EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Ja, saj veste, da je Desus meni ljuba stranka, ki jo imam vedno rad na jeziku. Moram povedati pošteno, da je Desus stranka, ki zagovarja upokojence z visokimi pokojninami in s tem ni nič narobe. Za veliko večino tistih, ki imajo nizke pokojnine, je pa dolgoročna nevarnost, ker, dokler je Desus v vladah, se nič bistvenega ne zgodi, da bi se pokojnine povečale in da bi dejansko prišli do tega, da bi bile minimalne pokojnine vsaj 617 evrov. Pa da ne bo kdo rekel, da kritiziram samo Desus. Bom povedal tudi neko točko, pri kateri pa se z Desusom strinjamo in imamo lahko na nek način skupno poanto, to pa je zdravstvo. Zdaj, ko sem vas poslušal, so mi številni pisali, med njimi Anča, Katarina in Tine, ki ležijo v bolniških posteljah in nas spremljajo in pravijo, da nas z veseljem poslušajo, tako da upam, da bodo čim prej ozdravili. Rekli so, naj še nekaj povemo na področju zdravstva. Evo, zdaj prihaja zdravstvo in, kot sem rekel, je bila to ena izmed stvari, pri kateri smo bili z Desusom na isti strani. Tukaj jaz absolutno podpiram njihovega poslanca Gantarja, ki je bil izjemno kritičen do zdravstvene ministrice. Pred tem mi je poslanka <PARTY> očitala, češ da nismo želeli prevzeti odgovornosti leta 2014, ko smo imeli to možnost. Morda je zdaj čas, da povemo, kje je bil pravzaprav problem, da nismo šli v koalicijo. Temeljni problem je bilo zdravstvo. Ko smo s pogajalsko ekipo Nove Slovenije prišli do <PARTY>, da bi se dejansko pogovorili, kaj in v kateri smeri bi zdravstvo peljali, nam takratna zdravstvena ministrica (ali pa ne takratna, še vedno sedanja) sploh ni dovolila do besede, ampak je bila vnaprej odločena, kaj si želi. Videli smo, da so to preživeti koncepti, da so to koncepti iz nekega drugega časa in da v takšni ekipi nimamo česa početi, ker se ministrica tudi ni bila pripravljena resno pogovarjati, niti sprejemati nobenih kompromisov. To je bil temeljni problem. Mi, v Novi Sloveniji zagovarjamo javno zdravstvo, ampak ne takšnega, kot ga imamo danes, da umreš, p
Spoštovani predsedujoči, spoštovani predstavniki ministrstva, spoštovani kolegice in kolegi! Mogoče bom razpravljal malo bolj na drugi sferi, ampak v celoti podpiram amandma in tudi predloge vlade v zvezi s spremembami zakonodaje. Mislim, da s to novo vsebino Ministrstvo za gospodarstvo dobiva nov veter, nov zagon pri svojih aktivnostih. Ne pozabimo namreč, da smo par mesecev nazaj slišali, ko smo iskali novega ministra, naj to ministrstvo po možnosti kar ukinemo ali pa nekam priklopimo. Mislim, da je prevladal zdrav razum in da je to ministrstvo dobilo ministra, ki je pravilno zastavil aktivnosti s sektorskim pristopom k reševanju posameznih strateških panog v Sloveniji, kot je turizem; in mislim, da bodo temu sledile tudi druge strateško pomembne panoge in priložnosti, kot so lesna industrija itd. Še enkrat poudarjam, da so se v SPIRIT, kot v prejšnji organizacijski formi, aktivnosti na področju turizma, potem na področju podpornega okolja podjetništva in spodbujanja tujih investicij nekako zmešala jabolka in hruške; v bistvu ni bilo sinergijskih učinkov na tem področju. Tudi iz teh razlogov razumem ta amandma, ki smo ga predložili, v tem smislu, da ustvarimo nek pravni red na tem področju in omogočimo normalno funkcioniranje nove agencije, z vsemi možnostmi podpore turizmu in dejavnosti v zvezi s tem. Seveda mislim, da bo tudi ta amandma na nek način omogočil aktivnosti na ostalih področjih, ki jih je SPIRIT pokrival. V tem kontekstu vidim, da smo na pravi poti in da je ta sprememba zakonodaje prava smer za razvoj tako imenovanega realnega sektorja. Tu me bo dr. Trček verjetno popravil, v celoti pa mislim, da bo tudi s tem novim pristopom Ministrstvo za gospodarstvo dobilo mesto v Vladi, ki mu tudi gre; in da bomo v bodoče tudi v Državnem zboru več razpravljali o gospodarstvu, s katerim bomo ustvarili nove priložnosti za razvoj Slovenije. Ta amandma podpiram, v celoti tudi vso spremembo zakonodaje v tej smeri. Hvala lepa.
