EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! Predlog zakona o motornih vozilih je nov krovni zakon, ki združuje vse dejavnosti v zvezi z motornimi vozili in daje pravno osnovo za vse potrebne podzakonske predpise. Predlagani zakon obsega ureditev celotnega življenjskega ciklusa motornega vozila od njegove odobritve, izdaje dokumentov in registracije, periodičnega pregledovanja tehničnega stanja vozila do njegove deregistracije. Eden od pomembnih ciljev, ki so jih zasledovali strokovnjakih z različnih področij, je zagotovitev višjih standardov varnosti vozil v Republiki Sloveniji, in tisto, kar je zelo pomembno, tudi njihovega vpliva na okolje. Vsebina zakona ureja pogoje za dajanje motornih in priklopnih vozil na trg, za njihovo registracijo in njihovo namembnost uporabe. Predlog zakona deloma prenaša v pravni red Republike Slovenije evropski direktivi 209 40/ES, ki govori o tehničnih pregledih motornih vozil in priklopnikov in direktivo 207 46/ES, ki govori o vzpostavitvi okvira za odobritev motornih in priklopnih vozil ter sistemov. Gre za zahteven tehnični zakon, ki bi po napovedi predlagatelja začel veljati 1. aprila 2011, upamo, da res, uporabljati pa bi se začel od 1. julija 2011. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se strinjamo z večino vsebine predloga zakona, ki je začel nastajati že v času neke druge vlade. Motijo pa nas nekatere določbe posameznih členov, ki določajo previsoke globe, te so 2 tisoč, 4 tisoč in kar v nekaj primerih tudi 5 tisoč evrov. Zato bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke glasovali proti sklepu, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala za besedo. Moram reči, da bom glasoval proti temu amandmaju. Nisem niti obremenjen s preteklimi glasovanji v prejšnjem mandatu, ampak bom glasoval proti temu amandmaju predvsem iz življenjskega razloga. S tem zakonom omogočamo petim nekariernim diplomatom, da so imenovani na veleposlaniška mesta, ni nujno politikom, lahko tudi gospodarstvenikom. V preteklosti se je pokazalo,da je mogoče kakšna od teh odločitev bila pa tudi dobra in ni bila zgolj samo politično motivirana. In mogoče vprašanje predvsem za opozicijo, ker je bilo kar nekaj imen tukaj izpostavljenih. Ali je Franci But slab veleposlanik? Jaz mislim, da ne. Ali je Miroslav Luci slab veleposlanik? Jaz mislim, da ne. In to niso karierni diplomati. To so diplomati, ki so bili imenovani na to funkcijo. Tukaj ste dvolični. Tukaj pljuvate v lastno skledo. Tukaj po tem zakonu niti takšni ljudje ne bi mogli biti v bistvu diplomati, ker so pogoji ostrejši. Ampak ljudje, ki so pokazali, da znajo delati na takšnih mestih naj bodo diplomati. Ni nujno, da bodo to politiki, lahko so gospodarstveniki. Politika mora v nekem trenutku odločiti, kdo bi bil za funkcijo veleposlanika v neki državi primeren. Prepričan sem, da lahko izberemo najboljše ljudi. Hvala lepa.
