EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Spoštovani predsednik, spoštovani predstavniki Vlade, kolegice, kolegi! Vlada Mira Cerarja se na podlagi ugodnih rezultatov podatkov o gospodarski rasti in ugodnih ocen glede gospodarske rasti v prihodnje rada pohvali, da so to rezultati in napovedi rezultati njenega dobrega dela. Pri tem seveda zamolči dejavnike, ki so največji prispevali k tem rezultatom. To so povečan izvoz, ki je posledica svetovnega gospodarskega okrevanja in dobrega odziva slovenskega gospodarstva trenutnim razmeram na trgu; iztekajoča se finančna perspektiva od 2007 do leta 2013, pri kateri se je največ projektov, financiranih z evropskim denarjem, zaključilo leta 2014 in v letošnjem letu; sprejetje Zakona o uravnoteženju javnih financ, ki ga je sprejela vlada Janeza Janše in katerega cilj je bil v največji možni meri uravnotežiti javno porabo s tistim kar ustvarimo, kar je predpogoj za vzpostavitev zdrave in dolgoročne gospodarske rasti; zaradi pozitivnih rezultatov pokojninske reforme, ki je bila prav tako sprejeta v času druge vlade Janeza Janše. Nič od tega, kar je najbolj prispevala k slovenski gospodarski rasti, torej ni posledica dobrega dela vlade Mira Cerarja. Najboljšo sliko, kje se določene države nahajajo na področju družbenopolitičnih in ekonomskih vprašanj, kažejo mednarodne lestvice, ki merijo spoštovanje človekovih pravic, učinkovitost pravne države in ekonomskega sistema. Pripravljajo jih ugledne in neodvisne mednarodne institucije ter organizacije. V Sloveniji je gospodarski model vzpostavila tranzicijska levica na čelu s Forumom 21 in s podporo njemu lojalnih medijev. Za ta model je značilna prevelika vloga države, vmešavanje politike v gospodarstvo, dajanje prednosti prerazdelitveni in predrazvojni politiki, odlaganje strukturnih reform v imenu socialnega miru in predvsem politika nacionalnega interesa, s katero se prepričuje privatizacija državnega premoženja. Tisto malega državnega premoženja, ki pa se privatizira, pa se čedalje slabše privatizira oziroma se privatizira
Spoštovani predsedujoči! Cenjenje kolegice in kolegi! O tem, kako se vljudno sprašuje, bo očitno treba podučiti gospoda ministra. Vljudnost zahteva, da se vpraša, ali lahko. In potem se to da. Ne pa odgovori: lahko. Tako se odgovarja takrat, kadar se koga "zajebava". Pravite, gospod minister, da ste verjeli in da morate verjeti, da ste verjeli kupcu. Tukaj ne gre za verjeti ali ne verjeti. Treba je razumeti, analizirati, preveriti in še kaj. In če gre za človeka, za katerega ste vedeli, da pozna razmere, potem je treba biti še bolj previden, samo za to gre. Jaz bi na kratko obnovil, ampak tukaj so zadeve, ki se vlečejo že celo sejo. Najprej vidimo, da so bile težave z rokom razpisa, potem z boniteto, s kupnino, z višino kupnine, s cenitvijo, s soglasjem za prodajo. Se pravi, če pogledamo vse te faze, vidimo, da je povsod nekaj zelo zelo čudno in zelo zelo narobe. In potem je razumljivo, da smo najprej bili v tej dvorani danes omamljeni od nekega plina in je prišlo na dan kaj, kar ne bi smelo, kako sedite in se dogovarjate. Ne vem, o tem je govoril predstavnik <PARTY>, ne tukaj v parlamentu, to se usedemo z ministrom, malo pogovorimo. Vi vabite na kavo in stvar je začela res tako smrdeti, da je bilo treba odpreti vrata na stežaj. Kaj bo pa naslednja faza, da ne bo več smrdelo? Še ena stvar se je pokazala v tem. Tisto, kar je gospod Ljubo Germič mislil, da ni res, ampak vidi se, da je župan vse te čudne posle, v te čudne rabote zelo zelo vpleten. In to je še en dokaz, da župani v parlamentu res ne bi smeli biti, zaradi tega, ker se vedno na terenu s čim, vsaj do komolcev umažejo ali pa do manšet, oprosti Janc. Hvala lepa.