Hvala, spoštovani podpredsednik. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Preden se lotim razprave, je treba izreči staro pravilo, ki pravi, da je treba najprej počistiti pred svojim pragom, potem pa iti drugam. Drugače pa moram priznati, da je ta zakon pred nami in gre v pravo smer. Posebej ga podpiram na račun tega, ker je prav to, kar drugi pravijo, da ni v redu, torej skupni dokument, ki varuje študente, dijake, upokojence, brezposelne in tako naprej. Kolikor še imam časa, bi samo poskušal apelirati na to zelo, zelo pomembno dejstvo, ki je že bilo pred nekaj časa rečeno, torej preprečevanje dela na črno, zaposlovanje na črno. Prosim vas, spoštovani minister, da se tega lotite resno, preudarno. V tem trenutku je pravi čas, da pogledamo, kako je z medsebojno sosedsko pomočjo v smislu črnega dela, kako je z Hvala, vam bom to v pisni obliki predal.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi! Glede na to, da smo v takšni situaciji, gospodarski in finančni, kot pač smo – sem že včeraj povedal, če ne, bi tista vlada vladala 6 let ali pa 8 let, ne pa samo 3 leta in tega ne bom ponavljal –,se mi ne zdi primerno, da bi ta zakon podprli. Na koncu koncev kolegice, ne pozabiti, več kot 13 tisočim, pa ko je bilo še drugo stanje, se je tistim, ki so imeli tako imenovane državne pokojnine, nekaj čez 180 evrov, vzelo, tukaj pa govorimo o 28 evrov dodatnega zdravstvenega zavarovanja za tiste, ki imajo več od 500 evrov na družinskega člana. Bodimo jasni! Torej ne gre za to, da bo zaradi teh 28 evrov nekdo bistveno slabše živel. Mi imamo kmečke pokojnine od 240 evrov, mogoče sem celo malo preveč povedal, pa do maksimalno 480. In s tem ljudje morajo preživeti! Ne dobijo dodatnega zdravstvenega zavarovanja! In to so ljudje, ki so delali celo življenje! Ne 40 delovnih let, ampak 50, 60 delovnih let, tudi 70 delovnih let in pri 85 letih še vedno delajo, da lahko preživijo, ker z 240 evri pač ne gre. Kolegice, čas je, da se začnemo ukvarjati s tistim, kar bo prineslo večjo gospodarsko rast, zaposlenost mladih, da ne bodo mladi na bremenih teh upokojencev z 240 evri, in tako dalje. Lepo vas prosim, v Pozitivni Sloveniji, če sta to vaši dve glavni točki nove programske vlade, dodatno zavarovanje in pokop slovenskega zavarovanja, potem nehajte.
