EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Pred nami sta dva amandmaja oziroma dve možnosti, ki nam odpirata oziroma ponujata povečano število potrebnih podpisov za izpeljavo referenduma. Podprla bom amandma, ki ga je prvi podpisal Miran Potrč, iz preprostega razloga, ker se mi zdi, da je referendum tako pomemben instrument, da mu je na nek način ob vseh izkušnjah, ki jih z referendumi v preteklosti imamo, treba vrniti potrebno kredibilnost. To pomeni, da je od pobudnikov za zbiranje podpisov treba pričakovati tudi dolžno resnost in sposobnost zbrati 2.000 podpisov, kar ni nedosegljiva številka in tudi ni tako nemogoče utemeljevati, zakaj tako visoka številka. Pojasnjeno je bilo, da je to vendarle merilo, ki izhaja iz števila potrebnih podpisov, 40.000. Tudi argument, ki ga je gospod Avšič navedel, za kolikšen odstotek celotne populacije gre, se mi zdi zelo dober argument, ki govori v prid številu 2.000. Če pa bo, seveda, volja državnega zbora drugačna in predlog za 2.000 podpisov ne bo sprejet, potem se mi pa zdi potrebno podpreti predlog vlade. Hvala.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Spoštovani gospod minister s sodelavcem! V <PARTY> podpiramo vsak dobro premišljen projekt, ki bi dejansko prispeval k zmanjševanju sodnih zaostankov. Zavedamo se, da so sodni zaostanki, ki se še vedno kopičijo pred našimi sodišči, kljub pospešenemu reševanju zadev pomembna ovira pri uveljavljanju pravne države v Sloveniji, državljanom, ki hočejo pred sodiščem uveljaviti svoj pravni interes, pa to v veliki meri resno preprečujejo oziroma otežujejo. Podpiramo tudi namen zagotoviti učinkovito pravno sredstvo za varstvo pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja oziroma v razumnem roku. V Sloveniji doslej takšnega učinkovitega pravnega sredstva očitno nismo imeli. O tem pričajo številni primeri nerazumno dolgih postopkov pred našimi sodišči, še bolj drastično se to dejstvo pokaže ob številu pritožb oziroma tožb naših državljanov prav iz razloga pretirano dolgo trajajočih sodnih postopkov pred Evropskim sodiščem za človekove pravice v Strasbourgu. Zakon o varstvu pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja je torej treba sprejeti. Sprejeti ga je treba čim prej, treba pa je tudi zelo dobro premisliti, ali so rešitve, ki jih ponuja predlog zakona, ki je danes pred nami, res prave in optimalne. Že predlagatelj sam predlaga, da bi se zakon začel uporabljati šele 1. januarja 2007, čeprav bo stopil v veljavo nemara že dosti prej. Mi za to tudi ugovarjamo nujnemu postopku, saj menimo, da za takšen postopek ni poslovniških razlogov, po našem mnenju pa bi bilo treba predlog zakona še dodatno premisliti in pretehtati in tudi predelati, še posebej zato, ker že zgolj iz mnenja sodnega sveta izhaja, da predlog odpira celo vrsto resnih vprašanj o tem, kakšne posledice bo dejansko povzročil v našem sodstvu in ali se ne bo nemara sprevrgel v svoje lastno nasprotje. Pot za dosego varstva te pravice je po našem mnenju tako, kot je predlagana, prezapletena, predvidene odškodnine prenizke v primerjavi z odškodninami,
