EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi. V Sloveniji je stanje na področju podelitve odlikovanj shizofreno, zaradi tega tudi, ker imamo vzporeden sistem podelitve odlikovanj. Tako velja sedaj zakon o odlikovanju častni znak svobode republike iz leta 1992, kakorzakon o odlikovanjih Republike Slovenije. Da ta dva zakona strižeta, navajam dobesedno, zakon o odlikovanju častni znak svobode republike, po katerem dobi prejemnik častni zank svobode republike, pravi, da se ta podeljuje med drugim za osebno hrabrost in požrtvovalnost pri reševanju in varovanju človeških življenj in materialnih dobrin. Če je nekdo to naredil, dobi častni znak. Zakon o odlikovanjih Republike Slovenije pa pravi v 7. členu, 6. točka, "za osebno hrabrost in požrtvovalnost pri reševanju človeških življenj in materialnih dobrin". Za to po tem zakonu pa nekdo dobi medaljo za častno dejanje. Torej dva zakona, ki imata identično besedilo, in sam ne vem, kdo je tisti, ki bi odločal o tem, ali dobi eno odlikovanje, in če dobi to, ali dobi tudi drugo odlikovanje, in če dobi drugo odlikovanje, ali dobi tudi prvo. Zato je skupina predlagateljev, da se to stanje odpravi, predlagala spremembe in dopolnitve zakona zakon o odlikovanjih Republike Slovenije, sprejetega leta 1995, ki bi omogočal, da bi v Sloveniji podelili štiri rede in pa tri medalje. S spremembami smo poskušali doseči to, da se predsedniku podeli le eno odlikovanje, ne več, kar prejšnji zakon določa, poskušali smo uvesti zbirko odlikovanj, vendar je Lavrinčev odbor z amandmaji to odpravil. In pa poskušali smo doseči enotnost politike pri podeljevanju odlikovanj. Dogajalo se je, da je zaradi določb zakona o odlikovanju častni znak svobode Republike Slovenije, in sicer na podlagi 3. člena 5. alinee, možno dobiti ta častni znak tudi za zasluge na drugih področjih življenja in dela, ki so pomembna za suverenost in svobodo Republike Slovenije. In tako se je zgodilo, da je prejšnji predsednik, gospod Milan Kučan, ker zakona nista bila usk
Hvala lepa za besedo. Spoštovana ministrica, minister! Na junijski seji v lanskem letu sem že opozorila na problematiko predolgih postopkov pridobivanja okoljevarstvenih soglasij, ki seveda posledično zavira investicije v naši državi pa tudi črpanje evropskih sredstev. Takrat je bilo z vaše strani, spoštovani minister, rečeno, da se na Arso zavedate tega problema in da v tej smeri pripravljate zakonodajne spremembe ter reorganizacijo kadra. Dejali ste, da boste tako do konec lanskega leta izpeljali spremembo Zakona o varstvu okolja, ki naj bi bilo po vaših besedah takrat že v javni obravnavi, da boste do konca prejšnjega leta izpeljali spremembe vladnih uredb za pospešitev postopkov in z dodatnimi kadri na Agenciji za okolje zagotovili premik v smeri, da zmanjšate zaostanke. Moram povedati, da spremembe zakona do danes – torej, ki bi pospešila te postopke – v Državnem zboru še nismo obravnavali. Kako je s kadri in pa vladnimi uredbami pa tudi, žal, nimam konkretnih podatkov oziroma nekaj je že bilo povedanega kolegu Ivanuši, pa vendarle. Problem dolgotrajnih postopkov izdaje okoljevarstvenih soglasij ostaja in posledično so ogroženi projekti. Tukaj pa bi še posebej izpostavila tiste, katerih izvedba oziroma sofinanciranje je odvisno tudi od črpanja trenutne finančne perspektive Evropske unije, ki se pa počasi zaključuje. Eden takšnih projektov je tudi nadgradnja vozlišča Pragersko. Prva vloga za izdajo okoljevarstvenega soglasja za ta projekt je bila na Arso vložena maja 2017 in od takrat naprej, torej dve leti in pol, ta projekt dobesedno stoji. Direkcija za infrastrukturo kot investitor tega projekta v dveh letih in pol ni uspela pridobiti vašega soglasja, ki je podlaga za izdajo gradbenega dovoljenja, in sicer potem in ob tej podlagi tudi za izvedbo projekta. Spoštovani minister, sprašujem vas: Kako je s spremembo zakonodaje, ki bi pospešila pridobivanje okoljevarstvenih soglasij? Kaj boste storili pri projektu Nadgradnja vozlišča Pragersko, da bo le-ta v celoti
