EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Če sem prav razumel, gre torej za tri vprašanja. Naj bi bilo sicer samo eno, ampak v redu. Prvo vprašanje je maloobmejni sporazum s Hrvaško. Maloobmejni sporazum je v fazi uveljavljanja, implementiranja. Potem ko ga je državni zbor ratificiral, sta bili izmenjani noti s Hrvaško in potem je, mislim, prišlo do nekaterih aktivnosti, srečanja med ministrstvi slovenske in hrvaške strani, kjer se dogovarjajo oziroma kjer teče aktivnost za to, da se začne ta sporazum v praksi uporabljati. O tem, kakšni naj bi bili učinki tega sporazuma, je državni zbor bil velikokrat seznanjen, je velikokrat o tem razpravljal. Tako da mislim, da nima smisla, da bi še enkrat ponavljal celotno zgodbo maloobmejnega sporazuma s Hrvaško. Njegova izvedba pa je v teku, torej pričakujemo v kratkem vzpostavitev novega stanja, ki ga predvideva ta sporazum na terenu. Drugo vprašanje, verjetno ste mislili, ko se govori o tem, kakšna je nova meja, na mejni sporazum s Hrvaško, torej sporazum o meji med Slovenijo in Hrvaško. Kot veste, smo ta sporazum dolgo časa pripravljali, se dolgo časa pogajali s Hrvaško, praktično 10 let. Kot veste, smo v juliju letos uspeli priti do dogovora na pogajalski ravni, do osnutka sporazuma, ki sta ga potem obe vladi potrdili, in sporazuma, ki je bil potem tudi parafiran in ki ga je tudi potrdil naš odbor za zunanjo politiko. Na hrvaški strani je prišlo do večjih težav pri sprejemanju tega sporazuma, do precejšnje notranje polarizacije, do velikih kritik sporazuma in pa predvsem hrvaškega premiera, ki je delal na tem sporazumu oziroma je pač vlada sporazum potrdila. Tako, da še vedno čakamo na ustrezne odločitve hrvaške strani in bo potem razvidno, ali bo sporazum podpisan in naprej tudi ratificiran. S slovenske strani ocenjujem, da smo, vsaj kar se vlade tiče, svoje delo opravili, dokončali. Celoten pogajalski proces je končan, tudi v veliki meri do vlade odločitveni proces, ostane še, kot sem dejal, parlamentarna potrditev tega sporazuma in v tem trenutku seveda moramo p
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lepo pozdravljam ministra za kulturo, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Ureditev po do sedaj veljavnem zakonu o RTV Slovenija se je izkazala kot izrazito slaba. Pripeljala je do krize upravljanja, do milijardnih izgub in tudi do slabših programskih vsebin, ki posledično vodijo tudi v slabo konkurenčnost nasproti komercialnim televizijam. Dosedanja ureditev tudi močno odstopa od ureditev, ki so uveljavljene v večini evropskih držav. S predlogom novega zakona se bomo končno približali evropskim standardom in dosegli novinarsko avtonomijo in konec spolitiziranosti medija. Predlog zakona, ki ga danes obravnavamo, je povsem v skladu z normativi Evropske unije, česar pa za sedaj veljavnega ne moremo trditi. Ne glede na upiranje opozicije je nujnost našega vsakdana postal tudi tretji program na Radioteleviziji Slovenija, saj je razen tega, da praktično ni več države v Evropi, ki ne bi imela takšnega ali drugačnega parlamentarnega programa, v razmerah, v katerih so se znašli slovenski mediji, nemogoče drugače zagotoviti državljanom objektivno obveščenost o političnih dogodkih. Smešno pa je, da se prav tisti, ki bi morali vztrajati v tem, da se vpelje prenos sej iz državnega zbora in njegovih matičnih delovnih teles, tega na vse kriplje branijo. Zakaj? To je vendarle največji možen demokratičen pristop, kako posredovati svojo misel in vrednotenje nekega problema širši javnosti. Nehote se mi zato poraja misel, da se bojite, da bi ljudje morda imeli možnost dostopa do neposrednih informacij, in ne samo informacij, selekcioniranih po volji nekega direktorja ali urednika. Mediji, ki se smatrajo za resne hiše, poročajo pretežno o dogodkih, ki po mojem mnenju sodijo v sfero populizma, o stvareh, ki jih obravnavamo, pa ne pokažejo prave slike. Tako se moramo zaenkrat zanesti na, hvala bogu, zdravo pamet državljanov Republike Slovenije. Seveda pa moramo prav tem državljanom zagotoviti oziroma omogočiti, da si bodo prek neposrednega pren