Kolega Rupar je slabo informiran in govori neumnosti. Sam ve, da sem na odboru za lokalno samoupravo sam predlagal, da je odbor prevzel amandma, s katerim smo izločili iz predloga odloka odločanju o mestni občini Koper. To je eno dejstvo. Drugo dejstvo je pa, ko se igra začne, jo je treba voditi do konca po enakih pravilih in ne tokom igre pravila spreminjati, zato pravim in nisem nobenega obtoževal ali kakorkoli že, pomembno je, da sta akta občinskega sveta in državnega zbora usklajena. Minister sam opozarja, da bo to možno spodbijati po upravnem sporu, vprašanje sledi, kdo naj sproži upravni spor, ali država ali prizadeta krajevna skupnost ali mestna občina Koper. Seveda, govori o tem, da vodimo zgodbo zelo konfliktno, namesto da bi iskali složnost, dogovor. Tudi, ko gre za spremembo meja območij je treba to početi seveda v dogovoru s prizadetimi kraji. Kdorkoli počne kaj drugega na hitro, ne da bi iskal družbeni konsenz, ravna nepošteno. Hvala. Še enkrat, kolega Rupar, edini, ki je vložil amandma na odlok v pisni obliki, tako kot veleva poslovnik, sem bil jaz. Hvala.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Lepa hvala za odgovor gospod minister. Žal, pisno vašega odgovora nisem dobil, morda se je pošta kje zgubila, v kakšni sobi Državnega zbora. Bom to preveril, vseeno pa hvala za odgovor. Dejstvo je, da v Avstraliji živi, po avstralskih podatkih, nekaj več kot 20.000 naših rojakov. Po naših slovenskih podatkih, tako piše tudi v enciklopediji, 30.000 slovenskih rojakov različnih starosti, od tistih, ki so prišli po vojni do novejših izseljeniških tokov. Zelo veliko je tudi upokojencev in prav ti trpijo zaradi dvojnega obdavčevanja tako v Avstraliji kot tudi v Republiki Sloveniji. In to pobudo smo povzeli, ko je bila Komisija za odnose s Slovenci v zamejstvu in po svetu Državnega zbora Republike Slovenije konec februarja na obisku v Avstraliji. Mislim, da bi morala biti naša država bolj vztrajna v iskanju kontaktov z avstralskimi oblastmi. Upam, da bo sedaj Ministrstvo za zunanje zadeve uspelo s to pobudo. Ne gre pa samo za vprašanje dvojnega obdavčevanja pri pokojninah naših, slovenskih izseljencev, ampak tudi za priložnosti, ki bi jih s takim, bilateralnim sporazumom imelo naše gospodarstvo. Namreč gospodarska izmenjava med Republiko Slovenijo in Avstralijo je praktično na začetni stopnji, ni veliko tega sodelovanja in prav tak sporazum bi lahko spodbudil sodelovanje na gospodarskem področju. Zato bi apeliral na vas, gospod minister
Hvala lepa za besedo. Dovolite, da tudi jaz s tega mesta izrazim nekatere svoje pomisleke ob sprejemanju predloga novele zakona. Namen predlagatelja novele zakona je uskladiti nacionalno zakonodajo na področju digitalne radiodifuzije s spremembami direktiv na področju elektronskih komunikacij. Dejstvo namreč je, da imamo v Sloveniji dva multipleksa dveh različnih operaterjev. Njune skupne zmogljivosti so prevelike za trenutne potrebe slovenskih izdajateljev TV programov. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o digitalni radiodifuziji nastalo situacijo rešuje zelo parcialno, hkrati pa ni povsem jasno, kakšno morebitno škodo ta sprememba prinaša za vse izdajatelje TV programov, ki trenutno oddajajo svoje programe v multipleksu A, ter za operaterja multipleksa A RTV Slovenija. Predlog novele zakona namreč ukinja možnost trženja proste zmogljivosti na multipleksu A, kar hkrati zagotovo prinaša izpad dela prihodka RTV Slovenija, predvsem pa obstaja bojazen, da s posegom v operaterski trg omogoča ustvarjanje monopola na tem področju. Da bi po sprejetju predloga novele zakona ohranili konkurenco, bi bilo treba razpisati dodatne multiplekse, multipleks A pa bi oddajal le program javnega servisa in proste zmogljivosti na tem multipleksu bi bile neizkoriščene. Ob tem se sprašujem tudi o morebitni škodi, ki bi jo utrpele gledalke in gledalci, ki jih s spremembo tega zakona prikrajšujemo za ogled nekaterih programov. Gre predvsem za tiste državljanke in državljane, ki živijo v predelih, ki jih multipleks B ne pokriva. Pričakujem torej konkretne rešitve, ki bodo zagotovile konkurenčnost, ki ne bodo posegale v prihodke javnega zavoda RTV Slovenija in ki bodo gledalkam in gledalcem zagotovile enakopraven dostop do televizijskih programov. Hvala.