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim. Zakonodaja v zvezi z azbestom nas spremlja že četrto leto in nekatere še iz prejšnjih mandatov. O vseh teh velikih razpravah obsežnih in dolgotrajnih smo v poslanski skupini glede na to, da se vsebina širi, pričakovali več podatkov o tem koliko je bilo do sedaj obolelih v samih obratih za pridelavo azbesta, koliko je bilo obolelosti v okolici podjetij in koliko v samih podjetjih pri zaposlenih, ki niso bili v direktnem stiku z azbestom. O tem pa se moramo vprašati - o sami definiciji okolice ogrožene z delovanjem tovarne za pridelavo azbesta. Ali je to radij 100, 500 ali več ali meje predstavljajo robovi gozdov, ravnine ali rečne struge. Pri obravnavi tega zakona nas je v vseh dosedanjih razpravah tako na matičnem odboru kot tudi v tej dvorani motilo to, da kljub dolgoletni veljavnosti obstoječega zakona ni nobena znanstvena institucija postregla s kvalitetno analizo vpliva dela z azbestom na okoliško prebivalstvo, s poudarkom na stopnji ogroženosti glede na oddaljenost od same proizvodnje, naravne vplive, kot so vetrovi, rastlinstvo, skratka, kakšne vplive imajo meteorološke in klimatske razmere, ki jih nikakor ne moremo zanemariti, če želimo, da ne bomo povzročali novih krivic. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke menimo, da je to osnovni podatek, ki bi nam bistveno olajšal odločitev o tem, kako se lotiti te problematike in kako pristopiti k temu v prihodnje. Prepričan sem, da bi takšno študijo v primeru razširitve upravičencev izven obsega poklicnih obolenj interdisciplinarna komisija morala imeti, da bi lahko pravično obravnavala vsak posamičen primer posebej. Predstavniki Vlade so pri obravnavi novele opozorili tudi na pomanjkanje finančne ocene, ki pa vsekakor ni zanemarljiva. Pri obravnavi na delovnem telesu, matičnem odboru, smo prejeli stališče Univerzitetnega kliničnega centra, pod katerega se je podpisala dr. Dodič Fikfakova. V omenjenem pismu potrjujejo že navedena vprašanja meteoroloških in okolj
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavcem, kolegice in kolegi, prav lep pozdrav! Stališče Slovenske demokratske stranke je naslednje. Spremembe in dopolnitve Pravilnika o pogojih, merilih in postopku za razporeditev sredstev Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji je Fundacija za financiranje športnih organizacij predložila v potrditev Državnemu zboru, ker naj bi spremembe omogočile, da se preko razpisa za izvajanje letnega programa več sredstev nameni programom športa. Spremembe in dopolnitve pravilnika fundacije se nanašajo na določila, s katerimi se urejajo razmerja sofinanciranja področij letnega programa dela, pogoji za sofinanciranje izvajalcev, merila za dodelitev sredstev in postopek razdelitve sredstev. Same spremembe pravilnika so sicer dobronamerne, a vseeno v Slovenski demokratski stranki ne moremo mimo dejstva, da je Odlok o ustanovitvi Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji neusklajen z Zakonom o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije, in to že skoraj 2 leti. Odbor za kulturo, šolstvo, šport in mladino pa je že na seji 15. 1. 