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem. Najprej bi se zahvalil kolegici Dobovšek, da nas je tolikokrat omenila, Pozitivno Slovenijo. Kar se pa dostojanstva tiče – istočasno se zunaj dogaja kraja glasov s strani sindikatov ali pa se je zgodila, mi pa govorimo oziroma ste dosti govorila o samem dostojanstvu. Če to ni razvrednotenje pravic ljudstva, potem se tudi vprašam, kam gremo naprej. Toliko o tem. Okoli holdinga. Spraševal sem se že na začetku prevzema oblasti s strani Janeza Janše in njegovega CK, kaj je bilo dejansko njegovo osnovno vodilo, da prevzemajo oblast na svoj način. Višina osebnega dohodka verjetno ne, ker s tem denarjem ne more odplačevati niti anuitete za relativno visok kredit. Razlog je bil in je plen, ki je še ostal iz prvega mandata, ta zlatnina in srebrnina, teh 13 milijard evrov. Način in sredstvo za dosego cilja – vzor so si vzeli po Madžarski, po prijatelju Orbanu. Takšne holdinge so namreč ustanavljale postsocialistične države 90. let, Madžarska, Slovaška, Češka, ker je bil cilj samo eden – premoženje hitro in brez zapletov privatizirati. Madžarska je tako ostala brez premoženja in analiza je pokazala ogromno korupcije. Da o totalitarizmu Orbana ne izgubljamo besed. Ta isti CK seveda že ima prakso iz svojega prvega mandata. Sporna prodaja Mercatorja leta 2005 v navezi z Bavčarjem in Šrotom. Slovenska industrija jekla, leta 2007 prodana v sumljivih okoliščinah za slabih 105 milijonov evrov – pred tem je bilo vloženo preko 700 milijonov evrov. Splošna plovba, kjer se je govorilo o tako imenovanem primeru vzorčne prodaje. Dejansko to pomeni, kot da damo lisici, da pazi na naše kokoši. V tem primeru je to seveda lisjak. Ker se tukaj ne bodo spremenili, jim ostali, ki ste z njimi v koaliciji, pri tem pridno pomagate, češ koalicijska pogodba nas zavezuje. Ta koalicijska pogodba, ta ljubezenski roman med žensko in štirimi moškimi, ta ljubezen seveda ne more biti iskrena in ne more dolgo trajati. Ne preostane drugega kot referendum, katerega si sicer ne želi
Hvala, gospod podpredsednik. No, saj nekaj spomina še imam, in lepo bi bilo, če bi tisti poslanci, ki zdaj zagotavljajo, kako podpirajo brezplačno šolsko prehrano v osnovni šoli, to izrekli s podporo predlaganemu zakonu, ki je bil v prejšnjem mandatu vložen, ali s podporo amandmajev, ki so govorili o zvečanju sredstev za šolsko prehrano ali za zdravo prehrano. Jaz sem se v prejšnjem mandatu velikokrat oglašala, tudi s predlogi za zagotavljanje integrirane prehrane in ekološko pridelane hrane v osnovnih šolah, ker je pri naročanju surovin za prehrano običajno odločilnega pomena najnižja cena. Ampak dobro, to so druge stvari, o jabolku za zdravje je govoril že moj kolega Samo Bevk. Največja prednost tega predlaganega zakona je zame celovitost urejanja šolske prehrane, to pa je za vse šolajoče se v obvezni osnovni in srednji šoli zagotoviti dve tretjinsko subvencioniranje zdravega obroka. 4. člen še vedno govori tudi o toplem obroku, praviloma toplem obroku v srednji šoli, tako da se nič ne ukinja in to je res zavajanje. Še hujše zavajanje in igranje s čustvi socialno najbolj prikrajšanih ljudi pa je govorjenje o tem, saj sem vesela, da je gospod Miro Petek prišel zdaj, ko je govoril o brezposelnih in tistih z najnižjimi dohodki, kako bodo prikrajšani. Ni res, zaradi tega, ker bodo imeli v celoti možnost dobiti subvencioniran obrok, ker je ta obrok pač vezan na dohodninski položaj družine. In lahko zamahujete kolikor hočete, velika demagogija je to, kar delate, enako kot je demagogija to, ko govorite, da se ni povprašalo drugih. Poglejte, v javni radijski oddaji je ravnatelj celjske osnovne šole povedal, da več kot 40% ali 40% staršev ne more več plačevati stroškov malice, ne morejo več plačevati stroškov šole v naravi in marsičesa. Kako je potem mogoče trditi, da je dobra rešitev, da tisti, ki lahko prispevajo, ne bi nekaj malega prispevali za to, da se lahko ta prednost brezplačnega obroka prelije tudi na osnovno šolo, ki je obvezna šola. Gospod Grill, govoriti o tem
