EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Spoštovani predsednik, ministrica s sodelavci, spoštovani kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Uvodoma bi rada pojasnila, morda gospodu Liscu ni bilo dovolj jasno, da Desus podpira poklicno izobraževanje oziroma dualni sistem izobraževanja. To je zelo na široko tudi pojasnil naš kolega v stališču Desusa. Sama moram tudi poudariti, da se strinjam z oceno stanja, ki ga je predlagatelj navedel v predlogih za sprejetje tega zakona kot tudi s cilji tega zakona. Vendar pa moram opozoriti, da so moje dileme predvsem finančne narave. Tako gospodarstvo kot tudi država v sedanji situaciji še nima možnosti, da bi tak zakon, kot ga je predlagal gospod Lisec oziroma <PARTY>, podprla. Na tem stališču stoji tudi naša poslanska skupina. Zato me tudi zanima, kako je s temi evropskimi sredstvi. Gospod Lisec poudarja, da bi k izvrševanju tega zakona lahko bistveno prispevala evropska sredstva, pa bi prosila, da ministrica v nadaljevanju svojih pojasnil pove, kako je s temi evropskimi sredstvi, koliko in v kakšnem sorazmerju se jih lahko nadejamo v sorazmerju s sredstvi, ki naj bi jih prispevala gospodarstvo in država. V zvezi s temi sredstvi bi še rada rekla, morda bi se v nadaljevanju, ko bomo ta zakon izpiljevali, ko ga bo pripravljalo Ministrstvo za izobraževanje, upošteval tudi malo bolj racionalni vidik trošenja teh sredstev. Jaz sem se predvsem ustavila pri predlogu iz tega sedanjega predloga zakona, da je izenačeno delovno razmerje v bistvu z zaposlenimi, da bo treba plačati vse prispevke, ker so pač prispevki visoki, pa naj jih plača kdorkoli že jih plača, ali država ali pač delodajalec, je treba razmisliti o tem statusu. Potem me zanima, to bi bilo vprašanje tudi za ministrstvo: kaj so naredili na tem področju od januarja pa do danes? Januarja je bil prvi predlog <PARTY> zavrnjen, kaj je bilo narejenega do danes in do kdaj se v bistvu lahko nadejamo vsaj nek okvirni rok, da bi vendarle ta zakon dobili, saj mislim, da bo široka korist od tega zakona. Pri tem bi rada predvsem
Hvala za besedo. Tudi v poslanski skupini Socialnih demokratov smo predložili amandma k temu 2. členu, v povezavi z 11. členom v prehodnih določbah. Namreč, tako kot je zdaj v predlogu zapisan način določitve vplivnega območja kulturnega spomenika kobilarne Lipica, je po našem globokem prepričanju nepremišljen poseg v vsebino prostorskih aktov in je predlagatelj - moram se tako izraziti - očitno stal na glavi. Namreč, če vlada - in po vsej verjetnosti vlada nima strokovnih podlag, nima načrta razvoja Lipice, na podlagi česa je potem zapisala na desetine in desetine parcel iz tega vplivnega območja, ki bi naj bile posledica tega načrta in tega razvojnega programa Lipice. Kolikor je javno znano in kolikor je možno do zdaj ugotoviti, je vlada naredila samo en korak, in sicer, da je sprejela program varstva razvoja kobilarne Lipica, kjer je opredelila zadeve v zvezi z golf igriščem. In drugo, zaradi česar smo predlagali spremembo tega člena. Nemogoče je določati vplivno območje v Ljubljani na kulturnem ministrstvu, sedežu vlade, ne da bi pri tem sodelovala občina ali pa občine, na območju katerih so ta vplivna območja. Razen, če se bo seveda tudi po kakem drugem zakonu vlada in kulturno ministrstvo preselilo v Sežano. To pa je seveda možno, potem bodo skupaj s prebivalci in lokalno skupnostjo to lahko urejali. Še enkrat, 2. člen je, kako bi rekel, dejansko povezan z 11. členom, ker je tudi smiselno, da je tako povezan. Preden ni tega načrta, ne more biti zakonsko opredeljeno, katere parcele oziroma katero območje je vplivno območje in si ga prilasti vlada oziroma tisti, ki je upravljalec Lipice.