Hvala lepa. Najprej želim poudariti, da želim ustni odgovor ministra, zato bom tudi vprašanje na kratko predstavil. Se mi pa zdi nenavadno, gospa podpredsednica, mimogrede, da berete odgovor ministrstva, medtem ko minister sedi v dvorani in bi lahko sam povedal. Tako se očitno ministri raje izogibajo odgovorom, ki jih postavljamo poslanci. Gospodu Virantu postavljam naslednje vprašanje. V sredstvih javnega obveščanja smo lahko zasledili izredno nenavadno razmerje med Občinskim inšpektoratom Mestne občine Koper in policijo oziroma Policijsko upravo, točneje, SKP PU Koper. Namreč, Občinski inšpektorat je opravljal svoje naloge, delo, izvajal je nadzor na terenu, glede na prijavo, ki jo je dobil, zaradi tega pa je čez nekaj dni dobil vodja inšpektorata s strani policije poziv na informativni razgovor. Zaradi vsega tega ga je poklical – zelo nenavadno! – vodja Oddelka za terorizem in ekstremno nasilje na Policijski upravi Koper na informativni razgovor in ga povprašal, zakaj in kaj je počel, kako je slikal in kje so te slike objektov, ki so se nahajali na območju in so bili predmet inšpekcijskega nadzora. Zato ministra sprašujem: Ali drži, da je Policijska uprava Koper na tovrsten način izvajala nadzor nad drugimi organi v okviru javne uprave? Ali kot minister odobrava takšen način dela organov slovenske policije? Ali je odredil notranji nadzor in ugotovil, kaj se je tega dne dogajalo in na osnovi česa so kriminalisti opravili informativni razgovor ter se na nenavaden način ukvarjali z inšpektoratom? Glede tega je minister že dobil nekaj pisnih vprašanj s strani Mestne občine Koper. Kolikor vem, smo tudi v Državni zbor dobili njihove sklepe in pričakujem, da mi bo minister na naslednji seji, kot sem že dejal, odgovoril na ta vprašanja. Hvala.
Hvala lepa za besedo. Meni se zdi, da če bo ta 3. člen uveljavljen, in očitno zgleda da bo, da bomo seveda v tej državi dobili nek paralelni sistem policije. Imam eno podobno izkušnjo, ko sem še delal kot veterinarski inšpektor. Takrat se je na Vursu oblikovala neka trojka modrih, ki so začeli kontrolirati delo nas inšpektorjev na terenu. Kaj se je zgodilo? Inšpektorji smo nehali odločati, ker so oni v vsakem primeru lahko posegli v naše odločitve in nam narekovali, kakšne morajo biti te odločitve. To je v praksi pomenilo izgubo samostojnosti in pa neodvisnosti. To se je zgodilo in zadeva se je poslabšala. Vam povem, da se je poslabšala. Rapidno je padla. Jaz vem, jaz se strinjam, da nek nadzor nad policijo mora obstajati. Tudi vem, da sedaj je nadzor zagotovljen, mogoče bi ga bilo potrebno izboljšati, ampak če bodo delavci, uslužbenci ministrstva začeli nadzirati in usmerjati delo policije, potem se bo zgodilo to, kar so nekateri moji predgovorniki govorili. Jaz bi se zelo strinjal, če bi minister imel takšno možnost in pa takšne obvezne usmeritve, da bi to, kar je kolega Lavrinc govoril, da bi policijo nekoliko oddaljil iz cestnega nadzora oziroma da bi se usmerili tam, kjer je to potrebno, ne pa da dejansko nas lovijo, če prekoračiš za 5 kilometrov hitrost pri vožnji in pa podobno. Vozim se vsak teden vsaj enkrat na relaciji 150 kilometrov. Ko se približam področju schengenske meje, se pravi, ko pridem na 20, 25 kilometrov do hrvaške meje, takoj srečam na teh 20 kilometrih eno, dva, tri, včasih celo štiri policijske patrulje, ki nas seveda ustavljajo in pa kontrolirajo. Upam si trditi, da je na področju "schengena" ob tem pasu teh kontrolnih pregledov policije veliko več kot pa drugod po Sloveniji. Ampak to, spoštovane kolegice poslanke in poslanci, ni posledica usmeritve ali pa nekega naročila. To je posledica številčnosti. Toliko policajev je, in če hočejo nekaj delati, če hočejo na koncu meseca v tiste obrazce, za katere vem, kako se v državni upravi izpolnjuj