Gospod podpredsednik, spoštovani minister, kolegice in koleg! Zakon o lokalni samoupravi sodi med zakone, ki so bili v zadnjih desetih letih največkrat spremenjeni in dograjevani, kar kaže na to, da država ni imela preveč srečne roke pri zakonskem urejanju omenjenega področja. Zaradi številnih slabih in nedomišljenih rešitev v preteklosti so nastali številni spori, blokade, težave pri nadzoru politizacije in podobno. Tokrat je pred nami pravzaprav že deveta sprememba zakona in prepričana sem, da tudi ta ne bo zadnja. Vsekakor pa lahko rečemo, da prave domišljene in celovite vizije o ureditvi tega področja nikoli ni bilo in tudi ob tokratni spremembi temu v celoti žal ni tako. Res je tudi, da si lokalna samouprava v tem trenutku veliko bolj želi in tudi pogreša nov zakon o financiranju občin, saj je v tem trenutku to največji problem. V poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije menimo, da je zakon sicer primeren za nadaljnjo obravnavo, pogojno primeren za nadaljnjo obravnavo, saj so vanj vgrajene nekatere nujne spremembe, v tem smislu je pač sprememba potrebna, in sicer v zvezi s pasivno volilno pravico za tujce in pa sprememba v zvezi z odločbo ustavnega sodišča o predčasni razpustitvi občinskega sveta in razrešitvi župana. Vendarpa želimo poudariti, da bo v nadaljevanju razprave potrebno razmisliti o smiselnosti nekaterih novosti, ki jih prinaša. V Liberalni demokraciji Slovenije sodimo, da bi bilo potrebno tudi v prihodnje pustiti samostojnost pri odločanju o pravni subjektiviteti in statusu krajevnih skupnosti občinam samim in njihovim statutom glede na njihov specifičnost in različnost. Še enkrat poudarja, menimo, da se to prepusti, tako kot zdaj, občinam in njihovim statutom, kajti, sodimo, da so občine zelo različne, da so situacije specifične in da vsaka občina zna sama presoditi, kaj je zanjo najbolje. Prav tako menimo, da bo zardi takšne poteze, ki bo razumljena kot administrativno ukinjanje krajevnih skupnosti, prisotnih še več pritiskov na ustanav
Lep pozdrav! Gospoda ministra žal ni, ker sem ga hotel opozoriti na nekaj, kar mislim, da se mu lahko dogaja v prihodnosti. Sicer smo prebrali v medijih, da nekako nima posebej volje kandidirati in biti morda poslanec. Prepričan sem, da če bi kandidiral, bi bil zgolj poslanec, ne pa minister. In takrat bi verjetno z drugimi očmi gledal na stanje, ki ga imamo na tem področju, o katerem danes govorimo. Ker bi bil v opoziciji, bi se zavedal tega, kako nevarno drvi Dars, s tem seveda tudi Republika Slovenija in njegov proračun, v situacijo, ko ne bo zmožen izpolnjevati vseh ambicij, ki bi jih moral, ali pa nalog, ki bi jih moral opravljati, ker je tudi v njegovem času in v času njegovega predhodnika prešlo do tako spremenjene strukture delov sredstev za izgradnjo avtocestnega programa, ki dejansko ogroža dolgoročno vzdržnost! Kaj dolgoročno, kratkoročno vzdržnost. In takrat bi verjetno tudi sam pritrjeval tistim, ki menijo, da pri najemanju oziroma dajanju soglasij in kreditov za subkredite in za ostale vire je treba predvsem spoštovati zakonodajo. V tem primeru je Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora že drugo leto oziroma tretje leto zapored opozorila, da je način obravnave in sprejemanja tega zakona neustrezen, da ne ustreza zakonu o Darsu, da postopki niso ustrezni, "ta pravi", da združujemo soglasja in pa odobritve z enim zakonom in da torej ravnamo proti zakonodaji, ki smo jo sami sprejeli. Gospod minister morda res ni pravnik, vendar mislim, da ima okrog sebe mnogo kolegov, ki mu lahko povedo, da bi tako morali ravnati. Sedaj pač, kot minister hoče izpeljati program in pa daje zakonske obveznosti oziroma zakonite obveznosti na stran. Tako pač je. Prihodnost bo pokazala, kdo je imel prav. Soglasje na predlagane zadolžitve Darsa pomeni tudi dejanje, ki je zelo pogumno in odgovorno. 544 milijonov evrov je visok znesek, posebej ker bo skupni znesek dolga Darsa s tem krepko presegel štiri milijarde evrov. O tem kako dolgo bo trajalo, da ga bomo ali pa da bomo plač