Ja, hvala, predsedujoči. Spoštovani kolegice in kolegi! V <PARTY> zakona PKP-10 ne bomo podprli. Prvič, ker so se v zakonu ponovno znašli sporni členi, ki niso interventne narave oziroma niso povezani s Covid krizo, ker zakon ponovno ni sprejet niti s stroko in brez socialnega dialoga in sploh v luči, da v PKP-10 z enim amandmajem, v enem zamahu, Vlada spreminja Zakon o sistemu javnih plač in ruši celoten plačni sistem in s tem je pravzaprav dvignila plače eni tretjini že zdaj najbolje plačanih zdravnikov, pri tem pa je pozabila na mlade zdravnike. S tem si trenutno kupujete mir, pa četudi na ceno rušenja celotnega plačnega sistema v javnem sektorju. V zakonu se urejajo tudi ukrepi, ki bi veljali, če bi bila razglašena epidemija, kot je na primer, odrejanje dela preko delovnega časa brez počitka. S tem kršite celotno delovno pravno zakonodajo in nenazadnje tudi človekove pravice, na kar opozarjajo sindikati in tudi Zakonodajno-pravna služba. In zakaj ne razglasite epidemije, če s PKP-ji še vedno rešujete življenja, kot je bilo danes slišati od ministra za finance? Na to vprašanje nismo dobili odgovora, vendar pa je jasno, v katerem grmovju tiči zajec. V javnofinančni luknji. Vlada pač nima denarja. In če še za konec dodam, da se s takim načinom sprejemanja zakonov ustvarja pravna zmeda, nepreglednost, in da se greste pravno huliganstvo, v <PARTY> takega zakona ne moremo podpreti.
Hvala, predsedujoči. Ko poslušamo že včeraj, danes o tej zgodbi, ki je zelo zanimiva, se res bere kot en tak roman. Moram prvo reči, celo včasih, danes pa tudi včeraj sem dobil občutek, kakor da je bil <PARTY> udeležen v tem. Včasih sem dobil tak občutek, ampak verjamem, da je to pač samo način vaših razprav in da verjetno ne razmišljate, ker <PARTY> takrat ni bilo. Sam še posebej nimam nobenih problemov s to materijo, zato sem tudi v komisijo sodeloval in tudi podprl vse sklepe, kar se tiče te zgodbe, ki jo imamo danes, 30. točko, na mizi. Resnično se človeku postavlja vprašanje, kaj se je vse takrat dogajalo. Kakšne povezave, naveze, kako in na koncu veliko vprašanje o določenih posameznikih, ki so si verjetno tudi tak scenarij zamislili in potem tudi to, kar se je sprovajalo in sprovedlo – govorimo o milijardi denarja, ki je zaokrožil po svetu, se prenakazoval preko Nove Ljubljanske banke. Nekako v treh elementih, v treh delih bi lahko govorili; in sicer prvič, lahko govorimo in tudi govorimo o sumu pranja denarja in sumu financiranja terorizma. V drugem delu o politični odgovornosti takratne izvršne oblasti in v nekem tretjem delu o pristojnih organih, vsak po svoji funkciji, kako so svoje delo opravljali, kako so ga opravili. Očitno ga niso opravili tako, kot bi ga morali. Ampak ne razmišljajmo, verjetno se bo ljudem pred televizorjem, ki nas spremljajo, mogoče se bo komu postavilo vprašanje, da mogoče pa zakonodaja ni bila ustrezna. Ne, daleč od tega! Človek je tisti, človek, ki opravlja tisto delo, ki mu je naloženo, pa katerakoli institucija, vsaka ima svojo nalogo – človek je tisti, ki ni opravil tistega, kar bi moral. Po drugi strani: mora res v zakonih pisati tudi, kdaj smeš desno stopiti, pa koliko centimetrov, vse do potankosti? Mi smo že taki specialisti pri zakonodaji, da zakon, ko ga sprejmemo – že naslednji dan nekdo ugotovi in ga izkoristi, najde luknjo in tako naprej. Ampak problem je v ljudeh, v človeku. To je tisto, ko se resnično lahko sprašuje
