EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Minister s sodelavci! Sprejemanje tega zakona, ki pač naj bi pomenilo zgolj prilagajanje direktivam EU, seveda pomeni spet neko posebnost v našem prostoru. In ker se dela to v zadnjem trenutku in so spremembe zakona na podlagi neke direktive tako obsežne, da so dale polkilogramsko poročilo odbora za infrastrukturo, se seveda javnost kot mi sprašujemo, kako je mogoče, da pridemo v tako časovno stisko. In da se seveda tudi sprašujemo, kakšni interesi so pripomogli k temu, da se dela in posiljuje državni zbor na tak način. Ampak ta zakon niprvi zakon, ki se sprejema na tak način in na tak način je možno v zakon vgraditi izredno pomembne, daljnosežne posledice, ki prinašajo materialne koristi tudi določenim lobijem. Sedaj, ko vidim ta amandma, ki so ga tri poslanske skupine - se mi dozdeva, kajti časa za to, da bi karkoli pregledal v tem času, seveda ni - da je bil takšen amandma ponujen s strani agencije za električno energijo na odboru za infrastrukturo. Vendar tam je prišlo, zanimivo, jaz sem bil zgolj kot nadomestni član slučajno na tistem odboru, prišlo je do zanimive situacije, da so predstavniki vlade v tej zadevi in številnih drugih zadevah branili te amandmaje poslanskega kolega gospoda Gračnerja, niso pa branili amandmajev vladne agencije. To je seveda vsakemu od daleč vidno, da gre tu za neko navzkrižje interesov, logično bi bilo pričakovati, da bo vlada že pravočasno vgradila v predlog zakona ali pa dala amandmaje na lasten zakon, ki mu jih predlaga strokovna agencija, ki na tem dela. Tu je bistveno drugače. Ker se pa gre za ceneza uporabo omrežja in so s tem povezane zelo velike stvari, želim reči to, na kakšen način mi ob taki časovni stiski, v taki presiji sprejemamo tako strašno pomembne odločitve. Pri zakonu o elektronskih komunikacijah je bilo ravno na isti način. Zjutraj je odbor sprejemal na hitro amandmaje, potem je prišlo na mizo in jaz sem post festum obveščen, da smo tam recimo z dr
Hvala za besedo. Preden začnemo z razpravo poslank in poslancev, bom na kratko predstavil ključne spremembe, ki jih ta zakon prinaša; in odgovoril na pomisleke, ki so bili izraženi v predstavitvah stališč poslanskih skupin. Zakon, ki je pred nami, Zakon o sodelovanju delavcev pri upravljanju, je za delavsko stran nekaj takšnega, kot je za menedžment Zakon o gospodarskih družbah. Zakon v nasprotju s tem, kar smo slišali, ni bil pripravljen rokohitrsko, ampak smo ga pripravili skupaj z Združenjem svetov delavcev, ki je zakon pripravljalo, v bistvu prenovo starega zakona iz leta 1993, že od leta 2010 dalje. Bil je v parlamentu prvič že leta 2011, potem smo ga pa v zadnjih devetih, desetih mesecih skupaj s sindikalnimi centralami, se pravi z vsemi delavskimi organizacijami v Sloveniji, temeljito prenovili, ga pripravili v neke vrste priročnik, da se ga da brez podzakonskih aktov neposredno uporabljati kot navodilo za to, kako postopati pri soupravljanju v podjetjih. Po drugi strani pa smo star zakon na tistih točkah, kjer je bil podnormiran, dodelali, da smo zakrpali praktično vse luknje, ki so se pokazale pri izvajanju tega zakona v praksi. Ob tem zakon prinaša vrsto novih rešitev, ki jih lahko razdelim v grobem v tri skupine. Prva je širitev pravice do soupravljanja tja, kjer je bila v zadnjih 25 letih odpravljena; druga je povečanje vloge sveta delavcev pri odločanju