2009 sprejel sledeči sklep. Odbor za kulturo, šolstvo, šport in mladino predlaga Vladi, da čimprej pripravi in predloži Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje novelo Odloka o ustanovitvi Fundacije za financiranje športnih organizacij v Republiki Sloveniji, ki bo usklajen z Zakonom o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije. Sprašujemo se, kje so zdaj popravki, ki naj bi jih pripravila Vlada oziroma Ministrstvo za šolstvo in šport. Kje je ovira, da v skoraj 2 letih ni bilo mogoče pripraviti majhne uskladitve? Tudi na zadnji seji Odbora za kulturo, šolstvo, šport in mladino, 13. 10. 2010, so bila naša opozorila in predlog sklepa preslišani in zavrnjeni. Naš predlog sklepa se je glasil: Odbor za kulturo, šolstvo, šport in mladino ugotavlja, da Ministrstvo za šolstvo in šport v 2 letih ni uresničilo sklepa, da predloži odbor
Se opravičujem, gospod predsedujoči, in hvala za besedo. Mi smo sopodpisali Predlog zakona o spremembi Zakona o zdravniški službi in ga tudi na matičnem odboru podprli, ker menimo, da je bil utemeljen poskus odpravljanja diskriminatorne prakse. Temu bi dodali, da ne moremo sprejeti argumentov tistih, ki skušajo vse poenostavljati in razlagati z domnevnimi družinskimi vezmi. Ta očitek je bil deplasiran. Mislim, da ne sodi v argumentirano razpravo. Tukaj je bil zakon z resnim namenom in s pozitivnim namenom. Take ali drugačne kritike pa je boljše pustiti doma in se ukvarjati s strokovnimi vprašanji. Žal ugotavljamo, da zakon ni dobil podpore, zato je tudi ta razprava v bistvu bolj postopkovne narave. Hvala. Hvala za besedo. Poslanska skupina <PARTY> bo jasno podprla sklepe o delu preiskovalne komisije za ugotovitev stanja izdajanja in financiranja brezplačnikov. Te sklepe bomo podprli, prvič, ker gre za dobro opravljeno delo preiskovalne komisije. Sklepi niso nastali na podlagi političnih ocen, ampak izključno na podlagi dokazov, podatkov, številk in imen, ki jih lahko prebiramo v samem poročilu. To, kar se nam zdi ključnega pomena, je, da s temi sklepi in s takim zaključkom dodamo slovenski politični kulturi nekaj novega. Gre, in to govorimo danes, ko prihajamo v predvolilni čas, predvsem za lekcijo o slabi politični kulturi, ki je vladala v tistem času in ki nima nobenih zadreg, nobenih ovir pri nizkotnem blatenju političnih nasprotnikov. Da se to počne na račun davkoplačevalskega denarja je samo dodatek temu, da je to predvsem poziv vsem nam, naj spremenimo politično kulturo vsaj v demokratičnem smislu, saj je žal ni. Te demokratične kulture danes še ni. Če drži tisto, kar smo ugotovili te dni, da smo mogoče na koncu določenih političnih tranzicij tako levice kot desnice, morda prehajamo v obdobje, ko tovrstni brezplačniki dejansko ne bodo več potrebni, kajti soočanja različnih mnenj se bodo odvijala odkrito, brez manipulacij, brez diskvalifikacij nasprotnikov, amp
Spoštovani predsednik parlamenta, spoštovani predsednik Vlade, spoštovani poslanke in poslanci, spoštovani državljanke in državljani! Slišati je bilo veliko besed, bodisi spodbudnih bodisi dobronamernih, pa tudi drugih besed. Vsekakor pa je parlament tisti prostor, ki je namenjen besedam. Upam, da si bomo vsi skupaj prizadevali negirati izrek cenjenega profesorja dr. Vladimirja Goatija, ki je na nekem predavanju dejal, da niso najboljši igralci v filmu ali gledališču, temveč politiki. In predsednik Vlade je danes poudaril, da danes, pa še posebej izpostavil, da nismo ideali, vendar si bomo prizadevali za čim višje standarde. Danes bomo glasovali o tem, ali naj dvanajsta slovenske vlada, torej ena od vej oblasti, začne delati in ji bomo kot ekipi dali polna pooblastila zato, da bo v svojem mandatnem obdobju pokazala na terenu tisto, kar je danes zapisano v koalicijski pogodbi. Spoštovani predsednik Vlade! Glasoval bom za predlagano ministrsko ekipo in vam vsem skupaj želim uspešno delo, ker verjamem, da boste začeli delati že danes. Hvala lepa in srečno Slovenija!