Gospod predsednik, hvala za besedo. V Poslanski skupini <PARTY> se zavedamo, da azilna in kazenska zakonodaja nista prilagojeni obstoječi situaciji, pa vendar se zavedamo tudi kompleksnosti in pomembnosti, ki jo ti dve področji predstavljata za družbo in našo državo. Prav kazenska zakonodaja je vsebina, ki bi se jo moralo spreminjati na podlagi nekih resnih premislekov, v sodelovanju s stroko in ob upoštevanju togih kazenskopravnih načel, ki veljajo v našem pravnem sistemu. Novela, kakršna je danes pred nami, je milo rečeno neposrečena, nedodelana in strokovno nepodkrepljena. Vedno, ko govorimo o kazenskopravni vsebini, moramo biti zelo določni, še posebej ko govorimo o širjenju polja katerega izmed že obstoječih kaznivih dejanj ali kadar spreminjamo že predvideno kazensko sankcijo. Vsi, ki imamo kadarkoli opravka s kazenskim pravom, v primeru današnje novele tudi Državni svet, bi se morali zavedati, kako zelo pomembno je, da se spoštuje kazenskopravna načela, recimo načelo zakonitosti in načelo določnosti, ter po drugi strani bi se morali zavedati, kako zelo pomembno je, da se spoštuje in vključuje kazenskopravno stroko. Pri pripravi in obravnavi te novele ni spoštovano nič od naštetega. Danes ne moremo mimo kritike Državnemu svetu, ki je sicer kot drugi dom parlamenta upravičen predlagatelj zakonov, a se od njega pričakuje, da svoje zakonske predloge poda strokovno. Pri pripravi in obravnavi te novele ni spoštovano nič od naštetega. Predlog besedila ne upošteva temeljev, ki so postavljeni v našem kazenskem pravu. Ne upošteva obstoječega sistema rangiranja kazenskih sankcij in obstoječe kaznovalne politike. In kot sem že omenila, ne upošteva niti stroke. Vrhovno sodišče Republike Slovenije se je opredelilo do tega predloga, in sicer odklonilno. Opozorilo je, da ni upoštevana sistematika predpisanih zapornih kazni za posamezna kazniva dejanja znotraj Kazenskega zakonika, in da predlogu sprememb zato nasprotuje. Pri pripravi in obravnavi te novele ni spoštovano nič o
Hvala lepa, predsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Pri obravnavi poročila o izvajanju evropske kohezijske politike za obdobje od januarja 2014 do konca marca 2020 je navedeno, da je Slovenija v četrti fazi črpanja evropskih sredstev zabeležila certificirane izdatke v skupni vrednosti milijarde in slabih 133 milijonov evrov za evropski del, kar je 37 % razpoložljivih sredstev. Naj spomnim, da je v obstoječem finančnem okviru 2014–2020 za kohezijsko politiko namenjenih dobrih 351 milijard evrov, kar je približno tretjina proračuna Evropske unije. Slovenska ovojnica je bila za to finančno perspektivo težka okrog 3,3 milijarde evrov. Zanima me: Koliko sredstev smo počrpali na dan 31. junija 2020? Kako potekajo pogajanja za prihodnjo finančno perspektivo? Katere projekte kot minister ocenjujete za prednostne? Kohezijska politika je ena temeljnih politik Evropske unije, usmerjena v zmanjševanje razlik med regijami. Gre za politiko podpore več kot 100 tisoč projektom po vsej Evropi, evropska sredstva pa za Slovenijo predstavljajo dodatno priložnost za hitrejšo rast, dosego razvojnih ciljev in krepitev ekonomskega