Hvala lepa. Lep pozdrav še enkrat. No, jaz moram reči, da se nisem mislil več oglašati, ampak vseeno bi rad tudi nekaj dejstev povedal za nazaj. In sicer, zdi se mi, da velja načelo, da dolgost spomina našega je kratka. Veliko govora o zahtevah in obrtni zbornici je bilo in jaz moram reči, da 8. aprila 2008 smo resnično poslali zahtevo za to, da se olajšava uredi, vrne in da se uredi v 20% višini. Takoj nato, se pravi 17. 4. 2008, je bila imenovana s strani Vlade Republike Slovenije medresorska projektna skupina za preučitev zahteve za ponovno uvedbo davčnih olajšav za razvojne investicije. Veliko je bilo preračunavanj, veliko je bilo o tem govora in medresorska komisija je potem v zaključku zapisala tako: "Predlog kolegija upravnega odbora Obrtne zbornice Slovenije, da se limitirani znesek davčne olajšave za 10.000 evrov poveča na znesek 20.000 evrov, pomeni, upoštevaje enake predpostavke kot pri oceni finančnih posledic predloga medresorske projektne skupine izpad javnofinančnih prihodkov v višini 86 milijonov evrov. Predlog se zavrača, saj je glede na predvideni javnofinančni položaj državnega proračuna finančno nevzdržen. Prav tako pa se ocenjuje, da je predlagani limit za investicijske olajšave na leto 10.000 evrov, upoštevaje povprečje dejansko uveljavljenih olajšav pri zasebnikih v letu 2006, ko so znašale investicijske olajšave v povprečju na zasebnika le 1.447 evrov oziroma 4.687 evrov na zasebnika s pozitivno davčno osnovo, dovolj visok." In takoj zatem je Vlada Republike Slovenije na 173. redni seji dne 12.6.2008 sprejela poročilo medresorske projektne skupine za proučitev zahteve za ponovno uvedbo davčnih olajšav za investicije in podprla predlagane sklepe ter naložila Ministrstvu za finance Republike Slovenije, da pripravi ustrezne spremembe zakonodaje v tem smislu. Mi smo predlagali takrat seveda 20.000. Sedaj imamo 30.000 in 30%. Mi ocenjujemo, še enkrat poudarjam, ker smo tudi razpravljali in se pogovarjali z obrtniki in podjetniki, da so tako olajša
Hvala za besedo. Spoštovani! Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na svoji 43. seji 8. 4. 2008 kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona o omejitvah in prepovedih za nosilce javnih funkcij, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejem predložila Vlada Republike Slovenije. V skladu s 122. členom Poslovnika Državnega zbora je bila na 36. seji Državnega zbora 29. 2. 2008 o predlogu zakona opravljena splošna razprava. Po končani splošni razpravi je Državni zbor sklenil, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo. V skladu s 129. členom Poslovnika so amandmaje k predlogu zakona vložile poslanske skupine <PARTY>, <PARTY> in <PARTY> ter poslanska skupina <PARTY>. V uvodu je dodatno predstavnik predlagatelja obrazložil posamezne rešitve zakona. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe pa je še ustno dodatno obrazložila pisno mnenje te službe. Poudarila je, da so nekatere pripombe upoštevane v amandmajih poslanskih skupin <PARTY>, <PARTY> in <PARTY>, da pa bi o nekaterih pripombah bilo potrebno še razmisliti. Predstavnik Računskega sodišča Republike Slovenije je predstavil stališče tega organa do predloga zakona. Po njihovi oceni predlog ne posega v njegovo neodvisnost, saj mu le podeljuje nekatere nove naloge. V Računskem sodišču ocenjujejo, da te nove naloge ne predstavljajo zahtevnih opravil in niso prevelik strokovni izziv, zato jih bo sodišče lahko nemoteno izvajalo, zlasti še, če bodo nanj prenesena tako vsa potrebna sredstva kot tudi ustrezni kadri. Člani odbora in ostali prisotni so v okviru razprave o posameznih členih razpravljali pretežno o amandmajih Poslanske skupine <PARTY>, ki temeljito posegajo v temeljni koncept zakona, saj kot osrednji organ za preprečevanje korupcije ponovno uvajajo komisijo za preprečevanje korupcije. Predstavniki koalicije pa so se strinjali s temeljnimi rešitvami zakona, poudarjali so predvsem to, da gre v teh sprememba za to, da se sledi odločbi Ustavnega sodišča. Odbor je v skladu z drugim odst
Spoštovani podpredsednik tega državnega zbora, hvala za dano besedo. Cenjena ministrica, državna sekretarka s sodelavci, cenjeni kolegice in kolegi! Pred menoj je govoril gospod Marko, ki ga cenim, pa moram priznati, če bi prišel prejšnji teden v ta državni zbor, bi me kar malo zmedel v tej razpravi. Ker govorimo danes o zakonu o poroštvu za 417 milijonov evrov za drugi tir, pa 360 milijonov za 3. razvojno so, mislim, da je prav, da lahko vsak s svojo glavo razmišlja in tudi vsak glasuje s svojo roko, ko pritiska na tipko. Jaz bi bil zelo vesel, da bi se ta dva projekta, ki sta prav gotovo nujna za razvoj Slovenije, že gradila. Mogoče za vse tiste, ki nas poslušajo, o kakšnem denarju danes govorimo v tem zakonu, naj povem, da imamo v Sloveniji 350 osnovnih šol in imamo za investicije v naslednjih letih v proračunu 5 milijonov evrov za vse šole. Da imamo malo občutka, o kakšnem denarju govorimo. Hočem še enkrat povedati, da je prav, da o tem še kako razmišljamo, razpravljamo in tudi preudarno glasujemo. Vsi tisti, za katere ni od danes naprej izključeno, da se ne gredo nečednih poslov v gradbeništvu, bodo najbolj veseli, če bodo v naslednjem sklicu tega državnega zbora vsi poslanci novi. Da danes to sprejmemo, v naslednjem mandatu bodo pa vsi novi in teh zgodb ne bodo več poznali. Nisem strokovnjak niti za gradbeništvo niti za finance. Moje mnenje je, da če je največja stranka v prejšnjem sklicu ustanovila podjetje 2TDK, ne zamerim, moti me pa, da nismo v tej državi sposobni danes ugotoviti, ker se vsi zavedamo v tem državnem zboru, tudi na ministrstvu, vsi strokovnjaki v Sloveniji, da je bilo to podjetje ustanovljeno zaradi dveh ključnih zadev – da pride strateški partner iz tujine in da pride zasebni kapital. Tega danes nimamo. In jaz si upam trditi, da če bi dali na tajno glasovanje predlog sklepa, ali se to podjetje danes ukine, bi z večino bilo izglasovano, da se ukine, ker je po mojem mnenju nepotrebno. Zakaj pa to danes govorim? Ker največ megle vseskozi ustva
Najlepša hvala, gospod predsedujoči. Dobro jutro vsem skupaj! Spoštovane poslanke in poslanci! Danes je pred nami Predlog zakona o lastninskem preoblikovanju nenominiranega kapitala zavarovalnic, ki ga v sprejem predlaga Državni svet. Torej, kaj so bistveni vsebinski poudarki tega zakona. Ta zakon želi preprosto zaključiti lastninsko preoblikovanje zavarovalnic pri nas, želi zagotoviti učinkovito upravljanje z lastniškim deležem ter hkrati tudi zagotoviti ustrezna upravičenja tistim iz upravljanja, ki so do tega upravičeni. Dejstvo je, da Predlog zakona o lastninskem preoblikovanju nenominiranega kapitala zavarovalnic, kot ga predlaga Državni svet, temelji na rezultatih zakonodajnega referenduma o Zakonu o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic. Rezultatu referenduma o zakonu, ki ga je Državni zbor na predlog Vlade sprejel 11. septembra, in to kljub vetu Državnega sveta, kljub pripombam in opozorilom ter nasprotovanju poslancev opozicijskih poslanskih skupin, ne Vlada ne njena koalicija v Državnem zboru pri sprejemanju tega zakona tedaj v