Hvala lepa. Ključ do razvoja vojske je vojak. Oprema ni biznis, ki stoji za orožjem, ampak je vojak. Vojska mora urediti delovne pogoje vojakinjam in vojakom, mora prisluhniti sindikatom. Najbolj zgovoren podatek o Slovenski vojski je, da konec koncev vsi vojaki, ki se odpravljajo na misije, ne delajo tega iz domoljubja ali pa iz želje, da bi videli svet ali pa da bi streljali tam po nekih revežih v tretjem svetu, ampak da dobijo konkretno plačo. Zato je izgovor Vlade, da se s tem zakonom, ki namenja orožarskemu biznisu 780 milijonov, rešujejo ugled, infrastruktura in oprema Slovenske vojske, privlečen za lase. Ta zakon je v bistvu podlaga, tako pravijo izkušnje iz prejšnjih orožarskih biznisov v Sloveniji, za prav to – novi orožarski biznis, nova afera, tokrat največja. Gre za največje nakazilo iz slovenskega državnega proračuna, 780 milijonov. In to v času, ko kleca znanost, ki se je s tem rebalansom proračuna osiromašila za 23 milijonov, kultura, ki je izgubila 8 milijonov, stanovanja, ki jih manjka 10 tisoč, šolstvo in javno zdravstvo, ki pa tudi klečita vsak na svojih kolenih. Morebiti še najbolj v nebo vpijoča pa je situacija v domovih za starejše, 12 tisoč ljudi čaka na mesto v domovih za starejše. Ena taka preprosta matematika pravi, da v tem trenutku potrebujemo 60 domov, kar bi bilo zopet v preprosti matematiki vredno 300 milijonov, kar ni niti polovica tistega, kar Vlada namenja v ta orožarski posel, vreden 780 milijonov evrov. Zato smo za rešitev tega problema in v izogib novi orožarski aferi formata Patria, le da večji, v Levici predlagali amandma oziroma ga predlagamo, ki pravi, da se zakon, ki je težek 780 milijonov, začne sprejemati, ko bo država, in to je prvi in najbolj pomemben pogoj, najprej namenila 70 milijonov za gradnjo domov za starejše. Torej, najprej 70 milijonov za domove za starejše, potem pa se lahko naprej pogovarjamo o teh nekih vojaških biznisih. 70 milijonov, mimogrede, pomeni 10 osemkolesnikov. 70 milijonov evrov pomeni 10 osemkole
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem! Moram priznati, da prav uživam ob zaključku tega mandata, kajti dogaja se dejansko to, da predstavniki ljudstva dokazujemo, da imamo oblast, da smo izvoljeni predstavniki ljudstva in da želimo delati za ljudi. Ne podrejamo se interesom, ki običajno vplivajo na vodstvo političnih strank, posledično potem tudi omejevanje poslancev. Ta zakon je eden od takšnih. Ko se pogovarjamo o 122 milijonov 600 tisoč evrov za tako obsežen program, kot ga je tudi sam predlagatelj že predstavil, in da ne bom ponavljal, ker imam zelo malo časa, bi želel samo ponazoriti, kako velika škoda se v Sloveniji dela s preprodajo oziroma razprodajo skupne lastnine. Ko se tukaj pogovarjamo o 122 milijonih, naj samo spomnim, Nova Kreditna banka Maribor je bila dokapitalizirana z 870 milijoni, prodana za 250. Približno 600 milijonov razlike. Petkrat več smo pravzaprav podarili trem najbogatejšim Američanom, mi se pa tukaj sprašujemo, ali bomo naredili nekaj za svojo kulturo, za svoj narodov blagor, če lahko tako rečem. K temu bi želel dodati to, kar je predlagatelj že zelo slikovito predstavil, imamo povsem nerešeno hranjenje arhivov. Že to, kar je v Sloveniji, je neobvladljivo, je v katastrofalnem stanju. Podobno sliko lahko predstavim in s tem sem bil seznanjen tudi na Ministrstvu za obrambo. Povsem neustrezno hranjenje arhiva tudi na tem ministrstvu. Če spomnim na to, da je velika večina arhiva, ki je vezana na slovensko državo, še danes v Beogradu, potem je to vprašanje še hujše. Tam so pa vendarle tudi tisti papirji, tisto arhivsko gradivo, ki je neke vrste tudi naš rojstni list. Država brez arhiva je pravzaprav kot država brez svojega rojstnega lista, brez družinskega drevesa, in to je eno od prioritetnih vprašanj, ki jih je treba rešiti v prihodnosti: urediti arhiv, ki je že v Sloveniji, in čim prej prenesti ves arhiv, ki je vezan na razvoj slovenske državnosti, tudi iz beograjskega arhiva. Mnoge stvari se nam dogajajo tudi zaradi tega, ker nimamo urejen