potenciala. Resda nas je nesluteno zadela epidemija bolezni covid-19, toda ta ne sme biti izgovor za nezadostno črpanje evropskih sredstev. Projektni razpisi se namreč niso ustavili, tudi gradbena dela ne. Kako uspešni ste bili v tem vašem ministrstvu v času uradne epidemije bolezni? Kaj ste od nastopa nove vlade dosegli kot minister? Dodajam, da je velika ovira pri črpanju evropskih sredstev še vedno neusklajenost med ministrstvi, ki lahko vodi v propad razvojnih projektov. Kaj ste oziroma boste kot minister storili, da bodo ministrstva med seboj bolj sodelovala? V času, ko je SVRK vodila naša, torej <PARTY> ekipa ministrov, smo uspeli rešiti ogroženih 183 milijonov evrov, prav tako pa so zaposleni v tej službi opravili znatne izboljšave na informacijskem sistemu EMA. Ta zdaj omogoča zanesljivo, beleženje in hrambo podatkov. Januarja letos je
Hvala lepa. Najprej bom povedal, da bom podprl ta amandma, in sicer z obrazložitvijo, da če je nekaj dodatno napisanega v prid temu, da so ti ljudje, ki ne živijo v Sloveniji in bi radi prišli v Slovenijo, zaželjeni, potem tudi ni nič narobe, če podpiramo. Če spreminjamo ustavo zato, da bodo stimulirali ženske, da se bodo vključevale v politično življenje bolj, kakor do zdaj, ni nič narobe napisanega. Tudi če ne bi bilo napisano, bi imele enake pravice. Kar se tiče pa samih Slovencev. Ko so bili tukaj lani Slovenci po svetu, pa sem se pogovarjal z ljudmi, ki živijo na Hrvaškem, in oprostite, ampak so mi rekli dobesedno, da država Slovenija ima do njih mačehanski odnos. Dobesedno tako. In zdaj, če se bomo še zaradi takih stvari dajali, potem seveda bo to lahko destimulativno vplivalo na te ljudi. Treba jim je tudi povedati, da v Sloveniji tudi nataliteta pada in če je zmeraj manj mladih žensk ali pa zakonov, da imajo vsako leto manjši prirast mladih, novih ljudi, otrok torej. In če, recimo, čez 10, 15, 20 let pride v kritično situacijo, da je treba pridobiti prebivalstvo, ne vem od kod, potem to mislim, da za samo identiteto ne bo dobro. Vem, kaj pomeni biti tujec in vem, kaj pomeni biti svoja država. Sam nisem Slovenec in sem zelo lepo sprejet. Pa dajmo podpreti ta predlog, da bodo tudi tisti ljudje čutili, da so dobrodrošli v domovini svojih očetov. Hvala.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Sam bom amandma kolegov iz Socialne demokracije podprl. Minister je dejal, da med cilje spada poenotenje transferjev. Poglejte, mogoče lahko laže vam iz koalicije ali pa komu drugemu, ampak jaz imam pred seboj obrazložitev zakona, kjer piše, "cilji zakona: zagotoviti javnofinančne cilje vlade Republike Slovenije; dolgoročna vzdržnost javnih financ" - se pravi, varčevanje. Povejte mi, kako boste nekaj prihranili, hkrati pa nekaj ne zmanjšali, ker se mi zdi, da zadnje dneve poslušamo čarovnike in na ministre. Dvigujete tiste postavke v proračunu za 2008, ki pomenijo prihodke s strani zakona o DDV-ju, hkrati pa govorite, da se DDV ne bo dvignil. Danes "šparate" na socialnih transferjih, pa pravite, da se ti ne bodo zmanjšali. Komu lažete? Sami sebi? Zato da lahko potem nekdo ustane in se hvali ministru, kako je dober, lep in fin. Povečujete revščino! spoštovani kolegi in kolegice. Povečujete revščino. Odločili ste se za umiranje na obroke, za te ljudi, ki so že tako ali tako na dnu.