Hvala lepa za besedo, predsednik. Lep pozdrav vsem v dvorani. Z upravnimi taksami se državljani srečujemo pogosto. Največkrat seveda na našo zahtevo, ko pri upravnem organu ali pa nosilcu javnih pooblastil vložimo vlogo, na podlagi katere seveda pričakujemo odločitev organa, v primeru, ko od upravnega organa želimo pridobiti potrdilo, ali pa, če pri upravnemu organu želimo overiti dokumente ali pa svoj podpis. V ta namen je treba seveda plačati upravno takso, katere višino ureja Zakon o upravnih taksah. Posamezni državni organi so Ministrstvo za javno upravo že dlje časa opozarjali, da je ta zakon treba spremeniti in vanj zapisati seveda bolj jasne določbe na področju vprašanj, povezanih s pritožbenim organom, vračilom takse, ugotavljanjem premoženjskega stanja posameznika glede oprostitve takse. Zaradi spremembe materialnih predpisov se je pokazala tudi potreba po spremembi višine posamezne takse. S spremembo zakona se podaljšuje tudi absolutni zastaralni rok iz 4 na 10 let. Nekaj pa je tudi novih predlog za oprostitev plačila taks. Ministrstvo za javno upravo na podlagi zbranih podatkov s strani ostalih ministrstev ocenjuje, da bo povečanje prihodkov v državnem proračunu v drugi polovici letošnjega leta znašalo okoli 590 tisoč evrov oziroma okoli 1,1 milijona evrov v prihodnjem letu. Povečanje prihodkov v proračunih lokalnih skupnosti pa skoraj da ni. Pozitivne finančne posledice za občine bodo po ocenah predlagatelja torej nizke, približno 150 evrov v letošnjem letu in cirka 2000 evrov v letu 217. Nehote se nam tukaj zastavlja vprašanje, ali je Ministrstvo za finance pri zmanjševanju povprečnine lokalne skupnosti razpolagalo s podatki. Ali ni mogoče operiralo z neko oceno oziroma mnogo višjimi prihodki z naslova upravnih taks? Poudariti želim, da v Slovenski demokratski stranki tudi nikakor ne moremo sprejeti dejstva, da organ vrne preveč plačano takso po uradni dolžnosti le v primeru, če je le-ta višja od 18 evrov. Za marsikaterega državljana ta višina nevrnjene
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem prisotnim. Prirejanje iger na srečo je izključno pravica Republike Slovenije, ki jo Vlada prenaša s koncesijami na gospodarske družbe. V skladu z veljavnim Zakonom o igrah na srečo je podeljenih 11 koncesij od zakonsko predvidenih 15 za prirejanje iger na srečo v igralnicah in 34 koncesij od zakonsko predvidenih 45 za prirejanje posebnih iger na srečo v igralnih salonih. Na podlagi koncesije trajno prirejata igre na srečo dve gospodarski družbi, od katerih prireja prva osem iger na srečo, druga pa šest. Z dovoljenjem ministra za finance lahko prirejajo klasične igre na srečo tudi društva in nedobičkonosne organizacije, in sicer enkrat letno za sofinanciranje svojih dejavnosti. Koncesijo za prirejanje iger na srečo v igralnicah ima šest gospodarskih družb od 34 gospodarskih družb - igralnih salonov. V lanskem letu so prireditelji iger na srečo ustvarili bruto prihodek v višini 432 milijonov evrov ali 1,25% bruto družbenega prihodka. Dobra polovica prihodka je bila ustvarjena v igralnicah, slaba tretjina v igralnih salonih in slaba petina pri klasičnih igrah na srečo. Od tega je bilo vplačanih v državni proračun 91 milijonov evrov, v občinske proračune 26 milijonov evrov, 23 milijonov fundaciji za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij in 7 milijonov fundaciji za šport. Država je odgovorna, da igre na srečo potekajo v urejenem in nadzorovanem okolju. Predlagane spremembe zakona prestavljajo le najnujnejše ukrepe na tem področju oziroma sledijo naslednjim ciljem. Uveljaviti družbeno odgovorno prirejanja iger na srečo in zaščititi mladoletne in druge občutljive osebe pred škodljivimi posledicami iger na srečo, tudi z uvedbo samoprepovedi. Povečati učinkovitost nadzora, zlasti pri nedovoljenem prirejanju iger brez koncesije, omogočiti sodelovanje prirediteljev iger na srečo v skupnih igrah z drugimi prireditelji ter omogočiti uvedbo novih igralnih naprav in novega načina prirejanja iger na srečo po internetu in drugih tel
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovana državna sekretarka, poslanke in poslanci! Sam sem bil pač že načeloma nekako proti temu sistemu, ki se sedaj uvaja, ne toliko po lastnem prepričanju, kolikor zaradi vsega tega, kar ta novi sistem prinaša. Kajti ta novi sistem prinaša to, da naše območje v bodoče sploh več ne more priti v državni zbor, z ozirom na to, ker smo premajhno volilno območje z 20.000 prebivalci, in to kot okraj. In to je tista cifra, kljub temu, da nekdo reče, preferenčni glas je tisti, ki bo reševal. Temu jaz ne verjamem. Ker v končni fazi naši preprosti podeželski ljudje niso vajeni dajati preferenčnih glasov in ponavadi oni zaokrožijo ime ali listo. Tisto, da bi zadnji dal preferenco, to ne gre. V glavnem pa moram zastopati interese naših ljudi, iz katerih območja izhajam, in med to razpravo bom verjetno še razmislil, kako bom dejansko glasoval. Zavezan sem tudi prek občinskega odbora naše stranke, da glasujem proti temu predlogu. Hvala lepa.