Hvala za vprašanje. Tudi ta t. i. tretja četrtina je en od okostnjakov iz omare. Dejansko smo dobili sodbo Vrhovnega sodišča, ki je zelo jasno povedala, da mora država oziroma vsi delodajalci v javnem sektorju javnim uslužbencem za obdobje od oktobra 2010 do junija 2012 izplačati razliko v plači, z vsemi zamudnimi obrestmi. Tako moram reči, da tu kakšnih silnih pogajanj niti ni bilo niti ni moglo biti, ker enostavno imamo na mizi sodno odločbo, sodbo Vrhovnega sodišča in jo moramo spoštovati. Ko sem se lotil teh pogovorov, raje rečem kot pogajanj, sem si postavil princip – ne bom ponavljal neumnosti, ki so jih delali moji predhodniki. Imamo preveč zgodb v tej državi, ko so zaradi nespoštovanja nekih osnovnih pravnih principov zadeve potem padale pred sodišči in smo dobivali bumerange v glave in nas je na koncu vse skupaj stalo dvakrat, trikrat toliko, kot bi nas sicer. Pa imamo izbrisane, pa imamo regres, če se spomnite, pa imamo 143. člen ZUJF – same take stvari, pri katerih bi, če bi malo naprej pomislili, ravnali pametneje in nam na koncu ne bi bilo treba plačevati. Tako sem se v tem primeru pač odločil oziroma se mi je zdelo edino pravilno, da zadevo uredimo na pravno popolnoma varen način; pravno varen način je pa plačilo z vsemi zamudnimi obrestmi, vse ostalo bi bilo lahko zelo sporno. Naj vas spomnim, zakaj ta dolg sploh imamo. Imamo ga zaradi ene napake, in to je treba jasno povedati, zaradi pravno nepravilno sklenjenega aneksa h kolektivni pogodbi, to je storila vlada Boruta Pahorja leta 2010 z ministrico Irmo Pavlinič Krebs, ki je ta aneks podpisala z enim delom sindikatov. Napaka je bila dvojna: prvič, da se je takrat izločilo praktično polovico javnega sektorja in se je podpisalo samo z enim delom, tako je drugi del sindikatov bil nezadovoljen, in podpisalo se je prepozno. Sodišče je na koncu reklo, da je bilo to storjeno z retroaktivnim učinkom, kar ni bilo dovoljeno. Mi smo sklenili, da izplačilo uredimo z zakonom, zato da bo kontrolirano, pregledno ur
Hvala za besedo. Poglejte, zakon dovoljuje prodajo zdravju neškodljivih fitofarmacevtskih sredstev v trgovinah. Kaj to pomeni? To pomeni, da praktično fitofarmacevtskih sredstev v Sloveniji ne bo, prodaja se ne bo povečala, ampak se bo zmanjševala, tako kot se zmanjšuje skladno na trgu Evropske unije. Zakon se usklajuje z evropsko zakonodajo. Veseli me, da so ljudje vedno bolj osveščeni, da vedo, da so ta sredstva škodljiva in da jih uporabljajo bolj osveščeno. Če bi pa šli, tako kot se tukaj notri govori, po popolni ukinitvi fitofarmacevtskih sredstev, potem se vrnemo v leto 60 ali pa še nazaj, ampak zakon nekako regulira, točno določa, kdo lahko kupuje, kdo lahko uporablja, kako lahko uporablja. Veseli me pa, da je to v prosti prodaji za tiste male potrošnike. Tukaj pa nastopi vloga trgovcev, ki bodo pa morali odigrati svojo vlogo v tej igri. Če nekdo pride v trgovino in reče, to in to bi rad "pošprical", to pa to bolezen ima, je naloga trgovca, da bo rekel, ti, kolega poslušaj, za to imamo naravni preparat, ravno tako boš naredil, manj boš škode povzročil in če me bo prepričal, bom jaz to kupil. Če me pa trgovec ne bo prepričal, bo pa segel na polico, po tistem kar ima, mi ponudil in prodal. In tukaj je tisto bistvo. Za velike potrošnike pa je normalno, da bodo morali, ne bodo na roke, pa z motiko pleli, tako kot so prej tukaj notri govorili. Normalno, da bodo to uporabljali. So pa tudi že toliko osveščeni, da uporabljajo bistveno manj. Tudi za zdravilce, kdo pa si je mislil, da bodo zakon o zdravilstvu, kdo pa je mislil, da se bodo ljudje tako hitro naravno sami izobraževali in posegali po naravnih sredstvih zdravil. Nihče. Ampak ljudje se osveščajo in to gre naprej in jaz sem vesel, da se to spreminja in grem stavit, da čez 10, 15 let bomo sigurno toliko osveščeni, da bo teh fitofarmacevtskih sredstev v Sloveniji ali pa v celotnem evropskem prostoru bistveno, bistveno manj. Vsem je v interesu, da jemo in uživamo zdravo, za zdravje neoporečno hrano. Hvala.