in hkrati krepitev odgovornosti predstavnikov delavcev do zaposlenih, do kolektiva. In tretja je zaščita predstavnikov delavcev pred šikaniranjem in zlorabami s strani delodajalcev, ki so bile na žalost v praksi precej pogoste. Če grem na kratko skozi te spremembe. Glede širitve pravic; najprej smo se ukvarjali z vprašanjem pravic do soodločanja pri agencijskih delavcih in drugih prekarnih delavcih v podjetju. Izvorna rešitev je bila, da bi ti dobili enake pravice, kot jih uživajo redno zaposleni; ampak smo se kasneje odločili za drugačno rešitev, saj so prekarni delavci najbolj ranljivi in s tem najbolj
Hvala za besedo, gospod podpredsedujoči. Spoštovane sodelavke, minister, kolegice in kolegi! Predsedujoči podpredsednik, predsedujoči! Sem prav povedal sedaj? V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo podprli Predlog zakona o digitalni radiodifuziji, ob predpostavki in nekem minimalnem upanju, da bo predlagatelj upošteval nekatere dopolnitve, ki izhajajo iz predlaganega amandmaja. Sicer v Poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da se ni mogoče več izogniti čimprejšnji spremembi tehničnega načina distribucije radiodifuznega signala iz analognega v digitalnega. Kajti, če hočemo tehnološko slediti trendom, ki imajo za posledico večjo učinkovitost, zmanjševanje stroškov v prihodnje, predvsem pa večjo uporabljivost za vedno nove in nove storitve in vsebine, ki trkajo na vrat frekvenčnih pasov, potem lovimo zadnji vlak, pač živimo in bomo v prihodnje še bolj v brezno vseh mogočih informacij in podatkov in temu dejstvu je nujno potrebno prilagajati tudi tehnične zmožnosti. Zato se v Poslanski skupini Socialnih demokratov strinjamo z vladno odločitvijo, da sprejmemo poseben zakon in da ne dopolnjujemo Zakona o elektronskih komunikacij. Ob tem pa opozarjamo, da je sedaj tudi priložnost, da popravimo nekatere neenakosti med prebivalstvom, ki veljajo sedaj v času analognega signala. Zato v Poslanski skupini Socialnih demokratov podpiramo amandma Poslanske skupine <PARTY>, ki predlaga, da mora operater multipleksa, ki je namenjen javni radioteleviziji, zagotoviti na dan uveljavitve tega zakona na posameznem geografskem območju 95% pokritost. Menimo, da če že izpostavljamo nove tehnične zmožnosti, potem si moramo postaviti višje cilje kot je sedanje stanje, ki je 90%. Če so že določena okolja sedaj prikrajšanja za tisto malo analognega signala, to ne pomeni, da morajo tudi v prihodnje biti prikrajšanja za digitalno radiodifuzijo. Skratka, glavni operater, ki bo tudi v prihodnje očitno Oddajniki in zveze in mora biti in je sposoben pokriti to do 95% teritorija oziroma
Spoštovani poslanec, kar se tiče tega zakona, kot veste, je bilo nekaj poskusov, da bi ga ustrezno dopolnili. In kot sem seznanjen, je sedaj tudi pripravljen predlog sprememb tega zakona v tistem delu, kjer se tiče koncentracije pokojninskih bonov z 10 tisoč na 30 tisoč. Stvar je v proceduri. In v tem delu smo že opravili obširno diskusijo tudi v državnem zboru. Mi smo posebej opozarjali, da v tistem delu, kjer bi prihajalo do nesorazmerne koncentracije teh bonov, ne vidimo posebnega smisla za povečevanje števila bonov, v tistem delu, kjer pa to dejansko predstavlja možnost za večjo pokojnino in večjo varnost za starost, pa je to smiselno. Tako, da mi ocenjujemo, da je zdaj ta predlog, ki je dan, relativno kompromisen in da ga je možno