Hvala za besedo, gospa. Lep pozdrav vsem. Spoštovani! Predlog zakona omogoča učinkovito prestrukturiranje podjetij, katerih družbenik ali upnik je zaradi izvedbe ukrepov za krepitev stabilnosti bank postala Družba za upravljanje terjatev bank ali na kratko DUTB, ki lahko sodeluje pri prestrukturiranju gospodarske družbe s katerimkoli pravnim poslom, ki lahko njenemu dolžniku omogoči, da postane kratkoročno ali dolgoročno plačilno sposoben. To pomeni, da lahko da posojilo, da lahko nastopa kot porok dolžnika ter da lahko jamči banki za izpolnitev dolžnikove obveznosti. V Poslanski skupini Desus se zavedamo, da bo proaktiven pristop k prestrukturiranju podjetij na dolgi rok omogočil tudi boljše poslovanje bank, saj te za svojo osnovno dejavnost posojanje denarja potrebujejo zdrava podjetja. Trenutno veljavni zakon kot cilj določa ugotavljanje odgovornosti za nastanek slabih kreditov in naložb, ki so bile kot tvegane postavke prenesene na DUTB. Dikcija ugotavljanje odgovornosti se z novim predlogom spremeni v olajšanje prepoznavanja nepravilnosti, saj DUTB nima preiskovalnih pooblastil ali znanja, potrebnega za odkrivanje kršitev. Vse, kar lahko stori, je, da sum na storjeno kaznivo dejanje naznani za to pristojnim organom. V zadnjem času smo bili žal priča stalnemu medijskemu izpostavljanju DUTB. Za nekatere težave je bilo krivo njeno poslovodstvo, ki se je kasneje soočilo s posledicami, nekatere zgodbe pa so služile, kot je že v navadi, nabiranju političnih točk. V Poslanski skupini Desus se zato strinjamo z določbo, da mora DUTB Ministrstvu za finance posredovati katerokoli dokumentacijo in vse informacije, ki jih ministrstvo potrebuje za opravljanje nadzora. Ministrstvo DUTB lahko daje usmeritve in ta jih mora upoštevati, a te usmeritve morajo biti splošne in ne smejo predstavljati navodila za ravnanje v posameznem primeru. Še vedno pa ne bo imelo pristojnosti vmešavati v njene dnevne poslovne odločitve. Predlagan zakon podaljšuje obdobje obstoj DUTB do 31. decembr
Seveda bom podprla ta predlog zaradi tega, ker ga razumem že v tistem smislu, kot sem ga predstavila v sami diskusiji. V diskusiji pa sem povedala, da seznanitve, ki smo jih bili deležni na tej seji, so nam predočile trenutno situacijo. In v tej situaciji je bilo, pa ne samo z moje strani, ampak tudi od ostalih kolegov večkrat poudarjeno, da so aktivnosti oziroma fleksibilnosti, odzivnosti, hitrosti pri reševanju omenjene problematike umanjkle. In jaz ta sklep razumem - in ga tudi tako želim - kot okrepitev vseh aktivnosti. Hkrati pa moram še poudariti, da je bilo danes štirikrat v tem državnem zboru napačno in ta trenutek tudi s strani gospoda Janše predstavljeno dogajanje na seji 21.1.2001 na mestnem svetu, ko naj bi se zavrnil sklep o seznanitvi na glasovanju o situaciji nakupa banke SIB. Moram pa popraviti ne glede na to, da sama nisem bila članica sveta, ampak na tej seji Demantirati moram štirikratne trditve današnjega dne. Na tej seji ni bilo glasovanja o seznanitvi z nakupim banke SIB. Bila je 6. točka, na kateri so prisostvuvali člani nadzornega odbora MOL-a, direktor Energetike, prokurist, predsednik Holdinga, direktor SIB, odvetnik Senica, predsednik NO SIB etc. in so bili seznanjeni s situacijo o nakupu SIB-a in razlogi zanjo. Hvala.