Hvala lepa, podpredsednik. Lep pozdrav vsem! Uvodoma se ne morem načuditi stopnji neke vzvišenosti, ki se vije predvsem s strani ministra pa tudi koalicijskih. Toliko daleč gremo, da je ena kolegica iz <PARTY> rekla, ker ima minister veliko družino, ga to kvalificira za to, da je minister za delo, družino in socialne zadeve. To je, kot da bi jaz rekel, ker grem rad na sprehod v gozd, pa ker rad jem, da sem lahko minister za kmetijstvo, za gozdarstvo in prehrano. Ampak tule v bistvu tisto, kar zgreši, mislim ta celotna debata, saj mi naslavljamo in to je eden od glavnih očitkov interpelacije, je pač nek slon v sobi, če uporabim ta angleški idiom, na katerega, minister, še vedno niste odgovorili. To je pač problem drugega vala in tako imenovanega zamujenega poletja. To je po mojem ena od ključnih stvari, o katerih bi morali poslušati neke konkretne odgovore danes, ampak jih ni. Pač, od koalicijskih predvsem poslušamo, kako so krive vse prejšnje vlade, razen te, kot praktično za vsako afero, ki jo imamo. Čisto kronološko; julija je dr. Bojana Beović že opozarjala, da se nam bliža drugi val, da bo Balkan nova Italija, novo Združeno kraljestvo in da bo pač treba nekaj narediti, konkretno tudi glede situacije v domovih za starejše občane. Kaj naredi minister Janez Cigler Kralj? Prenese odgovornost na posamične DSO-je v tisti fazi. Čez poletje, to je bilo julija, čez poletje Skupnost socialnih zavodov večkrat poziva za to, da ministrstvo najde alternativne lokacije za okužene – in kaj naredi Janez Cigler Kralj? Pozove varovance v domovih za starejše občane, da si naložijo aplikacijo #OstaniZdrav. Govorimo o starejših osebah, ki, seveda, ene so bolj, ene so manj spretne pri uporabi mobilnih telefonov, pametnih mobilnih telefonov in to je priporočilo, ki naj bi pripravilo stvari za jesen. Potem dejansko pridemo do septembra in Janez Cigler Kralj takrat izjavi, da so na podlagi izkušenj iz prvega vala na ministrstvu pripravili zadovoljive ukrepe za to, da se bodo soočili s te
Moram reči, da kot minister za zunanje zadeve si želim, da gospod Jožef Horvat ostane predsednik Odbora za zunanjo politiko, in želim, da koalicija še naprej podpre njegovo delo. Sicer ne vem, ali si je zaslužil vse te dodatke, ki jih dobiva kot predsednik, glede na to da do vložitve interpelacije ni opazil, da je slovenska zunanja politika povsem zgrešena. Glede vikenda, tisti, ki želi pa je firbčen, mu lahko pokažem, kdaj je bila kupoprodajna pogodba podpisana – v letu 2003 14. februarja. Če vas zares te zasebne stvari tako zanimajo, gospod Tonin, ni problem, lahko pogledate, da ne boste imeli težav s tem. Glede podedovanega vikenda pa prosim, če mi poveste lokacijo, res vam ga podarjam. Ker to ste pa res tako napeli, da imam še en vikend, pa jaz ne vem zanj. In ta podedovani vikend, prosim, da to posnamete, podarjam Novi Sloveniji. Kot sem že povedal, bodo lahko tam opravljali duhovne vaje.
Hvala za besedo. Zelo kratek čas imam in sem rekla, da se oglasim samo zato, da pohvalim kolegico, ki se je opogumila in seveda z ostalimi uspela ta zakon spraviti na svetlo. Nisem se mislila posebej o vsebini zakona oglašati, pač pa sem želela nanizati nekaj svojih izkušenj iz 41-letne dobe, ki je bila posvečena samo otrokom s posebnimi potrebami. V prvem delu svojega službovanja v Mariboru sem delovala v zdravstveni organizaciji in takrat mi je bila zaupana naloga, med drugim seveda, da sem proti koncu sedemdesetih in v začetku osemdesetih leti delala z dojenčki. Res, z dojenčki od rojstva in tja do leta, leta in pol. Seveda so bile to izjemne izkušnje, ker so bili neposredno zraven starši, včasih samo mama, včasih samo ata, včasih dedek, babica. Te naveze so delovale in večkrat smo skupaj jokali, vendar so to dobre izkušnje iz tega obdobja. Moram reči, da je ena od deklic danes profesorica likovnega pouka na osnovni šoli za slušno prizadete, kar mi je v izjemno veselje in ponos. Še to naj povem, stiske, ki jih imajo starši na začetku, so izjemne, in moram reči, da mi je tudi tu uspelo dva partnerja obdržati skupaj kot družino, kar mi je tudi v veliko veselje in ponos, in še danes se z njimi srečujemo. Hvala.