tudi sprejeti. Seveda pa sami pokojninski boni na dolgi rok ne morejo rešiti problema dodatnega pokojninskega zavarovanja. Gre za enega od uporabljenih mehanizmov, ki so se v preteklosti uporabili zato, da bi del certifikatov in del premoženja, ki bi sicer šel na pide, na pooblaščene investicijske družbe, šel v pokojninske družbe in se preusmeril. V delu je to uspelo in v tem delu so bili izdani boni. In seveda je sedaj naša skupna skrb, da omogočimo, da bodo iz tega naslova izplačane tudi ustrezne pokojninske rente in izplačane tudi pokojnine. Gros projekta, ki se tiče dodatnega pokojninskega zavarovanja, je pa v tistem delu, o katerem sta govorila predsednik vlade in pa minister za delo, to je dodatno pokojninsko zavarovanje, ki je v Sloveniji dobro urejeno, imamo eno boljših ureditev v Evropi, z zelo velikimi davčnimi olajšavami, ki so spodbudile to zelo veliko dodatno zavarovanje. In upam, da nam bo uspelo tudi v javnem sektorju to storiti in da bomo na koncu dosegli tisto, kar smo želeli pri dodatnem pokojninskem zavarovanju to, da bomo največjemu delu ali pa večinskemu delu zaposlenih v Sloveniji omogočili dodatno pokojninsko zavarovanje, in tudi zato, da bomo lahko nadaljevanju v naslednjih letih storili dodatne korake v smeri
Hvala za besedo. Ne glede na to, da so bili vsi naši predlogi sklepov zavrnjeni, čeprav so samo predvidevali dosledno spoštovanje pravne države, načela zakonitosti, ustavnosti in spoštovanje sprejetih ratificiranih mednarodnih pogodb, brez izjem, sem tudi jaz vendarle mislil, da bo to predvsem izmenjava mnenj, ampak zdaj smo bili priče enemu takšnemu napadu ministrice na opozicijo in na predlagatelje seje, ki pa je bil, z vsem dolžnim spoštovanjem, krepko smešen. Zdaj razumem ta molk, ki je bil prej prisoten, očitno sem ga narobe razumel, šlo je za nek samoobrambni refleks Vlade, kajti šele zdaj, ko je spregovorila, se vidi, kako so stvari v resnici katastrofalne, ko gre za razumevanje nekaterih stvari. Samo citiral bom in komentiral. "Števila beguncev ni mogoče omejiti." Kje pa imate kakšnega begunca? Dobro jutro, Slovenija. Po mednarodnih aktih in od notranje ministrice bi pa res pričakoval, da vsaj predpise pozna,. namreč nihče od teh, ki prihajajo v Slovenijo, tudi eden ne ni in ne more biti begunec. Po mednarodnih predpisih si ti lahko begunec v prvi sosednji varni državi, od tam naprej pa si migrant in nič drugega. In če bo gospa ministrica zdaj hotela to preklicati, bi jo opozoril, da je njen državni sekretar gospod Šefic že nekajkrat poudaril, tudi danes tukaj, da so se odločili za uporabo izraza migranti prav zato, ker je edini ustrezen v sedanjih razmerah. Glede na pravne akte. Kar je res, tukaj se popolnoma strinjam z njim. Torej, gospa ministrica, števila beguncev morda res ni mogoče omejiti, število migrantov je pa ne samo dopustno omejiti, ampak tudi razumno omejiti. Drugo. "Enostranski ukrepi so samo škodljivi." Pojdite to povedati na Madžarsko. Če bi bile danes volitve na Madžarskem, bi po mojem Orban dobil 80 % glasov ali pa še več. Zaradi tega, ker je on ob zmerjanju cele Evrope, ob vašem zmerjanju s fašisti, ob zasramovanju in ne vem kaj, postavil ograjo, zaprl meje za ilegalne migrante in zaščitil svojo državo. Tam zdaj lepo ekonomija cveti in lj
