaga. Eden izmed takšnih zakonov je tudi zakon, ki ga danes obravnavamo, zato mi dovolite, da v nadaljevanju povem nekaj poudarkov, kaj vse ta zakon prinaša. Poleg enostavnejšega in ugodnejšega poslovnega okolja, ki se bo med drugim doseglo tudi z olajšavo za zaposlovanje oseb s poklici v primanjkljaju v
Hvala za besedo. Spoštovani minister, spoštovani vsi prisotni! V koalicijskem sporazumu smo se koalicijski partnerji zavzeli med drugim tudi za ureditev vdovskih pokojnin. Ureditev po moji presoji ne pomeni zgolj dviga odmernega odstotka, temveč tako sistemsko ureditev, ki bo ovdovelim omogočala dostojno življenje po smrti zakonca oziroma partnerja. Po trenutni ureditvi pripada vdovska pokojnina tistemu, ki je ob smrti zavarovanca oziroma uživalca pravic dopolnil 58 let, sicer je še prehodno obdobje in letos je dovolj 57 let, določeni pa so še pogoji, ki jih mora oseba izpolnjevati, da lahko postane prejemnik vdovske pokojnine prej, na primer, da je bil prosilec vdovske pokojnine popolnoma nezmožen za delo do smrti oziroma eno leto po smrti ali da ima otroke, ki jim pripada pravica do družinske pokojnine po umrlem. Nekoliko drugače pa je pri uveljavljanju pravice do dela vdovske pokojnine. Tisti, ki imajo pravico do predčasne starostne in invalidske pokojnine, se jim, če izpolnjujejo pogoje in je to za njih ugodneje, lahko poleg lastne izplača tudi 15 % vdovske pokojnine. Višina dela vdovske pokojnine pa ne sme presegati 11,7 % najnižje pokojninske osnove in to znaša le 104,70 evra. Spoštovani minister, moj namen seveda ni vas podučevati, kakšen sistem vdovskih pokojnin imamo. Upokojencev je v Sloveniji več kot 600 tisoč, številka narašča in s tem tudi problem nizkih pokojnin ter revščine med starejšimi. Bistvo mojega vprašanja je izpostaviti neživljenjskost ureditve vdovskih pokojnin v smislu pogojev za upravičenost in v smislu nizkega zneska, s katerim uživalci vdovskih pokojnin komaj preživijo. Zato vas sprašujem: Kdaj in na kakšen način predvidevate preurediti sistem vdovskih pokojnin? S katerimi pomanjkljivostmi trenutne ureditve ste seznanjeni? Ali menite, da bi bila ena od možnih sprememb ureditve vdovskih pokojnin tudi dvig odmernega odstotka? Ali imate namen dvigniti del vdovskih pokojnin, ki zdaj znaša le 15 % vdovske pokojnine, pred leti pa je že bil 25 %
Hvala, gospod predsednik, za besedo. 102. člen je koristen, saj govori o tem, da staršem otrok, ki so v bolnišnicah, se omogoči, da so skupaj z njimi do vključno 14. leta starosti. Smo pa vse, spoštovane poslanke in poslanci, 18. novembra dobili poziv društva Mavrica, ki se posebej ukvarja z otroki s posebnimi potrebami, ki potrebujejo 24-urno nego in oskrbo. Dobili smo njihovo prošnjo, da urejamo stvari takole. Sedaj dovolite, da tole preberem: »Nujno pa je treba urediti tudi način financiranja sobivanja staršev hudo bolnih otrok, ki potrebujejo 24-urno nego in oskrbo in so starejši od 15 let. Otroci s posebnimi potrebami s težkimi gibalnimi, duševnimi omejitvami, z redkimi boleznimi, dolgotrajno bolni otroci ali otroci z dvema ali več različnimi diagnozami, ki v mnogih primerih ne zmorejo govoriti, govorijo slabo, težko komunicirajo, so nesamostojni, za osnovne potrebe v življenju potrebujejo tujo pomoč, in to so po navadi starši tudi v takšnih primerih«. Mi smo kot opozicija pripravili amandma, da se to vključi, torej ti otroci do vključno 18 let, čeprav ta amandma ni idealen. Morali bi v bistvu tudi to omejitev dati navzgor, ampak s tem prvim korakom, spoštovane poslanke in poslanci, naredimo vsaj prvi nujni korak, da pomagamo staršem otrok, ki imajo posebne potrebe in potrebujejo 24-urno oskrbo. Moja prošnja je, da glasujemo za. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo podprla poziv društva Mavrica, ob tem da se zavedamo, da ne rešujemo zadeve v celoti. Pa bom povedal tako, kot predstavniki vlade ves čas govorite, dajmo potem v celoti rešeti to v paketu 7. Hvala za vas čas.