Spoštovani gospod predsednik, zaključujemo na prav smiseln način naše delo pred počitnicami. In danes smo že sprejeli vsaj kakšno dobro kompromisno rešitev. Sprejeli smo jo v takšni točki, kjer smo vsi skupaj presodili, da bi bilo škoda, škoda zato, ker smo v tej demokraciji naredili in dosegli v tem obdobju po osamosvojitvi, če je ne bi, če tega koraka ne bi naredili. Ko govorimo o institutu varuha človekovih pravic in o ljudeh, ki tam delajo, govorimo o zelo občutljivi stvari. Varuh človekovih pravic in njegovi pomočniki so nam lahko všeč ali pa ne. Ampak če so zelo všeč oblasti, verjetno to ni zelo dobro. Je pa znak modrosti oblasti, je znak zmernosti, je znak vzdržnosti oblasti in je znak zrelosti demokracije, če znajo stranke najti dogovor in moč za to, da ljudem, ki imajo reference, in jih očitno imajo, za ugotavljanje tega posla in proti njim ni mogoče povedati nič substencialnega, morda kaj zafrkljivega, morda kakšen dovtip, damo podporo in jim damo možnost, da svoj posel opravljajo dobro. Jaz bom to imenovanje podprl z zelo resno željo, da bi bil predlog nasploh podprt, ker bi bil to tudi med drugim zelo dober znak za stanje demokracije v tej državi in tudi za stanje razsodnosti politike v Republiki Sloveniji.
Dober dan vsem skupaj! Predlog, ki ga je vložila <PARTY>, je ponovno eden od tistih predlogov, za katerega smo vsi mnenja, da obravnava zelo pomembno in perečo problematiko in jo ponovno rešuje na popolnoma neustrezen način. Agrarne skupnosti v Republiki Sloveniji se soočajo z velikimi težavami in ovirami, ki jim otežujejo in v velikih primerih celo onemogočajo gospodarjenje s svojo lastnino. Ovire se nanašajo predvsem na pridobitev soglasja vseh solastnikov agrarne skupnosti za posle, ki presegajo redno upravljanje. Sprememba iz leta 2011 je delno omilila te težave in določila sprejetje odločitev le s soglasjem več kot treh četrtin članov agrarnih skupnosti, glede na njihove solastniške deleže. Novela je le delno rešila problematiko, saj v praksi pridobivanja tako velikega števila soglasij članov za posamezne posle še vedno predstavlja veliko oviro. Predlog, ki pa je pred nami, predlaga dopolnitev, po kateri bi se lahko agrarna skupnost preoblikovala v pravno osebo ter s tem dobila pravno in poslovno sposobnost – to, kar lahko v skladu z zakonodajo naredijo že danes. Poleg tega so predlagana odstopanja na področju davkov, kar je po našem mnenju popolnoma neprimerno. Istočasno dopolnitev predloga rešitev predlaga le enega dela problematike agrarnih skupnosti. V vladnem mnenju o predlogu zakona beremo o zelo dobrih rešitvah, ki bi jih naj prinašala že pripravljena sistemska novela Ministrstva za kmetijstvo. Minister Židan je novelo že decembra 2013 poslal v javno obravnavo, vendar še do danes naj ne bi bila usklajena zaradi velikega števila interesnih skupin, ki naj bi sodelovale pri usklajevanju. Tako že 6 mesecev minister neuspešno usklajuje, seveda pa problemi ostajajo. Poslanska skupina Pozitivne Slovenije predloga zakona ne bo podprla, ker tak ni primeren za obravnavo, ker zadev ne rešuje sistemsko, posega v davčno zakonodajo, ni stališča lokalnih skupnosti, Zakonodajno-pravna služba ni podala pozitivnega mnenja, zavrača ga tudi Državni svet in Kmetijsko-gozdars
Hvala lepa za besedo. Res je, Slovenci se ne cenimo dovolj. Problem je v narodni zavesti, problem je v tem, da nismo samozavestni, da smo dobri tudi mi, da so naši ustvarjalci, kulturni ustvarjalci dobri na vseh področjih; in to je treba tudi priznati. Ko sem bila pred tem, kaj s tem zakonom narediti, ker bila sem tudi na tisti javni razpravi, ko je bil vložen ta zakon, sprememba novele zakona s strani <PARTY> nedavno nazaj, tam je bilo videti, da gre za soglasje, da smo vsi za to, da je treba poslušati slovensko glasbo tudi v dnevnem času. Iz same previdnosti, kaj je s kvotami, ker tukaj je zelo veliko različnih interesov, za nekaterimi stojijo povsem