Hvala, še enkrat, podpredsednik. Vprašanje oziroma problem, ki ga naslavlja zakon s prvopodpisanim gospodom Lepom, je vsekakor pertinentno in realno. Se pravi, je vprašanje, ki ga je treba nasloviti. Nismo pa v Levici prepričani, če je to popolnoma pravi način. Dejstvo je, da bi šole morale biti ne samo v osnovi brezplačne, ampak bi morale v celoti, se pravi, tudi v nadstandardnih programih in v dodatnih dejavnostih biti dostopne in odprte za vse, ne glede na njihov materialni status. Kot smo že slišali v prejšnjih stališčih, je jasno in seveda se vsi tega zavedamo, da trenutno temu ni tako, da marsikateri otrok ne gre na različne izlete ali pa dopolnilne dejavnosti, ki jih opravljajo v šolah, ker si njegovi starši tega ne morejo privoščiti. Naše stališče je, in bomo to še naprej zagovarjali, da je država tista, ki mora poskrbeti za to, da bodo osnovne šole kot tista točka, ki mora v prvi vrsti delovati kot izenačevalec razlik, kjer bodo otroci iz različno premožnih družin enako obravnavani in imeli tudi enake izhodiščne točke. In bo za to poskrbela država. To je njena vloga in tako bi moralo biti. Kar se tiče konkretnega predloga, je sicer lahko korak k temu, da odpravlja razlike med manj premožnimi in bolj premožnimi učenci. Ima pa eno majhno pomanjkljivost, in to je, da način, da se zbira v sklade dotacije iz dohodnine, ne odpravlja revščine na enak način oziroma ne uveljavlja enakih izhodišč na enak način. Imamo veliko občin, veliko krajev, veliko regij v tej državi in vsi poznamo problem tega, da so neenakomerno razvite. To pomeni, da večja mesta oziroma večja industrijska središča ali pa tam, kjer so bolj delovno intenzivne panoge, imajo posledično tudi večje prihodke in se bi dohodnina s tega vidika prelivala v višji meri v kraje, ki so že itak bolj premožni. To bi seveda lahko odpravljalo razlike v premoženjskem statusu v teh krajih, ampak bi istočasno odpravljalo te razlike v manjših krajih, kjer so razvojno manj privilegirani, v manjši meri. S tem bomo ohr
Hvala lepa za besedo, predsedujoča. Spoštovane in spoštovani! Zakon o motornih vozilih, ki je začel veljati aprila 2011, je bil večkrat noveliran, ker so porabniki zakona pri izvajanju zaznali nekatere pomanjkljivosti posameznih določb zakona, pojavile pa so se tudi dileme in različna tolmačenja nekaterih členov zakona. Med razlogi, zaradi katerih je bila uvedena obveznost registracije mopedov, je predlagatelj takrat navedel predvsem zagotovitev višjih standardov varnosti vseh udeležencev v prometu, prepoznavnost lastnikov ter mopedov in zavarovanje morebitnih oškodovancev v prometnih nesrečah z zadevnimi mopedi. V praksi je sprejeti zakon postavil lastnike koles z motorjem pred skoraj nerešljive težave. Številni za svoje kolo z motorjem, ki so ga kupili pred deset in več leti, niso imeli oziroma nimajo nobenega potrdila o lastništvu in druge dokumentacije. Lastništvo vozila je treba dokazovati v ugotovitvenem postopku, ki je zapleten in dolgotrajen, poiskati je treba namreč priče, ki potrdijo, da so lastniki več deset let starega mopeda. Toda tukaj se zadeve ne ustavijo. Verjetno ste vsi brali na družbenih omrežjih in po medijih, kaj vse so doživljali lastniki teh vozil doslej, ko so morali na upravnih enotah, ko so skušali dokazati svoje lastništvo za ta moped in ga potem tudi registrirati. Vse je mejilo že na komedijo, žal, komedijo absurda, saj je zakon, ki je uvedel to obveznost, nič drugega kot način za polnjenje državnega proračuna in obremenjevanje ter praznjenje denarnic slovenskih davkoplačevalcev. Dejstvo je, da se pri starejših mopedih zna zaplesti tudi pri mejni hitrosti, ki je 25 kilometrov na uro. Nekatera kolesa s pomožnim motorjem, ki jih vozniki zaženejo s pomočjo pedal, so dejansko hitrejša od 25 kilometrov na uro, ne da bi bila kadarkoli predelana. Obveznost registracije mopedov predstavlja poleg administrativnih tudi kar precejšnje finančne obveznosti za njihove lastnike, ki so pogosto ta vozila kupili ravno s pričakovanji o manjšem obsegu tovrs