Dober večer, predsedujoči, poslanke in poslanci. V poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlagano spremembo zakona o trajnem prenehanju izkoriščanja uranove rude in preprečevanju posledic rudarjenja v rudniku urana Žirovski vrh podprli. V tem zakonu nekje vidimo tri spremembe, ki jih ta sprememba, ki je pred nami, prinaša. Prva je ta, da bodo naloge radiološkega in meteorološkega monitoringa izvajali delavci sedanjega javnega podjetja Rudnik urana Žirovski vrh, kar bo prav gotovo prispevalo k zmanjševanju stroškov in k racionalizaciji. Druga pomembna stvar, ki jo mi vidimo pri tem zakonu, je možnost, da se likvidira javno podjetje, preden bodo končane vse naloge, ki jih predvideva program zapiranja, če se bo ocenilo, da javno podjetje kot tako ni več potrebno, če se bo število zaposlenih - kar se tudi ugotavlja, da se bo - zmanjšalo in da bo to lahko postal samo režijski obrat v okviru ministrstva za okolje in prostor. V poslanski skupini Nove Slovenije ocenjujemo, da bi ta poteza bila smotrna, da bi prav gotovo tudi s tem racionalizirali določene stroške. Tretja in poglavitna sprememba je seveda v podaljšanju roka za dokončano zaprtje rudnika in trajno sanacija odlagališč rudnika in hidrometeorološke jalovine Jazbec in Boršt, ki se podaljšuje do leta 2010. Vsi vemo, da bi po zdaj veljavnem programu stvar morala biti končana do konca letošnjega leta. Na odboru smo s strani direktorja javnega podjetja rudnika v zapiranju izvedeli, da bo sam rudnik zaprt, ko bo se pravi, da bo samo zaprtje rudnika in objektov končano v roku, se pravi, do konec letošnjega leta, da pa je problem na teh dveh odlagališčih Jazbec in Boršt, kjer bo potrebno pripraviti nove projekte, nove programe, da se bo stvar lahko sanirala. Nam se sicer postavilo vprašanje, ali so kje kakšni vzroki tudi, da ta sanacija ni bila tudi na teh dveh odlagališčih že pričeta oziroma da se še ne izvaja uspešno in če je morda mogoče tu možno najti tudi kakšnega krivca. V poslanski skupini se nam postavlja tudi
Glede na to, da prihajam iz Krškega, kjer je poleg nuklearne tudi spidvej, lahko rečem, da tečem zadnji, četrti krog, tako kakor je bilo rečeno nocoj. In v tem četrtem krogu vam podam osnovne konture Zakona o promociji kmetijskih in živilskih proizvodov. S Predlogom zakona o spremembah Zakona o promociji kmetijskih in živilskih proizvodov se na novo ureja opravljanje strokovnih nalog, določenih v 27. členu veljavnega zakona. Ministrstvo za kmetijstvo in okolje predvideva, da bo na način, kot ga predpisuje v noveli zakona, lažje operativno izpeljal izvedbo zakona. Spremembe zakona določajo, da strokovne naloge iz 27. člena zakona izvaja Ministrstvo za kmetijstvo in okolje. Ministrstvo pa lahko posamezne strokovne naloge iz prvega odstavka 27. člena zakona izvede tudi s pomočjo zunanjega izvajalca, ki bo izbran na podlagi predpisov, ki urejajo javna naročila. Taka rešitev nadomešča veljavno, ki je predvidevala, da se izvajalca celega paketa strokovnih nalog iz 27.a člena za obdobje 6 let izbere na javnem razpisu. Glede na to, da se izvajanje strokovnih nalog iz 27. člena Zakona prenese na ministrstvo, pa posledično nekaterih strokovnih nalog ministrstvo ne more izvajati, ker je to v koliziji z ostalimi veljavnimi predpisi z delovnega področja ministrstva. Tako se iz obsega strokovnih nalog po 27. členu zakona črtajo naslednje strokovne naloge: priprava specifikacij iz nacionalne sheme kakovosti in prostovoljne označbe ter razvoj in tržno upravljanje pridobljenih označb za nacionalne sheme kakovosti in prostovoljne označbe. Te naloge bodo prevzela združenja proizvajalcev. Tak postopek je na ministrstvu, neodvisen od zakona, predviden že z obstoječo zakonodajo v Zakonu o kmetijstvu in Pravilniku o postopkih zaščite kmetijskih pridelkov. Glede na spremenjene pristojnosti ministrstva kot izvajalca strokovnih nalog se posledično spreminja tudi vloga Sveta za promocijo kmetijskih in živilskih proizvodov pri pripravi strateškega načrta in izvedbe programa promocije. Svet med