komercialni interesi, ne pa kaj drugega, morda tudi okus posameznega urednika. nisem odpirala tistega člena, ki bi lahko sedanjo kvoto, ki jo imamo, še znižal. Smo pred tem, da se lahko bojimo, če bi bil ta člen odprt, da bi bil ta interes okoli tega zakona še toliko hujši, in da bi se nam lahko zgodilo, da bi šle spremembe v eno ali drugo smer. Pogovarjala sem se z drugimi ministri, recimo z italijanskim ministrom in sem ga vprašala, na kakšen način pa vi ščitite vaš jezik pa vašo glasbo. Pa pravi on: pri nas pa ni problema, zaradi tega ne rabimo kvot, naši ljudje so dovolj narodno osveščeni in ne bodo nikoli opustili svojega jezika na račun angleškega jezika. Tudi to, da se danes ponekod pogovarjamo samo o 20-odstotni kvoti, in ta kvota se krepko izkorišča, to ni najmanjši obseg slovenske, pač pa postaja to največji obseg slovenske glasbe; kar pomeni, da je 80 % te glasbe namenjeno drugim tujim jezikom. Pa kljub temu je tak odpor, da bi se ta kvota enakomerno porazdelila čez cel dan. To pomeni, da imamo težave, težave z lastno samozavestjo, z lastnim samoocenjevanjem. Kolikor časa sem ministrica, lahko ugotovim, da sem samo navdušena nad lastno ustvarjalnostjo, ki jo doživljamo; tudi ustvarjalnost naših manjšin na tem področju, ki jih tudi varujemo, katerih materinščino tudi varujemo na Ministrstvu za kulturo. Posku
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik, za besedo. Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci! Javno šolstvo v Sloveniji je eno najbolj kvalitetnih in dostopnih v svetu. Vsak otrok v Sloveniji ima pravico do brezplačnega izobraževanja. In to pravico otroka ne glede na to, ali prihaja iz socialne šibkejše ali bogate družine, in ne glede na to, iz katerega konca Slovenije prihaja, bodisi iz Ljubljane bodisi iz nekega drugega konca, mu omogoča ravno javno šolstvo; in ne zasebno šolstvo. Vsi starši lahko vpišejo svoje otroke v javne šole kjerkoli po Sloveniji. Ali jih lahko tudi v zasebne? Ne. Zato je treba javno šolstvo zaščititi v največji možni meri. V odločbi Ustavnega sodišča vidimo jasen napotek, da je treba zagotoviti enak obseg financiranja obveznega programa v javnih in zasebnih šolah. Ne vidimo pa neustavnih in ne drugih razlogov za to, da bi ravnovesje med javnim in zasebnim porušili. Zato uresničevanja odločbe Ustavnega sodišča ne vidimo samo v eni rešitvi, to je stoodstotno financiranje obveznega in tudi razširjenega javnoveljavnega programa, kot to vidi predlagatelj. Zato tega predloga, ki ga je vložila stranka Ivana Janše <PARTY>, <PARTY> na odboru nismo podprli. Zavedamo se, da bo za uresničitev odločbe Ustavnega sodišča treba poiskati širši dogovor. Tudi zato upamo in verjamemo, da bo ministru Pikalu uspelo tudi preko delovne skupine, ki jo je ustanovil in v katero je povabil vse politične opcije ter širši del stroke, predstavnike zasebnih in javnih šol, da najdejo neko skupno strokovno in politično rešitev, ki pa ne bo ogrožala obstoja mreže javnih šol. <PARTY> smo prepričani, da je treba v Sloveniji v prvi vrsti zagotoviti kakovosten obstoj javne mreže šol in vrtcev. Zato je tudi financiranje zasebnih šol poleg uresničitve odločbe Ustavnega sodišča treba urediti širše, postaviti jasne pogoje za delovanje, predvsem novoustanovljenih zasebnih šol, kot so recimo spremljanje programov, izpolnjevanje in zagotavljanje kakovosti pri izvajanju javnih program
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Jaz bi prosil, če lahko gospoda dr. Vinka Gorenaka opozorite, verjamem da prebere materiale, ki jih dobil, to se tudi vidi, ampak da tudi prešteje, preden odgovori. To pa bi ga bilo dobro opozoriti, kajti niti ko govori o prazni dvorani, da poslancev ni, torej niti poslancev <PARTY> kot pobudnikov tukaj jaz ne vidim. Če pa že vidim, potem vidim samo dva, in to je, če primerjam samo z Desusom, je to najmanj polovico manj kot je Desusa. Tako da bi prosil, če ga opozorite. Hvala lepa.