Hvala lepa. Spoštovani! Sedanje financiranje občin zagotavlja zakon o financiranju občin iz leta 1998 z vsemi dopolnitvami tega zakona. Model financiranja občin, ki ga določa zakon izhaja iz načela financiranja lokalnih javnih zadev iz lastnih virov financiranja oziroma lastnih prihodkov iz davkov in taks, ki so prihodek občine na podlagi zakona in iz 35% deleža dohodnine, ki se med občine razporedijo v razmerju med odmerjeno dohodnino zavezancev s stalnim prebivališčem v občini in odmerjeno dohodnino v državi. Analiza veljavnega modela financiranja občin je pokazala velika nesorazmerja med lastnimi prihodki na prebivalca v občinah. Največji prihodek občine iz lastnih finančnih virov v obstoječem delu predstavlja dohodnina. V kar 186 občinah dohodnina predstavlja več kot 70% prihodka. Od tega kar v 142 občinah več kot 80%. Razdelitev dohodnine po občinah pa je neenakomerna. Drugi največji delež prihodka predstavlja nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča, približno 11%, v nekaterih primerih, to je v mestnih občinah, tudi več. Sledijo davek na dediščine in darila, davek na dobitke od iger na srečo, davek na promet nepremičnin in podobno. Neenakomernost porazdelitve lastnih virov financiranja, predvsem dohodnine, je temeljni razlog, da je v letu 2005 kar 90 občin prejemalo finančno izravnavo. Problem obstoječega modela financiranja občin, ki je tudi tesno povezan z višino potrebne finančne izravnave, je problem stroškov oziroma višine primerne porabe po občinah. Analize kažejo, da so dejanski stroški za izvajanje občinskih nalog skupno in glede na posamezno občino višji od priznane primerne porabe na prebivalca v državi in ob ugotavljanju primerne porabe posameznih občin. Pri tem se poraja vprašanje, kateri stroški se dejansko krijejo iz po sistemu primerne porabe, poudariti pa je tudi potrebno, da se sredstva stroškov po občinah močno razlikujejo, kar je glede na občinske posebnosti tudi razumljivo. Eden od mojih predgovornikov je ocenil novi zakon nekako tako, da
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Prav lep pozdrav vsem navzočim! Ministru za promet danes namenjam dve poslanski vprašanji, in sicer: Gradnja avtocestnega odseka Vransko-Blagovica, s posledicami, ki jih prinašajo vrtanja predorov in drugi posegi na območju Trojan, močno vplivajo na kakovost življenja ljudi in povzroča veliko materialno škodo na gospodarskih in stanovanjskih objektih. Še posebej usodne so posledice poškodb zaradi vrtanj predorskih cevi na gostinskem objektu podjetja Trojane, kjer je zaposlenih približno 160 ljudi in ki so že ob izločitvi iz avtoceste doživljali določene travme. Škodo je prijavilo 34 oškodovancev. Na osnovi že opravljenih sodnih cenitev, postopki so namreč v teku, pa je vedno bolj očitno, da se za večino oškodovancev plačilo odškodnin in odprava škode zanika. Prizadete občane in občinski svet občine Lukovica moti ignoranca in izmikanje vseh, ki so kot investitorji in izvajalci udeleženi v posegih na Trojanah. 29. člen uredbe o lokacijskem načrtu avtoceste, odsek Vransko-Blagovica, namreč predvideva takojšnje saniranje poškodb oziroma povračilo škode zaradi gradnje avtoceste. Zato sprašujem: Zakaj prihaja do zamud pri reševanju škodnih primerov in zamud pri sanaciji le-teh? Kaj bo investitor, Dars, storil za pospešeno reševanje pritožb prizadetih občanov in gostinskega podjetja Trojane? To je prvo vprašanje. Dovolite, da nadaljujem kar z drugim. Krajani Žirovš že več let opozarjajo na poslabšanje življenjskih pogojev ob trasi nove avtoceste Blagovica-Šentjakob. Kot rešitev predlagajo odkup in rušenje štirih objektov ob avtocesti. Krajani so se za to že pred leti preko občine Lukovica obrnili na Dars ter ministrstvo za promet s pobudo za ustrezno spremembo uredbe o lokacijskem načrtu za avtocesto na odseku Blagovica-Šentjakob. Pobuda je bila zavrnjena. Občina Lukovica je zato pobudo za spremembo omenjene uredbe naslovila tudi na komisijo državnega zbora za peticije. Komisija je podprla pobudo in zahtevo krajavno Žirovš ter ob