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani minister s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi. V Poslanski skupini <PARTY> podpiramo dopolnjeni predlog zakona o delnem subvencioniranju polnega delovnega časa, ki je bil na odboru ustrezno dopolnjen z amandmaji odbora, ti pa so bili pripravljeni na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne služba. Amandmirani so bili skoraj vsi členi, predvsem v smeri pripomb Zakonodajno-pravne službe, delno pa tudi glede na pričakovanja delodajalcev in sindikatov. Verjamemo, da bodo zakonski predlogi v bodoče na vladnem nivoju ustrezno bolje pripravljeni, zlasti s pomočjo vladne službe za zakonodajo. Pri tem seveda izražamo prepričanje, da zadeva tam ni "šla skozi" slučajno, če so jo imeli v obdelavi. Sicer pa gre po naši oceni za zakon kot nujni ukrep, ki naj bi preprečeval večanje brezposelnosti zaradi posledic svetovne finančne krize. Podjetje, ki bo zaprosilo za subvencijo, ne bo smelo odpuščati ali nadzornikom in upravi izplačevati nagrad. Ta ukrep bo, po naši oceni, omogočil delodajalcu ohranjanje števila zaposlenih, kljub začasnemu zmanjšanju naročil, kar bo ugodno izhodišče za čas, ko bo spet stekla polna ali večja proizvodnja. Dejstvo je, da noben zakon ne bo nikoli vsem všeč, tako je tudi s tem; sploh pa ni všeč tistim, ki bi želeli, da jim država pokrije celotno plačo. Tega nihče ne dela in tega si, žal, ne more privoščiti nobena država na področju, čeprav finančne krize. Ta predlog zakona je v tem trenutku najbolj sprejemljiva oblika za hitro pomoč delodajalcem in delojemalcem in za preprečevanje množičnega odpuščanja. Amandmaji, ki so bili sprejeti, so večinoma odpravili vse večje pomanjkljivosti, na katere je Zakonodajno-pravna služba opozarjala, pa tudi delno upoštevaje mnenja sindikatov in delojemalcev. Naj spomnimo, da so v nekaterih slovenskih podjetjih že začeli skrajševati delovni čas, zato je bilo nujno, da smo ta zakon spravili v sprejemljivo obliko, ki je precizirala določbe na način, da bodo lahko uspešno uporabljene.
Spoštovani predsedujoči, ne bom ponavljal tistega, kar sem povedal prej,čeprav seveda velja, bom pač nadaljeval. Gre namreč za to, da se je ta 0.5% možnost za religiozne namene pravzaprav vrtela iz enega zakona v drugi zakon, da je prehajala iz zakona o verski svobodi, sedaj je tukaj, enkrat je tam, obenem pa se vedno aditivno, se pravi seštevalno, omogoča verskim skupnostim, da prihajajo do nekih dodatnih virov. Jaz mislim, da je to sedaj že deseti. Stvar bi seveda imela smisel, če bi bil sprejeti tako imenovan "Guličev" predlog o verski svobodi, ampak žal ni bil. Sedaj imamo seveda neko drugo stanje, sedaj imamo stanje, ko je nek zakon v zraku in lepo čaka, da pride na vrsto, čeprav je seveda ta hibernacija izven vseh pravzaprav nekih normalnih parlamentarnih procedur, da zakon čaka v glasovanju, predlagatelj ga ni umaknil, čeprav je seveda takšna navada v evropskih državah, kadar kakšna zadeva ne gre trikrat skozi proceduro, da se jo umakne. Očitno gre spet za neko, bom rekel, takšno potegavščino, s katero naj bi se ljudi pravzaprav navedlo na to, da iz obupa že glasujejo, če ne drugače. Poseben problem je pa ta. Za vsakega državljana se lahko ugotovi, kakšno premoženje ima. Vsak državljan mora, kadarkoli za kaj prosi, priložiti svoje podatke o svojem premoženju. Celo za gospoda Ruparja se je to našlo, ne, za rimskokatoliško cerkev na Slovenskem pa to ne velja. Ne velja ta zakon, ne velja drugi zakon, vedo veljajo izjeme ali pa posebna določila o siceršnji zakonodaji, ki omogočajo potem dodatna financiranja.