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem skupaj! Mislim, da je danes treba povedati, da je gospa Vesna Cukrov skrajno korektna, skrajno pokončna, poštena oseba, ki mislim, da je svoje delo v revizijski komisiji opravljala izjemno strokovno, predvsem pa je oseba, ki ima hrbtenico. In jaz upam, da bo še kaj, ob vsem, kar se v Sloveniji dogaja, takšnih oseb v prihodnosti. Najbrž je vse več takih, ki imajo polomljene hrbtenice in še kaj drugega. Ker se je oporekalo njeno kasnejše odstopanje od prijave, je treba povedati, da takrat, ko se je gospa Cukrov prijavila, v tistem trenutku sprememb zakona o reviziji še ni bilo na vidiku. In pod takšnimi pogoji je bila pripravljena delati v revizijski komisiji in postati tudi predsednica revizijske komisije. Vmes ste zaradi operacijskih miz - baje, jaz pač temu ne verjamem, ampak o tem bomo govorili v torek - prinesli spremembo zakona, ki revizijsko komisijo, kot je rekel kolega, ukinja. Te revizijske komisije ni več, predvsem pa to ne bo več neodvisna revizijska komisija, pa naj bo državna ali ne državna, ne bo več neodvisna revizijska komisija. In jaz tega sklepa ne bom podprla. S tem, da se bom pri glasovanju vzdržala, želim pokazati ta odnos do nje. Bi pa rekla še nekaj. Očitno ne berete časopisov. Gospa je v mnogih medijih v zadnjih dneh marsikaj zelo kritičnega povedala o načrtovanih spremembah, o tem, zakaj odstopa s teh funkcij in odhaja v advokaturo. In danes to, da gre za neke špekulativnosti, naše jasnovidnosti, ni res! Mi časopise beremo! Vi jih berete samo takrat, kadar vam to paše.
Mi seveda razumemo namen predlagatelja in tudi delno je ta namen urejen v tretjem odstavku 11. člena, če prav razumem, da ni do popolnosti. Namreč dve stvari sta v tem amandmaju, ki motita. Prvič, je definicija. Kaj je konkurenčna klavzula, vemo, in ni točno to. Tu gre za izločitev posameznega člana iz postopka. Gre za to dikcijo. To se pravi, da je treba dikcijo spremeniti. In drugo, da bi morda v tretjem odstavku bilo možno to, kar ste omenili na koncu, da greza seveda odločitev potem ministric ali ministrice o konfliktu interesov. To seveda sprejemamo, da bi bilo ustrezno. Samo to bi obrazložila. Delno ta amandma podpiramo, in sicer zadnji odstavek je nekoliko korigiran - ne gre za sobotno leto usposabljanja raziskovalcev, gre za vključevanje raziskovalcev v pedagoški proces, se pravi, izmenjave med akademsko raziskovalno sfero. Pravzaprav zelo na kratko. Najprej bi uvodoma povedala, da smo izredno zadovoljni, da smo ta zakon pripeljali tako daleč, in sicer predvsem zato, ker bo reševal marsikatere stiske na področju izobraževanja in znanosti, od izobraževanja odraslih in formatiziranja šolstva, strukture, se pravi investicije v srednje šolstvo, predvsem na visoko šolstvo, prestrukturiranje financiranja, ki ga že univerza dolgo pričakuje in s tem tudi zagotavlja finančno avtonomijo univerze in seveda tudi do socialnih korektivov pri prehrani, prevozih. Pri tem zakonu seveda nismo pozabili tudi na visookošolska središča, to se pravi na decentralizacijo izobraževanja na visokem šolstvu. Pri znanosti pa že dolgo želena oprema v inštitutih. Vemo, kako je s to opremo, prav tako pa odpiramo ciljne raziskovalne projekte, ki bodo predvsem prinašali dodano vrednost, glede na strateške dokumente Republike Slovenije. Mladi raziskovalci za gospodarstvo bodo tudi financirani s pomočjo tega zakona. Zakon določa zgornjo realno mejo, ki se določa v proračunih Republike Slovenije, ki bo tudi stvarno omogočala, da se programi izpolnjujejo. Seveda bitka za to mejo se bo vlekla iz p