Najlepša hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani državni sekretar! Odbor za pravosodje, javno upravo in lokalno samoupravo je na 7. seji kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o upravnem sporu, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po skrajšanem postopku predložila Vlada in je objavljen tudi na spletni strani Državnega zbora v Poročevalcu. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 29. redni seji sklenil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Predstavnik predlagatelja državni sekretar na Ministrstvu za pravosodje, javno upravo in lokalno samoupravo gospod Helmut Hartman je v dopolnilni obrazložitvi členov povedal, da predlagana novela pomeni uskladitev z odločbo Ustavnega sodišča, s katero je Ustavno sodišče odločilo, da je Zakon o upravnem sporu v neskladju z Ustavo Republike Slovenije ter da mora Državni zbor ugotovljeno neskladje odpraviti v roku enega leta po objavi te odločbe v Uradnem listu Republike Slovenije. Predlagana novela uvaja tako imenovano ugotovitveno tožbo, s katero bo mogoče zahtevati ugotovitev nezakonitosti pravnega akta, s katerim je bil tožnik prizadet v svojih pravicah ali pravnih koristih. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe mag. gospa Saša Bricelj Podgornik je povedala, da so pripombe iz pisnega mnenja Zakonodajno-pravne službe upoštevane v vloženem amandmaju koalicijskih poslanskih skupin. Predstavnik Državnega sveta državni svetnik gospod Bogomir Vnučec je predstavil pisno mnenje Komisije Državnega sveta za državno ureditev, ki predlagano novelo tudi podpira. Odbor je bil seznanjen tudi s pozitivnim pisnim mnenjem Sodnega sveta. Članice in člani odbora so v krajši razpravi izrazili podporo predlaganemu zakonu, opozorili pa so, da bo rok, ki ga je Državnemu zboru določilo Ustavno sodišče, pravkar potekel. V nadaljevanju je odbor sprejel tudi amandma poslanskih skupin koalicije, in sicer k 2. členu. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih
Najlepša hvala, gospod predsednik. Spoštovani kolega Gorenak! Jaz bi se z vami absolutno strinjal in bi z veseljem podprl predlog, ki ste ga ravnokar navedli, če bi šlo za to, da so ministri to porabili za kosila, za večerje, za zajtrke, za pivo, za vino, karkoli. V primeru Ministrstva za obrambo je stvar seveda bistveno bolj resna od tega, kar vi navajate, in od tega, kar analitično zdaj analizirate. Gre za celotne stroške poti Slovenske vojske, Ministrstva za obrambo, za sprejem tujih delegacij. In verjetno se boste vi strinjali, da je sodelovanje, denimo v zavezništvu Nato, sodelovanje v mednarodnih operacijah, vprašanje sodelovanja pri skupni obrambi in pri skupnih varnostnih vprašanjih v Evropski uniji nekaj, česar se ministrica za obrambo mora udeležiti. Da je sodelovanje na vrhu Nata nekaj, česar se tudi Slovenska vojska mora udeležiti. Če pa nam skušate s to razpravo povedati, da naj ministri te vlade prenehajo opravljati svoje državotvorne funkcije, ki smo jih prevzeli tudi s članstvom v Natu, ki ste ga, če prav razumem, tudi vi podprli, potem imamo resen problem, potem je verjetno boljše, da skličete referendum o tem, ali je smiselno, da v organizacijah kolektivne obrambe sodelujemo, in ali je smiselno, da se naši ministri v tujini še pogovarjajo o kolektivni varnosti, o skupni obrambi in o razmerah, o katerih smo en dan nazaj govorili, da so izredno pomembne in da moramo tukaj zagotoviti varnost. Če mi našim ministrom niti potnih stroškov ne mislimo pokrivati in bomo to razlagali skozi to, koliko kosil lahko za ceno udeležbe na vrhu o kolektivni obrambi porabi minister, potem je to vse skupaj delanje norca iz državljanov in na koncu koncev tudi seje, ki ste jo včeraj predlagali.