zakon ni želela vključiti zelo enostavne varovalke, ki bi preprečila, da bi lahko v nadaljevanju razprodali 35% kapitala delnic Zavarovalnice Triglav in bi delnice oziroma upravičenja iz upravljanja teh delnic namenili izključno za dolgoročno financiranje pokojninske blagajne. Tega Vlada tedaj ni želela storiti in tudi koalicija tega ni želela. Zato smo takrat zakonu zelo jasno nasprotovali in smo podprli Državni svet v težnji, da razpiše zakonodajni referendum. Takrat ni nihče poslušal. Če bi tedaj Vlada prisluhnila pripombam, ki smo jih dajali, in če bi res hotela tisto, kar danes govori in kar je ob referendumski razpravi sicer zatrjevala in obljubljala, potem bi pripombe in predlagana varovala že ob sprejemu zakona upoštevala in ne bi bilo treba imeti ne referenduma ne današnje razprave o tem zakonu. Žal temu ni bilo tako. In rezultati referenduma so popolnoma jasni, sporočilo je jasno: proti vladnemu zakonu je glasovalo 674 t
Lepo pozdravljeni! Spoštovani! Zamenjali smo direktorja na Zavodu za transfuzijsko medicino. 6 mesecev pred tem je vlada oziroma Ministrstvo za zdravje zamenjalo svet zavoda v bolnišnici Izola in v zavodu za transfuzijo. Ne gre za zamenjavo, ampak gre za kršenje 39. člena, pravijo pravniki, Zakona o zavodih. Zdravstveni delavci ne razumejo, ker so vpleteni tudi osebni razlogi. Zakaj? Zato, ker je v obdobju 2003–2004 isti direktor sedel v svetu zavoda bolnišnice Izola in opozarjal na slabo poslovanje. Takrat je bil gospod Gantar direktor bolnišnice Izola. Potem pa so še tri druge stvari, tako da ne gre samo za zavod za transfuzijo, ampak gre za bolnišnico Izola, klinični center, pediatrijo in še druge zadeve. Res delamo stvari v zdravstvu, ki so pozitivne, ne ukvarjamo pa se s sistemskimi spremembami. Hvala.
Hvala za besedo, predsedujoči. V Združeni levici si prizadevamo za to, da bi na področju zdravstvenega varstva uveljavili maksimo Vsak po svojih sposobnostih, vsakemu po njegovih potrebah. To pomeni, da vsak plačuje dajatve in prispevke glede na svoj dohodek, vsi, ki potrebujejo pomoč, pa jo morajo dobiti pod enakimi pogoji, ne glede na to, koliko zaslužijo in od kod prihajajo. Naš zdravstveni sistem se je od obnove kapitalizma v Sloveniji oddaljuje od tega ideala in s tem tudi od realnih potreb naših ljudi. To je posledica komercializacije zdravstvenega zavarovanja in privatizacije zdravstvenega varstva v obliki koncesij ali v obliki zaslužkarstva nekaterih zdravnikov. Ti pojavi se v našem zdravstvenem sistemu niso razrasli po naključju, ampak z zavestnimi odločitvami tranzicijskih politikov, da zmanjšajo obdavčitev kapitala in visokih dohodkov. Na tak način so posegli v javna sredstva za zdravstveno varstvo in odprli prostor tako za komercialna zavarovanja kot za privatne izvajalce. Privatizacija je najbolj napredovala v zobozdravstvu, zato nam zobozdravstvo nazorno kaže, kakšne zdravstvene pravice bomo imeli oziroma jih ne bomo imeli, če se privatni model razširi na ves zdravstveni sistem. Več kot polovica zobozdravnikov dela pri koncesionarjih, večina prebivalcev, ki si to lahko privošči, pa zaradi nesprejemljivih čakalnih dob uporablja samoplačniške storitve. V Združeni levici bomo storili vse, da se ta model ne razširi in da bo prevladal javni interes, torej zdravniški sistem, ki bo dober za bolnike, zdravstvene delavce in, če se poslužim nekega nesrečnega amerikanizma, davkoplačevalce. Zato se zavzemamo za takojšnjo ukinitev dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja, na srednji rok pa tudi za odpravo koncesij. Smo za to, da se prepove delo javnih zdravnikov v privatnih ustanovah in da se pristojnost za načrtovanje kadrov v zdravstvenem sistemu prenese z Zdravniške zbornice na demokratične organe. Od vseh tako imenovanih levih vlad v zadnjih 10 letih se je prav s