Hvala za besedo, gospod podpredsednik Državnega zbora. Spoštovane poslanke, poslanci! Kot veste, bi samo pojasnil stališče Vlade do tega predlaganega amandmaja. Smo proti. Menimo, da je beseda "podjetnost" kot sestavni del cilja pomembna. Ne nazadnje ni nič novega, če vključimo tudi to kompetenco med ključne cilje, za katere si prizadeva slovensko šolstvo. Pri pojmih je tako, da se med seboj razlikujejo po vsebini in po obsegu, včasih se kakšni pojmi prekrivajo, nikoli niso popolnoma prekriti, včasih so tudi sopomenke. Ampak, vendarle pri inovativnosti in podjetnosti bi lahko rekli, da se deloma prekrivata, ampak ne pokrivata pa oba iste vsebine. Zato je zlasti pomembno med drugim tudi evropski parlament sprejel ključne kompetence. Podjetnost je ena izmed osmih ključnih kompetenc poleg kot veste znanje matematične pismenosti, naravoslovne, materinščine, tujih jezikov, računalniške pismenosti, medkulturnega sporazumevanja, spoznavanje državljanske kompetence, ki omogoča neke socialne veščine in kreposti, ki omogočajo aktivno državljanstvo in med temeljnimi sta tudi podjetnost in inovativnost. In je to eno izmed ključnih ciljev in tudi vrednot, za katere si prizadevamo v našem kulturno-civilizacijskem krogu in ki jih je nenazadnje potrdil tudi Evropski parlament. Jaz ne vem, mi lahko damo to ven. Ampak marsikomu bi se zdelo smešno, da bi razlagali komu, da si nekateri poslanci želijo neinovativnost ali pa da ta pojem ali pa ta cilj, ta kompetenca ni primerna, da se vključi med temeljne cilje tega zakona. Zato vas prosim, da vendarle, saj razumem, da so nasprotna mnenja pri posameznih predlogih lahko tako ali drugače, ampak podjetnost je ena izmed res temeljnih krepostnih kompetenc, ki jih v sodobni družbi človek rabi. Gre za to, da se od majhnega učenca do tistega odraslega, ki je v procesu izobraževanja, ta kompetenca razvije. Ključne kompetence so namenjene vseživljenjskemu učenju. Torej ne samo tisti, ki obiskujejo formalni šolski sistem, ampak tudi tisti, ki obisk
Hvala lepa. Ponovno lep pozdrav v teh nočnih urah! Tokrat bom nekoliko krajša. Moje vprašanje pa se nanaša na vračanje socialne pomoči v primeru, ko je do prejemanja le-teh prišlo pred uveljavitvijo Zakona o uveljavljanjau pravic iz javnih sredstev. Dejstvo je, da je urejanje vračanja pomoči iz zapuščin že poprej urejala zakonodaja o dedovanju, vendar pa ni bila vedno dosledno spoštovana ta pravica, ta možnost, da se vračila izvedejo. Še danes pa prihajajo do nas obvestila, da se do teh ljudi, ki jih je zajel predhodni zakon, ne ravna popolnoma enako in da med posameznimi koristniki prihaja do razlik. Zato me zanima: Ali so pred uveljavitvijo nove socialne zakonodaje pristojni organi konkretne prejemnike denarnih socialnih pomoči obveščali o morebitnih terjatvah države do zapuščine posameznika ali družine, ki je prejemala socialno pomoč? Kot že rečeno, na podlagi posredovanih informacij je moč sklepati, da so prejemniki denarne socialne pomoči lahko v različnem položaju glede na dosedanjo prakso izvajanja zakonskih določil, po katerih država lahko prijavi svoje terjatve do zapuščine posameznika. Zanima me: Zakaj prihaja do različnega tolmačenja zakonodaje glede vračila denarnih socialnih pomoči? Ali je oziroma ali bo ministrstvo v zvezi s tem izdalo kakšna enotna navodila? Hvala.