Hvala lepa. Kot članica omenjene komisije skrbno berem gradiva in tudi poročilo Računskega sodišča. Poročilo je dolgo, obsežno, natančno. Tako preberem na strani 9 v povzetku, kako Računsko sodišče jasno pove, da so bili predpisi v času epidemije neustrezni in nepopolni, in tudi Vladi naloži, da pripravi petletni program blagovnih rezerv, ki bo vključeval vse elemente, ki jih zahteva Zakon o blagovnih rezervah. To je torej priznanje, da Šarčeva vlada ni naredila popolnoma nič. Lepo je to napisano na strani 9. Na strani 38 tega poročila se govori o tem, da je bila sprejeta Resolucija o nacionalnem programu varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami leta 2016, ki je določila, da se bodo pripravila izhodišča za program dopolnitve manjkajočih količin zaščitnih sredstev za prebivalstvo za petletni program državnih blagovnih rezerv po letu 2018. Šarčeva vlada ni naredila nič. Pobegnila je pred epidemijo 27. januarja 2020, tako kot nekateri ob času osamosvajanja v Avstrijo pred vojno za Slovenijo. Januarja in februarja 2020 nam je bilo vsem laikom jasno, da nam grozi velika katastrofa. Kot predsednica Odbora za zdravje in socialno varstvo pri Mestni občini Ljubljana sem sklicala, še preden je bila razglašena epidemija, mnogo prej, urgentno sejo tega odbora, kjer smo zapisali svoje mnenje, da bi morala Mestna občina Ljubljana sprejeti nekatere ukrepe. Za čuda smo se vsi prisotni spomnili točno takšnih ukrepov, kot jih je potem sprejela tudi vlada Janeza Janše. Hkrati pa smo imeli na voljo strokovno mnenje takratne direktorice NIJZ, kako je treba ukrepati v času epidemije – kihati in kašljati v rokav ter si umivati roke. Šarčeva vlada je 27. januarja zapustila prazna skladišča, ni bilo ventilatorjev, ni bilo mask, ni bilo razkužil. Edino navodilo kašljanje v rokav. Takšno stanje je takoj po razglasitvi epidemije, ki jo je marca razglasila še Šarčeva vlada, dobila vlada Janeza Janše. Spopasti se je morala s svetovno epidemijo in svetovnim pomanjkanjem obraznih mask, kirurški
Hvala za besedo, podpredsednica. Lep pozdrav vsem prisotnim! Dopolnilno zdravstveno zavarovanje je poleg čakalnih vrst ena od tem s področja slovenskega zdravstva, ki v zadnjih nekaj letih nadpovprečno zaposluje politike in medije. Vsem je namreč jasno, da je brez plačila tega dodatnega zavarovanja koriščenje zdravstvenih storitev iz obveznega zavarovanja skoraj onemogočeno, zato smo praktično vsi dodatno zavarovani. Javni zdravstveni sistem se namreč pretežno financira v okviru obveznega zdravstvenega zavarovanja preko Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije, dodatna sredstva pa se zagotavljajo preko sistema prostovoljnega dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja ter v manjši meri iz proračunskih sredstev. Dopolnilno zdravstveno zavarovanje plačujemo vsi v isti višini, to je nekaj nad 35 evrov mesečno, ne glede na prejemke posameznika. Dopolnilno zdravstveno zavarovanje zavarovancem ne prinaša nobenih novih pravic do zdravstvenih storitev, temveč krije stroške zdravstvene storitve v določene deležu, ki ga ne krije obvezno zavarovanje. Skupaj z obveznim zavarovanjem dopolnilno zdravstveno zavarovanje predstavlja del socialne varnosti zavarovanih oseb. Vendar pa vseeno v zdravstveno blagajno prinaša zelo veliko denarja, če zaokrožim, 500 milijonov evrov letno, zato ga ne moremo enostavno ukiniti. Nekako je treba ta ogromen priliv denarja nadomestiti. Skoraj vse poslanske skupine se do te točke strinjamo. Ne strinjamo pa se o načinu, kako nadomestiti izpad denarja v zdravstveni blagajni, če dopolnilno zdravstveno zavarovanje ukinemo. V Poslanski skupini Desus za razliko od predlagatelja in nekaterih drugih poslanskih skupin menimo, da dopolnjeni predlog novele zakona, ki ga imamo danes pred sabo, ne predstavlja pravega načina ukinitve dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja. Ne pri osnovnem predlogu niti pri dopolnjenem predlogu novele namreč ne gre za ukinitev dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja, temveč zgolj za preimenovanje te dajatve. Po novem naj bi se mu rek