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Gospa ministrica, gospod minister, kolegice in kolegi poslanci! Slovenska in hrvaška policija sta s 1. aprilom letošnjega leta pričela na naši južni meji izvajati režim v skladu z določili tako imenovanega SOPS-a. Kljub temu da je bil rok za začetek izvajanja določb tega sporazuma preložen in se je začel kasneje, kot je bilo sprva načrtovano, prihaja pri izvajanju na terenu do mnogih težav in nejasnosti. Čeravno vemo, da je bil sporazum namenjen temu, da bo olajšal razmere ob južni meji. Težave nastajajo predvsem v odnosih med mejno policijo in prebivalci obmejnih območij, deloma zaradi načina dela policije, kakor tudi zaradi neobveščenosti prebivalcev na obmejnih območjih. Po nekaterih informacijah pa naj bi težave izhajale tudi iz neurejene gospodarske infrastrukture ob južni meji. V zvezi z navedeno problematiko bi gospoda ministra dr. Rada Bohinca vprašal: Kakšne so bile priprave državne uprave in obmejne policije na izvajanje SOPS-a? Ali so bili policisti, ki so kadrovani v obmejni enoti, deležni posebnega usposabljanja glede na specifičnost svojega dela? Kakšne so dosedanje izkušnje, splošne izkušnje, glede izvajanja SOPS-a? Posebej bi izpostavil status mejnega prehoda Zgornji Leskovec, ki je bil od leta 1994 vse do sedaj meddržavni mejni prehod, z uveljavitvijo SOPS-a pa bo postal mejni prehod za obmejni promet. Vprašal bi: Ali vlada v skladu s 17. členom zakona o nadzoru državne meje razmišlja o spremembi statusa omenjenega mejnega prehoda? Spoštovano gospo ministrico za regionalni razvoj mag. Zdenko Kovač pa bi glede na splošno znano dejstvo, da sodijo kraji ob naši meji s Hrvaško med manj razvite v državi, vprašal: Kako potekajo priprave za nadzor nad schengensko mejo v luči krepitve gospodarske moči in razvoja ob bodoči zunanji meji Evropske unije? Hvala lepa za odgovore.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Pred nami je tretja obravnava zelo obširnega in zahtevnega zakona, ki ureja celotno področje energetike. Gre za sistemski zakon, ki je šel skozi podrobno obravnavo na delovnem telesu in tudi skozi drugo obravnavo na plenarni seji Državnega zbora. Vloženo je bilo veliko truda vseh sodelujočih, da bi zakon v največji možni meri izboljšali. Veliko pripomb zainteresiranih skupin in Zakonodajno-pravne službe je bilo z vložitvijo in sprejemom amandmajev upoštevanih z namenom in ciljem izboljšanja vsebine samega zakona, vseeno pa je dejstvo, da je zakon preobsežen in v veliki meri nepregleden. Glavi motiv pri pripravi tega zakona je bil prenos 10 direktiv na plinskem in električnem področju v naš pravni red in s tem izognitev tožbam in sankcijam, ki bi nas doletele, vendar je poleg zahtev iz tega tretjega energetskega paketa v tem zakonu še veliko drugih sprememb, ki pa so nedodelane in v posameznih členih pokrivajo predvsem interese določenih lobijev, kar bo nekaterim omogočilo dobre zaslužke, državljane pa udarilo po žepih. Nekaj ključnih pripomb na ta zakon. Zakon prinaša številne nove birokratske ovire, ki bi jih moral zmanjševati, ne pa na novo prinašati v zakonodajo. Sprejemanje tako zahtevnega in obsežnega zakona po nujnem postopku pa je onemogočilo še dodatno usklajevanje, preverjanje in tudi izboljšavo posameznih vsebin. Ključnih slabosti nismo uspeli odpraviti iz tega zakona, to je predvsem tisti del, ki se nanaša na poenostavitve, zmanjšanje administracije in pretirano birokratizacijo. Recimo, predhodno soglasje ministra za lokalni energetski koncept, uskladitev okrog akta, ki je višji – občinski prostorski načrt ali lokalni energetski koncept – in podobne birokratske težave. V praksi bo to povzročalo težave, čez nekaj mesecev pa bo verjetno treba zakon novelirati. To so čisto birokratske zadeve, ki po nepotrebnem povečujejo administracijo in na nek način podaljšujejo po