Hvala za besedo, predsedujoči. Upam, da v tej državi nisem edina oseba, ki ima spomin zlate ribice; in tudi drugi v Združeni levici niso. Zakaj? Dandanes nam je verjetno skoraj pregorela elektronska pošta od državljank in državljanov, ki so nas prosili, naj podpremo ta predlog o razpravi, ki ga bomo mi v Združeni levici podprli. Priznam, da sem se večino dneva danes po elektronski pošti pogovarjal z državljankami in državljani. Eni so bentili, večina se je pa strinjala z menoj. Zakaj? Bančna razmerja so razmerja, ki naj bi v osnovi temeljila na zaupanju. Ti tako imenovani toksični krediti so to zaupanje izneverili. Osnovo imajo tudi v tem, da vlade po Jazbinšku niso sprejele ustrezne stanovanjske politike. Podobno so izneverila ljudi tudi tako imenovana varčevanja za mlade družine, o katerih smo nekako pred kratkim govorili. Te zgodbe so se dogajale v letih 2004–2008, ko je bila na oblasti vlada Ivana Janeza Janše, ki skupaj z Banko Slovenije ni odigrala ustrezne vloge. Ti krediti so začeli noreti, ko je bila zadnjič na oblasti taista vlada Ivana Janeza Janše, in niso odreagirali. Ko smo dve leti nazaj v Združeni levici predlagali urgentne, nujne ukrepe, ste bili vsi proti ali vzdržani. In ste takrat cinično govorili, da so ti ljudje špekulirali, gor in dol. Kar seveda ni res. Zdaj, ko se pa bližajo volitve – to je 16 tisoč glasov – boste vi to reševali. Te in takšne politike morajo iti na smetišče zgodovine, potem bomo lahko v tej državi kaj reševali. In namesto neke razprave, ki bo verjetno pet ur nabijanja, ker Janša ve, da itak, da ta koalicija zdaj tega ne bo podprla. Mi za teh 16 tisoč ljudi potrebujemo neke rešitve, ki smo jih že dve leti nazaj podali. Če smo na kaj v Združeni levici alergični in če sem na kaj tudi osebno alergičen, odkar vem zase, je to dvoličnost. In mi ne potrebujmo zgolj tako imenovane nove politike, mi potrebujemo politiko, v kateri ne bo tak razkorak med blebetanjem in dejanji. Potrebujemo politiko, ki ne bo več dvolična. Skratka, mi ne
Dve, tri besede, gospod podpredsednik, hvala lepa. Jaz sem vse povedal, vsebinsko, proceduralno. Ne bom vas utrujal, ne bom vas podcenjeval, da bom govoril še tretjič ali celo četrtič. Vsak predsednik, vsakdo, ki vodi neko telo, lahko vedno dela tudi napake. Gotovo delam napake tudi jaz, čeprav se jih trenutno ne spomnim, ampak zanesljivo pa nisem naredil napake v tem primeru, in o tem je tekla danes beseda. Jaz bi se zahvalil za besede podpore in priznanja. Tistim, ki so kritizirali, lahko rečem samo to, da kritika ni bila uperjena toliko vame kot v celo vrsto drugih stvari. Jaz sem bil samo strelovod ali povod, tako kot je kolega Posedel tudi rekel. Sam osebno ocenjujem, da če bi zdaj dali na glasovanje sklep oziroma predlog, da je dobrota sirota in da je predsednik predober do opozicije, da bi ta sklep dobil močno večino v tem parlamentu. Prosim, hvala bogu, da poslovniško tega tudi ni možno storiti. Zato bi jaz kar zaključil, in tako kot se v demokraciji spodobi, naj odločijo glasovi. Hvala lepa.