Hvala. Lep pozdrav vsem navzočim. Vsak od razpravljavcev bo danes izpostavil tista področja, ki se mu zdijo še posebno pomembna, ali pa jih bolje pozna, ali pa so aktualna. Zanimivo je, da pri obravnavi poročila v 2009, čeprav se nanaša na situacijo iz leta 2008, pogosto obravnavamo aktualne teme, ki se dogajajo danes. To ni čudno. So pa kljub temu morda pomembne tudi za to poročilo, saj odpirajo določena področja, ki smo jih zanemarili pred leti, morda jim sploh nismo namenili pozornost ali jih nismo hoteli videti. Eno od takih področjih iz delovnopravnih razmerij in tudi na nek način ustavna materija je bila tema, ki smo jo v zadnjih mesecih velikokrat obravnavali - odtujevanje prispevkov za socialno varnost. Kot sem že omenil, tu ne gre le za vprašanje delovnopravnih razmerij, ampak dileme, ki posegajo v pravice posameznika. Plača ni sestavljena iz neto dohodka, ki ga prejmemo na svoj osebni račun, ampak tudi iz bruto prispevkov, ki gredo v posebne sklade oziroma fonde, iz katerih črpamo pravice. Ustavna dilema, ki smo jo sprožili tudi na Komisiji za peticije in človekove pravice, je bila ta, ali lahko nekdo, to se pravi tretja oseba, delodajalec, v povezavi z davčno upravo suvereno odloča o tem, ali bo prispevke odložil, plačal, kdaj jih bo plačal in tako dalje, brez soglasja, pa tudi brez vednosti neposrednosti prizadetega, to se pravi delavca. Veseli me, da smo tudi o tem spregovorili in tudi v sklopu priporočil dodali tudi to točko, ki smo jo načeli zadnje pol leta. Ena od takih aktualnih tem je tudi verska oskrba. Okoli verske oskrbe so seveda lahko različne razprave in debate. Veseli me, da so v priporočilu omenjene tudi manjše verske skupnosti in težave verske oskrbe le-teh. Pripadniki manjših verskih skupnosti nimajo enakih možnosti in pravic in tudi pravila igre niso določena, zato mi je všeč, da smo tudi to temo odprli in bo aktualna še v naslednjem obdobju. Ena od zadev, ki je tudi zadeva vseh nas, pa je seveda zdravstveno varstvo. Kar presenečen sem b
Hvala lepa, gospod predsednik. Vsem lep pozdrav. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se zavedamo težke situacije, s katero so slovenski cestni prevozniki že kar nekaj časa soočeni. Prvi udarec so slovenski cestni prevozniki prejeli s popolno in takojšnjo liberalizacijo cestnega prevozništva ob vstopu Slovenije v Evropsko unijo, saj tedaj slovenski pogajalci za slovenske cestne prevoznike niso izpogajali prehodnega obdobja, ki bi vsaj deloma ublažilo posledice vstopanja v Evropsko unijo. Svoje je prispevala tudi velika razdrobljenost cestnega prevozništva, ki je tudi v obdobju debelih krav povzročalo nelojalno konkurenco in cenovni kanibalizem med prevozniki samimi. V obdobju zaostrenih gospodarskih pogojev je zato dobrodošla sprememba vsakega zakona, ki posredno ali neposredno pripomore k zmanjševanju negativnih posledic gospodarske krize za avtoprevozniško dejavnost in zato v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke načeloma ne nasprotujemo tako poglavitnim ciljem zakona. Se pa nam ob branju predloga tega zakona postavilo vprašanje, ali ni bil glavni namen zakona skrit drugje - v ponovni spremembi 5. člena osnovnega zakona, ki javno pooblastilo za izdajanje licenc in drugih upravnih dokumentov s področja cestnega prevozništva z javnim natečajem ponovno podeljuje več pravnim osebam in ne več eni sami, tako kot je to do sedaj. Popolnoma jasno je, da gre v tem primeru za obe zbornici, za Gospodarsko zbornico in Obrtno-podjetniško zbornico, ki želita še naprej opravljati delitve licenc. Če se ta člen ne bi spremenil, bi ena zbornica ostala brez tega, očitno, donosnega posla. V naši poslanski skupini menimo, da gre pri podeljevanju tovrstnega javnega pooblastila tudi za konflikt interesov. Ni namreč možno povsem izključiti možnost, da zbornica pri podeljevanju licenc ali drugih dokumentov ne bi dajala prednost svojemu članu pred nečlanom. Teoretično se lahko zgodi, da bi bil nečlan zbornice v slabšem položaju kot pa član, pa čeprav gre za pristojnos
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Predlagani amandma Poslanske skupine Nove Slovenije bi bil v nasprotju s splošnim načelom enakosti pred zakonom, ki ga zagotavlja 14. člen Ustave. Ugovor vesti, predlagan z amandmajem, bi tako predstavljal nedopustno diskriminacijo, ker Zakon o zakonski zvezi in družinskih razmerjih te možnosti pri sklepanju zakonske skupnosti ne dopušča, čeprav bi se tudi pri sklepanju zakonske zveze uradna oseba lahko sklicevala na osebni, verski, filozofski ali drugi utemeljeni razlog za odklonitev sklenitve zakonske zveze med moškim in žensko. Prav tako ugovora vesti ne dopušča že veljavni ZRIPS. a Amandmaja ne moremo podpreti. Hvala lepa.