Spoštovani predsednik, varuhinja, kolegice in kolegi ter ostali prisotni! Pred nami je 19. Redno poročilo o delu Varuha človekovih pravic Republike Slovenije za leto 2013. Namen poročanja varuha Državnemu zboru je predvsem prikaz aktualnega delovanja, iz katerega je mogoče razbrati najbolj pereče težave oziroma kršitve človekovih pravic. Varuh tako Državnemu zboru z rednimi poročili poroča o svojem delu, ugotovitvah o stopnji in spoštovanju človekovih pravic in temeljnih svoboščin ter upravni varnosti državljanov v Republiki Sloveniji. Poročilo varuha za preteklo leto je najobsežnejše doslej. O njem je kar 150 priporočil, mnoga se žal ponavljajo iz leta v leto. Varuhinja je med drugim še posebej izpostavila področje pravic, povezanih s trgom dela, ter vse državne institucije in lokalne skupnosti pozvala, da pri svojem delu in sprejemanju odločitev brezpogojno spoštujemo človekove pravice in temeljne svoboščine. V času, ko se ves svet sooča z gospodarsko krizo, varčevalnimi ukrepi držav na vseh segmentih življenja, brezposelnostjo, je vloga varuha še posebej pomembna. Le-ta mora zavarovati pravice in svoboščine državljanov v razmerju do državnih organov, ki v tem času uveljavljajo izredne ukrepe. Poglavitna, z zakonom določena dejavnost Varuha človekovih pravic Republike Slovenije je, da bdi nad tem, ali državni organi, organi lokalnih skupnosti in nosilci javnih pooblastil v Republiki Sloveniji pri svojem delu spoštujejo človekove pravice in temeljne svoboščine posameznikov ter skupin. Pri tem pa varuh ne odloča o teh razmerjih, ampak ima predvsem pravico, da najvišje državne organe in javnost opozarja na morebitne kršitve človekovih pravic. V Poslanski skupini <PARTY> smo prepričani, da se je institut varuha od njegovega uradnega začetka delovanja leta 1995 močno zakoreninil v zavest državljank in državljanov oziroma celotne družbe ter uživa velik ugled v javnosti. In tudi takšne razprave, kot je današnja, pripomorejo k iskanju pravih sistemskih rešitev. V naši pos
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. No, delovno telo je predmetni zakon obravnavala na 11. redni seji 15. februarja. Pri delu odbora so sodelovali predstavnik predlagatelja z ministrom mag. Drobničem, predstavnik zakonodajno-pravne službe, predstavniki sindikatov azbestnih bolnikov ter društva obolelih zaradi azbesta, gospodarske in obrtne zbornice, potem predstavniki podjetij Pletilnica Sodražica, Donita Medvode, Salonita Anhovo, Slovenskih železnic in predstavnica Kliničnega instituta za medicino dela in tudi predstavnik državnega sveta Republike Slovenije. Zakonodajno-pravna služba je predmetni zakon preučila in tudi k številnim členom predložila konkretne pripombe. Amandmaje k predloženem zakonu so vložile 4 poslanske skupine koalicije, potem poslanec Srečko Prijatelj, poslanca Samo Bevk in Breda Pečan, poslanec mag. Vasja Klavora in poslanec Stanislav Brenčič. Mnenje komisije državnega sveta za družbene dejavnosti je predstavil Tone Peršak in poudaril, da je komisija dala vrsto pripomb, ki so vsebinsko enake kot vloženi amandmaji poslanca Srečka Prijatelja in jih državni svet podpira. V razpravi o 1. členu predloga zakona o vloženih amandmajih je bilo izpostavljeno stališče, da predlog zakona ni bil povsem usklajen s socialnimi partnerji, niti z zdravstveno stroko. Predlagatelja amandmaja Samo Bevk in Srečko Prijatelj sta poudarila, da z amandmaji spreminjata koncept zakona, saj menita, da je v zakon potrebno vključiti vse, ki so zboleli zaradi izpostavljenosti azbestu in ne le tiste, ki so delali z azbestom. V nadaljnji razpravi so nekateri razpravljavci menili, da ta predlog zakona ne zagotavlja pravnega varstva, da ni registra obolelih, da je premalo pozornosti posvečene negativnim učinkom azbesta in da je nedopustno pravico do priznavanja bolezni vezati le na poklicno bolezen. Drugi so menili, da je predlog zakona dober, da vseh posledic nikoli ne bo mogoče zajeti. Izpostavili so vprašanje odgovornosti, ali je to država ali podjetja, pravni nasledniki ne