Hvala lepa. Zakon o dimnikarskih storitvah je tipičen primer tega, kako se vlada v svoji zavarovanosti neoliberalnim dogmam prostega trga pri reševanju problemov vedno zateče k enim in istim rešitvam: deregulaciji, privatizaciji, liberalizaciji. Obravnavani zakon je prav primer slednje, težave, s katerim se je ta država soočala na področju dimnikarstva, so znane že dolgo. Najprej smo imeli javno gospodarsko službo, potem obvezno državno gospodarsko službo, ki se je opustila in uvedel koncesionarski sistem, ki je v veljavi danes, sedaj pa le-tega opušča in se uvaja licenčni sistem. Res je, da je opravljanje dimnikarskih storitev še vedno do določene mere regulirano, vendar je trend tukaj jasen: počasi a vztrajno se opravljanje dimnikarskih storitev, ki so izjemnega pomena tako za zagotavljanje zdravja ljudi kot zagotavljanje varstva okolja, prepušča tako imenovanemu prostemu trgu. Država se vse bolj umika, vse več je popuščanj kapitalu. Sistem, ki ga imamo danes, je slab. Na to je večkrat opozorilo tudi Računsko sodišče. Koncesije za izvajanje dimnikarskih storitev so skoncentrirane in centralizirane pri nekaj podjetjih, ki imajo preko 10, največ je celo 26 koncesij, pojavljajo se težave s kakovostjo storitev, veliko je priložnosti za zaslužkarstvo, nepravilnosti, nezakonitosti in zlorabe. Poleg tega zaradi sedaj veljavnega principa – ena koncesija na območje uporabniki v primeru nezadovoljstva z izvajalcem ne morejo izbrati drugega. To je ena od stvari, za katero tudi v Združeni levici menimo, da je dobra. Ne glede na to pa tržni sistem ne bo odpravljal prej naštetih pomanjkljivosti obstoječega sistema, ampak jih bo v veliki meri spodbujal. Poleg vzpostavljanja konkurenčnosti predlagani zakon vsebuje tudi nastavke za prekarizacijo opravljanja dimnikarskih storitev preko dimnikarskih družb, ki bodo dimnikarje lahko zaposlovale preko agencij ali drugih nestandardnih oblik zaposlovanja in tako ustvarjale negotovost na področju dela v tem sektorju. Odprtje konkurence na
Hvala za besedo in lep pozdrav še enkrat. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke sicer nimamo problemov s samo vsebino predloga zakona. Strinjamo se, da je to področje treba urediti, čeprav menimo, da tudi sedaj obstajajo vzvodi, po katerih se lahko preprečuje in obvladuje nedostojno in nasilno vedenje organiziranih navijaških skupin. Kar je bolj pomembno, pa je dejstvo, da Zakon o policiji ni zakon, ki bi ga lahko spreminjali kar tako počez, danes en člen, jutri spet en člen. Menimo, da spremembe oziroma dopolnitve takšnih zakonov potrebujejo najmanj medresorsko usklajevanje, nato pa še usklajevanje, denimo s sindikati in ostalimi zainteresiranimi skupinami. Predvsem pa je treba spremembe takšnih zakonov pripraviti strokovno, z vsemi predvidenimi posledicami, ki spremembi sledijo. Kaj hitro lahko namreč zaidemo na področje neupravičenih in neutemeljenih posegov v človekove pravice, kar lahko ima nepopravljive in težke posledice. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke na podlagi navedenih argumentov ocenjujemo, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glede na mnenje Vlade Republike Slovenije k temu predlogu zakona pa pričakujemo, da bo Vlada dejansko pripravila dober in sistemski predlog za spremembe tega področja, ki naj bi že bil, kot smo slišali, v medresorskem usklajevanju, kar je edini pravi način za spreminjanje takšnih represivnih področij, kot so delovanje in pooblastila policije in kot jih predstavljajo posegi v omejevanje pravic in svoboščin. Hvala.