Podpredsednik, hvala. Vsi prisotni! Ko sem poslušal to razpravo, vam moram povedat, da tale knjiga, debela, je res debela, piše noter v njej tisto, kar paše Vladi. Jaz sem šel gledat, gospod Knežak, moje področje na 125. strani, kjer so predvsem Cigani in v tisti točki ni nikjer opisano, vse lepo in prav, kar pač se dogaja, kaj je dobro, da gre iz tukaj v Evropo, tisto, kar je pa kritično, pa noben ne omenja niti ne opiše. Imamo dva ciganska tabora v Krškem – en je legaliziran Kerinov Grm, Rimš ni legaliziran. In o tem noben nič ne piše. Potem, če grem naprej, kolegica je tukaj rekla, da je treba spodbujat. Ja, se strinjam, da je treba spodbujat, da bodo pismeni, ampak ljudje, ali veste, koliko se jih vozi po Krškem, po celi Sloveniji je Ciganov z avtomobili. Kaj so oni šli v Samobor, v Krapino, v, ne vem kam kupiti izpite? Tukaj se je za zamislit. Slovenski državljani težko zdajle te računalniške teste naredijo, CPP. Ne ravno tako vse lepo govorit, kako je lepo in prav. Imamo tudi problem z včerajšnjo razpravo o financiranju javnega šolstva. Tudi ne vemo, kaj se bo zgodilo, ker je dan bil problem, sodba Ustavnega sodišča in ni jasna. Potem, če grem še naprej. Anonimne prijave v šolah. Anonimne prijave v šolah naj bodo, ampak naj se podpišejo, ker dostikrat se zgodi, da se pošlje anonimna prijava, vsi priletijo tja v šole in na koncu se ugotovi, da ni nič od tega. In če še malo naprej pogledam. Bil sem nekajkrat že opozorjen, da ne smem reči, da je žaljivo, če rečem Cigan. Ja, spoštovani kolegi, da najdem papir, a vi ste 13. junija jedli svinjsko vratovino po cigansko. V parlamentu, v naši kuhinji tako piše. Pa prosim vas, ne me več učiti pa mi govorit, da ne smem izrekati, da so to žalitve, če rečem Cigani. Tudi kolega Zmago je povedal, vam je razložil, zakaj se govori. Imam v Krškem lep primer, ko sami govorijo, da so Cigani, vi pa meni tu govorite, da ne smem to govoriti javno. Ja, potem pa prosim, podpredsednik, poglejte ta meni, glejte, tale meni je po cigansko
Hvala lepa še enkrat za besedo. Na tistih področjih, kjer slovenščina nastopa kot jezik manjšinske narodne skupnosti, bi se morali še posebej zavzeti zanjo, torej za materni jezik in zanj skrbeti, kjer je lahko najbolj ogrožen. Jezikovno izobraževanje pomeni tudi razvijanje in izpopolnjevanje jezikovne zmožnosti govork in govorcev slovenščine kot prvega jezika. Vesela sem, da se osredotočamo na naš jezikovni potencial ne samo v kulturnem smislu, pri širjenju ali ohranjanju slovenske narodne skupnosti v Evropi, ampak tudi v gospodarskem smislu, sicer pa je znano, da je kar 96 % vseh svetovnih jezikov manjših od našega, zato se za izumrtje ni treba bati. Vsekakor pa je pomemben razmislek o obstoju slovenskega jezika zunaj naših meja, to pa, ker je jezik vedno odvisen od naše zavesti. Govorimo tudi o promociji jezika, ki pomeni realnost jezika v novodobnem modernem svetu, torej povečevanje udeležencev v izobraževalnih procesih. Cilj je, lahko rečemo, pretežno praktično uporaben ali kulturno dediščinsko popisovalen. Za jezikoslovje je slovenščina enako zanimiva kot za kateri koli drug jezik, če jo le obravnava v kontekstu jezikoslovne teorije. In če govorimo o siromašenju slovenščine, govorimo lahko to takrat, kadar se ne razvija terminologija. Na to pa v splošni rabi jezika