Hvala za besedo. Novela, ki je pred nami, predstavlja eno bistveno reformnih orodij za reševanje gospodarske krize pri nas. Zavedati se moramo, da v postopku prisilne poravnave ohranjamo delovna mesta in obstaja velika verjetnost, da bo podjetje oziroma gospodarski subjekt posloval naprej. V naši gospodarsko-finančni situaciji, ki je zelo slaba in je povzročila takšno stanje, da se je povečalo število postopkov insolventnosti, je zelo pomembno, da se ohranjajo zdrava jedra gospodarstva in da se ohranjajo delovna mesta. Bistveno je tudi, da novela povzroča pozitivne spremembe pri zaščiti upnika, predvsem upnika delavca, saj se mu povečujejo pristojnosti in tudi pravice. Pomembno je poudariti novost, da se lahko izklicna cena tudi niža pri prodaji nepremoženja dolžnika, kar bo zagotovo povečalo delež njegovega premoženja in ne bo prišlo tako hitro do samega stečajnega postopka. Rada pa bi poudarila, da se je v praksi izkazalo, da v stečajnih postopkih največ zaslužijo prav odvetniki, stečajni upravitelji, cenilci, izvršitelji, upniki pa utrpijo največjo škodo, saj zaradi izčrpavanja stečajne mase ostanejo brez poplačila dolgov. Zato bom zakon podprla. Hvala.
Hvala za besedo. Računsko sodišče je v svojem revizijskem poročilu ob pregledu poslovanja Družbe za svetovanje in upravljanje opisalo oziroma zapisalo, da postopek likvidacije ni bil izveden uspešno, saj je Vlada Republike Slovenije ustavila postopek likvidacije, Družba za svetovanje in upravljanje pa je nadaljevala z rednim poslovanjem, kljub temu da so bili izpolnjeni pogoji za uspešen zaključek likvidacijskega postopka. Po sklepu Vlade o uvedbi likvidacijskega postopka bi se moral ta zaključiti s sprejemom zakona o prenosu pooblastil, pravic in obveznosti Družbe za svetovanje in upravljanje v likvidaciji ter preostanek njenega premoženja prenesti na Slovensko odškodninsko družbo d. d. Računsko sodišče je tudi ocenilo, da je odločitev Vlade Republike Slovenije in Ministrstva za finance o ustavitvi postopka likvidacije in nadaljnje poslovanje DSU-ja povzročila negospodarno izvajanje nalog, ki je izvajana na podlagi zakona, saj bi bilo te naloge moč izvesti v okviru Soda z nižjimi stroški oziroma gospodarneje. Posledica neizvršene likvidacije je bil tudi sprejeti sklep Vlade Republike Slovenije o prodaji in porabi sredstev kupnine od prodanega deleža DSU v Slovenski industriji jekla, d. d., s katerim je v nasprotju z določili 11. člena Zakona o privatizaciji Slovenskih železarn, d. d., omogočila konverzijo terjatve do DSU, kupnino od prodaje deleža v SIJ, v lastniški delež DSU v znesku kupnine 16 milijonov 326 tisoč 651 evrov. S tem kupnina ni bila namensko porabljena za zmanjšanje zadolženosti Republike Slovenije, kot to določa 74. člen Zakona o javnih financah, temveč je bila uporabljena za financiranje razširitve dejavnosti DSU oziroma njene hčerinske družbe DSU Nepremičnine, in sicer poslovanja z nepremičninami, ki jih DSU Nepremičnine kupuje, da bi jih oddajala v najem ministrstvom. Na podlagi te ugotovitve Računskega sodišča smo 13. marca lansko leto zahtevali obravnavo te problematike na izredni seji dveh delovnih teles, enkrat Komisije za nadzor javnih finan