Spoštovani podpredsednik, še enkrat rečem, vas spoštujem, ampak ponovno ste obmolknili, ko me je poslanec Kordiš neposredno napadel in žalil. On je dvakrat rekel, da sem se lagal; se pravi, on se je dvakrat zlagal in potem meni očital, da to delam. To je nekaj podobnega, kot bi tat vpil: »Ujemite tatu!« Gre v tej hiši za demokracijo? Če bomo dopuščali tudi v tem parlamentu, da bodo poslanci neposredno lagali in to očitali drugemu, potem ne vem, kam smo prišli. Še ena stvar. Nikoli se ne spuščam v stil oblačenja poslanca Kordiša. On si to dovoljuje, nam meče opazke kar tako in niti opomina ne dovoli. Mislim, da gre za ugled te hiše, da je treba na tovrstne žalitve odreagirati, ker so nedostojne. Še ena stvar, če ste zelo natančni. Jaz sem v svoji debati rekel samo to, da poslanec Kordiš govori o zasebnih šolah, danes je pa tematika zasebne šole z javno veljavnim programom in on me mirno označi za lažnivca in nič se ne zgodi. To, da je poveličeval totalitarni režim, je dejstvo in ko poveš resnico, si označen za lažnivca. Zgodovina natančno uči, kam so tovrstne zadeve in postopki peljali v 30. in potem po 40. letu in tako naprej. Zato je treba radikalne poslance začeti danes opozarjati, ker morda bo čez nekaj mesecev prepozno. Predsedujoči, ne morete biti vseglihar. Poslanec Kordiš je začel s postopkovnim napadom na mojega poslanskega kolega Horvata zgolj in samo zato, ker je čestital za nagrado Saharov, in od tukaj naprej se je celotno kolesje zavrtelo. Mi, ki se trudimo v tem državnem zboru govoriti resnico, smo lažnivci, radikalni poslanci, ki pa lažejo, da smo mi lažnivci – pa vi pravite, da smo zdaj enakovredni in na isti strani. Jaz na takšen princip vodenja in na takšen način ne morem pristajati. Imate dvojne standarde. Radikalnim poslancem, kot je poslanec Kordiš, se dovoljuje vse, on lahko zmerja, laže in ni nič, niti opomina ne dobi. Tukaj ste do poslanca Trčka mnogo bolj strogi, pa je mnogokrat mnogo bolj vsebinski kot poslanec Kordiš, ampak njemu pa nič. Pa
Spoštovani vsi prisotni, prav lepo pozdravljeni! Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke je Državnemu zboru predložila Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vojnih veteranih. Ključni cilj, ki ga poslanska skupina zasleduje, je dokončna odprava vseh posledic Zakona o uravnoteženju javnih financ, ki je vojnim veteranom zmanjšal višino sredstev, ki so bila namenjena za financiranje zdraviliškega in klimatskega zdravljenja, spremenil oziroma dvignil je starostno mejo s 50 na 55 let, ki omogoča uveljavitev pravic vojnih veteranov, ter ukinilo pravico do zdravstvenega zavarovanja tistim posameznikom vojnih veteranov, starejših od 55 let, ki prejemajo veteranski dodatek. Leta 2014 se je s spremembo predmetnega zakona pravica do zdravstvenega zavarovanja delno povrnila ali pod pogojem, če je v tekočem letu gospodarska rast presegla 2, 5 BDP. Republika Slovenija je v zadnjih letih dosegla oziroma presegla navedeni pogoj in tako je po mnenju poslanske skupine skrajni čas, da vojnim veteranom v celoti povrnemo pravice, katere so jim bile odvzete oziroma omejene. V Poslanski skupini <PARTY> se zavedamo vloge, ki so jo vojni veterani odigrali v vseh vojnah 20. stoletja. Zavedamo se, da brez trdne odločenosti posameznikov, združenih v različne strukture, kot je bila manevrska struktura, takratni miličniki, pripadniki teritorialne obrambe, torej vojnih veteranov, nedvomno 25. junija letos ne bi mogli obeležiti 28-letnice dneva državnosti Slovenije, za kar jim gre vsem enakopravno in enakovredno srčna zahvala. Zakonodaja je bila res spremenjena v letu 2014, ampak so tovrstne pravice zajete tudi že v drugih področnih zakonih, ki urejajo tudi pravice vojnih veteranov, vojnih invalidov, pa tudi družin, ki so zaradi srčnosti in pripadnosti njihovih članov ostale brez očetov, bratov. Tudi pravica do zdraviliškega in klimatskega zdravljena je zagotovljena iz naslova obveznega zdravstvenega zavarovanja že po samih zdravstvenih predpisih, seveda ob pogojih, da zdravst