Spoštovani predsedujoči! Cenjene kolegice in kolegi! V današnjih razlagah za zakon in proti njemu oziroma o sklepu komisije in proti sklepu smo slišali kar veliko. Pomembno je predvsem to, da je treba take zadeve reševati tukaj in sedaj in to zelo hitro. Res da vlada obljublja neko kompleksno rešitev, ampak očitno je, da te zadeve pravzaprav bolj pomenijo odlaganje v nedogled. Reševanje teh problemov seveda je nujno bilo že včeraj, predvčerajšnjim in očitno se je tudi že začelo. Zato govoriti o parcialnih rešitvah na nek način nima smisla. Mežiška dolina je pač Mežiška dolina, Sitarjevec je Sitarjevec, Trbovlje so Trbovlje. In če bomo čakali na to, da bomo vse kompleksno reševali, tega ne bomo rešili prav gotovo nikoli. Enkrat bo zmanjkalo denarja, še najbrž prej pa volje. Zato seveda bom glasoval proti predlaganem sklepu oziroma za to, da se ekološke zadeve v Sloveniji rešujejo čim prej.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani poslanke in poslanci Državnega zbora! Danes na predlog skupine poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom obravnavate interpelacijo o delu in odgovornosti ministrice za notranje zadeve mag. Vesne Györkös Žnidar, pri čemer se navedbe poslank in poslancev nanašajo na postopanje policije ob izvajanju mejnega nadzora in preverjanja v primeru nekdanjega kosovskega premiera Ramusha Haradinaja. Ministrica je v svojem pisnem odgovoru podrobno opisala okoliščine in z argumenti odgovorila na sleherni očitek iz interpelacije. Pojasnila je, da je policija v tem primeru avtonomno, zakonito in strokovno opravila svoje naloge. Želim takoj poudariti, da ima ministrica mojo polno podporo, kakor jo je imela v času, ko sem jo povabil v vlado. Pred dobrim letom je kot kandidatka za ministrico za notranje zadeve pred matičnim odborom Državnega zbora poudarila, da mora biti policija povsem depolitizirana, minister pa ne sme posegati v avtonomnost policije. Uspešnost dela policije se sicer meri po stopnji varnosti v družbi, vendar te ne smemo dosegati na račun kršitve človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Ministrica temu načelu vseskozi sledi, saj njena naloga ni vodenje policije; pač pa v skladu z zakonom usmerja in nadzoruje njeno delo. V konkretnem primeru, kot je v odgovoru na interpelacijo pojasnila ministrica, je policija opravljala redni mejni nadzor na Letališču Jožeta Pučnika. Kosovski državljan Ramush Haradinaj se je izkazal z veljavnim diplomatskim potnim listom Republike Kosovo. Preverjanje potne listine preko ustreznih baz je pokazalo, da je zoper gospoda Haradinaja razpisano veljavno mednarodno iskanje. Policija je na podlagi tega zakonito in korektno ukrepala. Pomembna okoliščina je, da se gospod Haradinaj med policijskim postopkom ni skliceval na diplomatsko imuniteto in prav tako takrat nismo razpolagali s kakršnikoli predhodno najavo o tranzitu posebne diplomatske misije Kosova, s katero bi za gospoda Haradinaja na p