Hvala predsedujoči, spoštovane kolegice in kolegi! Moja razprava bo mogoče nekoliko drugačna, v veliki meri se strinjam s tem, kar sem slišala tako na strani predlagatelja kot tudi poslanskih skupin, v enem segmentu se pa žal ne morem tudi s tem, kar je morda tudi Vlada povedala, ne morem strinjati in bom tudi povedala svoj vidik, ker mislim, da pravzaprav sploh ne potrebujemo spremembe zakonodaje, vsaj ne tako, kot je razlagano. Namreč, ko gledamo, kaj je navedel predlagatelj za razlog in tudi kaj se je s posameznimi stališči poslanskih skupin Torej, predlagatelj navaja, da se v zadnjem času v javnosti pojavljajo pomisleki glede volonterskega pripravništva s strani nevladnih organizacij in pa tudi posameznikov, predvsem zato, ker se izkorišča mlade za opravljanje dela brez plačila. S tem se strinjam. Res se to v praksi dogaja. Prav tako navajam med razlogi, da se je dosedanja uredite izkazala kot ureditev, ki jo je možno izkoriščati, zato da volonterski pripravniki opravljajo delo namesto nekoga drugega. Tudi s tem se strinjam. Potem navajate naprej, da v bistvu izhajate iz načela, da vsako delo šteje, in da je namen razbremeniti delodajalce in ukiniti status volonterskega pripravništva. Ampak, ko to obrazložitev slišimo, mislim, da sama zase in tudi razprava govori, da tako kot ravnamo danes, pravzaprav ne bi smeli ravnati. Kajti problemov se rešujemo hitro in mislim, da na napačnem koncu. Pa ne zato, ker je to opozicijski zakon, ampak splošno mislim, da praksa splošno ni bila najbolj primerna. Poglejte, o čem smo v teh dneh govorili. Govorili smo na eni strani o študentskem delu, o delu upokojencev, o delu invalidov – ne invalidi oziroma obratno, neinvalidi za invalide – in danes o volonterskem pripravništvu. Ampak, če pogledamo ozadje te problematike, bomo ugotovili, da je pravzaprav ključ v tem nespoštovanje zakonodaje; da se pravzaprav zlorablja zakonodaja, da se jo izkorišča in da z zakonom velikokrat ni nič narobe, ampak da se to v praksi narobe izvršuje. Mi
Hvala lepa za besedo. Če je bilo mnenje, da je predlog zakona primerno strokovno pripravljen, da pa mu manjka neka celovitost in finančno pokritje, potem bo v naslednji vladi tudi na nek način obravnavan. Mislim, da to sem še hotel povedati, da ažurnost zavisi od tega, kako delujejo organi v sklopu sociale oziroma teh centrov za socialo, komisij in občin, ki dajejo soglasje. Da pa to ni predvolilna zadeva, pa dokazuje, in na to se odzivam, to so besede gospe Tavševe, da "Vlada deluje na način ubijanja sociale in ljudi nežno in po obrokih. To je bila izjava v njeni razpravi. Hvala.