Hvala lepa za besedo. <PARTY> je koaliciji ponudila roko. Želeli smo sodelovati pri razvoju Slovenije in biti partnerji pri razvoju. Takrat, ko je bilo o tem govora, ste zavrnili našo pomoč, obrazložitev je bila približno takšna: sposobni smo se sami, brez pomoči opozicije, soočiti z razmeram, ki takrat še niso bile tako katastrofalne. Verjetno ste sedaj že ugotovili, da je bila to napaka, kajti rezultat štirih mesecev vladanja je pravzaprav neaktualen rebalans, ki temelji na predvidevanjih 0,6% gospodarske rasti. Danes vemo, da je pričakovana gospodarska rast minus 4%. Torej, kaj iz tega lahko zaključimo - da so bili vaši ukrepi prepočasni in nezadostni! Obrazlagam glas, zakaj tega rebalansa ne bom podprl. Ta rebalans ni protikrizni rebalans, pač pa je nastavek modernizacije sistema, kot je rekel včeraj predsednik Vlade. Modernizacija pa pomeni zmanjševanje pravic. Žal, in to je treba jasno povedati. In za takšen rebalans sam ne morem glasovati. Sam bi pričakoval več, glede na to, da pomoči opozicije ne potrebujete in ne želite. Hvala.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Ko sem prebral ta zakon o lokalni samoupravi, me je bilo kar strah, ker skoraj nisem mogel verjeti, da je lahko takšno besedilo, tako slab zakon bil koalicijsko usklajen. Ko sem slišal mnenja ostalih poslanskih skupin, mi je malo več jasno. Očitno je ta zakon nastajal, kot je nastajal, v okviru ministrstva za notranje zadeve, nastajal pod, bom rekel, senco oziroma pod presijo številke 60, šestdesetih bivših občin, nastajal pod vtisom nekega komunalnega sistema, za katerim še očitno avtorjem tega zakona še kako kolca. Vesel sem, da je prišlo do takih nasprotovanj, izraženih tudi s strani poslanskih skupin, kar daje upanje tudi na to, da bi zakon lahko bil boljši. Da je zakon tak, je to tudi zaradi tega, ker se državni zbora v tem sklicu absolutno premalo ukvarja z lokalno samoupravo, ki je ena ključnih zadev. Dokaz, da je temu tako, je, da ste ukinili samostojno komisijo v državnem zboru, ki bi se ukvarjala z lokalno samoupravo, da je bil posledično ukinjen tudi samostojni urad vlade za lokalno samoupravo in rezultat je zakon, ki kaže odnos ministrstva, ki bi moralo skrbeti za lokalno samoupravo, do lokalne samouprave. Na tem področju bi moralo biti več narejenega, če bi imeli urad, samostojni urad za lokalno samoupravo. Če bi imeli komisijo pri državnem zboru, ki bi delovala in obravnavala področje lokalne samouprave, bi se verjetno ne zatikalo tudi pri zakonu o pokrajinah, tako kot se nam zatika, kjer še vedno stojimo na mestu. Namesto da bi se s predlaganim zakonom popravil položaj, utrdil položaj lokalne samouprave, omenjeni zakon predstavlja grob poseg v avtonomijo lokalne samouprave, gre izključno za neke, bom rekel, prepovedi in omejevanja, ki v nobenem primeru niso sprejemljiva. Iz povedanega prej bi rad najprej povedal, da je popolnoma nesprejemljiv za mene prenos pristojnosti iz državnega zbora na vlada tako v primeru ustanavljanja, preoblikovanja občin kot v primeru predlaganega predloga za sprožitev in izvedbo postop