Spoštovani predsednik, spoštovani kolegice in kolegi in spoštovani vsi, ki nas spremljate! V Poslanski skupini Stranke modernega centra kandidature gospoda Fakina za generalnega direktorja ZZZS ne podpiramo in ne bomo dali v nadaljevanju soglasja k njegovemu imenovanju. Zakaj ne? V devetih letih, odkar oziroma kolikor časa je gospod Fakin direktor zdravstvene zavarovalnice , ni prišlo do določenih sprememb, ki bi bile nujne. Tako na primer ni prišlo do prenove obračunskih sistemov. Samo za primer, za obračunavanje storitev na specialističnem področju se še vedno uporablja zelena knjiga iz leta 1982. Gospod Fakin v devetih letih teh obračunskih modelov ni niti predlagal v spremembo. Nadalje, ni racionalizacije Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije, vsaka območna enota ima namreč svojega direktorja, svoje računovodstvo, svoje službe, kar seveda že samo po sebi pove, da je to daleč od racionalnega poslovanja, in seveda vse te, bom rekel, plače teh zaposlenih seveda gredo iz naših prispevkov, saj te stroške plačujemo mi, ki plačujemo prispevke iz svojih osebnih dohodkov. To se pravi, imamo isto mrežo, isto organizacijo že devet let. Nadalje, pomanjkljiv nadzor. Vem, da smo imeli v preteklem letu že tudi sejo na temo nezadostnega nadzora nad nenujnimi medicinskimi prevozi, ki je jasno pokazala, da ZZZS ne izvaja oziroma nezadovoljivo izvaja nadzor na tem konkretnem področju. Prav tako bi lahko tukaj omenili tudi, da ZZZS nezadostno kontrolira na primer izpolnjevanje števila zaposlenih, ki bi jih moral določen izvajalec zdravstvenih storitev imeti v skladu s splošnim dogovorom. Hkrati nikoli ni v času direktorovanja gospoda Fakina bilo izpostavljena absurdna, recimo izpostavljena absurdna situacija, ko greste na primer na urgentni pregled, na primer k svojemu osebnemu zdravniku, vam vzamejo kri, opravi se laboratorijski pregled, čez eno uro ste v bolnišnici, kjer vam ponovno vzamejo kri in opravijo še enkrat laboratorijski pregled. Se pravi, storitev se dvakrat plač
Hvala lepa. Jaz mislim, da je prav, da se o predlaganem zakonu, glede na to, da ima intenco marsikaj izboljšati, pogovarjamo. Bolj se pogovarjamo, dejansko več je možnih resnic kot tudi o vsebini, s katero se v načelu v Slovenski nacionalni stranki strinjamo. Torej neposredno plačilo, ob soglasju, podizvajalcem, ker je dober namer, ker rešuje finančno disciplino. To govorim namreč zaradi tega, ker je treba pa vseeno poudariti, da je dejansko treba finančno disciplino urejati sistemsko. Tudi pri teh primerih bi radi opozorili Vlado, da lahko pride do številnih manipulacij in številnih pravnih sporov, tako da je dejansko ob tem, kar so kolegi povedali, pravzaprav ta rešitev lahko tudi dvorezni meč. Najbolj čisto bi bilo, da je to posel med naročnikom in izvajalcem, in tudi finančni tokovi naj tečejo med tema dvema. To bi bilo najbolj pošteno. Ampak ker je nepoštenost že na strani izvajalca, po eni strani do naročnika in po drugi strani do podizvajalca, je v tem zakonu dana ta rešitev, ki jo pa v Slovenski nacionalni stranki ne bi radi odrekli potencialnim podizvajalcem, pod pogojem seveda, da posli tečejo čisto. Kar pa se drugega amandmaja <PARTY>-a tiče, pa ga jaz tudi dejansko razumem kot eno alternativo, ki osnovni predlog, da se postopek oddaje naročil male vrednosti z namenom pridobitve ponudb objavi na portalu javnih naročil. To je seveda čisto v redu in pošteno in pomeni, da se lahko prijavi kdorkoli, nič pa ne bi bilo narobe, če bi pustili tudi dosedanjo možnost, ker jaz jo razumem kot alternativno, postopek oddaje naročil male vrednosti je poenostavljen postopek javnega naročanja, v katerem naročnik, mogoče bi bila boljša dikcija, da lahko pozove k oddaji ponudbe vsaj tri ponudnike oziroma objavi na portalu za možnost oddaje javnega naročila. Jaz, razen če narobe razumem, nič spornega ne vidim v tej možnosti, obojestranski možni rešitve. Če pa ta amandma izključuje predlog, ki je v predlogu zakona o spremembi zakona, pa seveda v Slovenski nacionalni stranki t