velikokrat vpliva dejstvo, da smo v preteklosti veliko besed v slovenščino prevzeli od drugih jezikov, mogoče bi v dvosmernem procesu morali ponovno začeti razmišljati zdaj. Tudi pri tej širitvi in razvoju morfologije so bolj kot znanstvena besedila pomembna poljudnoznanstvena in strokovna besedila ter univerzitetni učbeniki. Ob tem naj povem še, da stroka ne pomeni enako kot znanost, za slovenski knjižni jezik in hkrati uporabo lokalnih jezikov, torej tudi dialektov, pa je treba občutljivo skrbeti. Ta amandma bom podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jaz bom amandma podprla in bi želela obrazložiti svoj glas. V zvezi s tem bi ponovila misel, ki sem jo že ob predstavitvi zakona rekla, da je ta zakon v tistem delu, kjer se mi zdi slab, predvsem zakon, ki ščiti že zaposlene in ki ne odpira prostora vsem ostalim, ki se pojavljajo na trgu delovne sile. In to, kar je gospod Vizjak navajal, bi me lahko vprašal že prej in bi vedela, da so tak dopis možni sproducirati tako društvo dramskih umetnikov kot sindikat, kajti to je interes zaposlenih. Ščitenje njihovih pravic, strah pred konkurenco, ki bi na ta način prišla v te kolektive. In kdor pač spremlja dejavnost tovrstnih ansamblov, bi v znaku kvalitete absolutno moral podpreti ta amandma.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani podpredsednik, spoštovana predstavnica Vlade, kolegi in kolegice! Sprememba odloka dejansko pomeni, seveda, tudi spremembo okoliščin, ki jih določa zakon in zaradi tega se fiskalni okvir dejansko spremeni. Ob tem je pa treba povedati po mojem mnenju predvsem to, da je v te spremembe in sploh v odlok vključen tudi Fiskalni svet. In ni nepomembno mnenje Fiskalnega sveta, ki je bil ustanovljen pred nekaj tedni. Mislim, da bi se ob tem, kako Fiskalni svet ocenjuje fiskalni okvir, verjetno Vlada in tudi ta koalicija morala nekoliko zamisliti. Namreč, Fiskalni svet je seveda ta fiskalni napor, ki je bil narejen in ki ga tudi Vlada predstavljala, poimenoval, da gre tu bolj ali manj za računsko prilagoditev in da ostajajo še vedno določena tveganja; tveganja predvsem v smislu doseganja rezultatov strukturnega primanjkljaja. Strukturni primanjkljaj je seveda mogoče znižati s strukturnimi reformami in teh strukturnih reform tukaj ni, zaradi tega Fiskalni svet ocenjuje znatno tveganje javnih financ. Z drugimi besedami, tudi če smo v prejšnji točki govorili o tem, da je mogoče nominalno zagotoviti dodatnih 20 milijonov, pa zaradi tega strukturni primanjkljaj ne bo ne večji ne manjši, vendar je treba povedati, da tistega, kar bi zmanjševalo strukturni primanjkljaj, tega dejansko ta vlada ni storila. Ni dejansko nobene reforme, niti tiste, ki jo je obljubljala, ne, in tudi verjetno nobene reforme ne bo, zato bo prenesla vse to delo na naslednje vlade. To, bom rekel, na nek način tudi pomeni, da ta vlada pri vsem tem, kar je dejansko imela v programu in kar je obljubljala, dejansko ni uspešna. Na to nas opozarjajo ne samo Fiskalni svet, podobno opozarja tudi Evropska komisija, podobno opozarja tudi Organizacija za ekonomsko sodelovanje in razvoj. Skratka, strukturnega napredka ni, zato je tveganje na področju javnih financ znatno predvsem v naslednjem srednjeročnem obdobju. V Slovenski demokratski stranki smo vedno za to, da vsebinskim ukrepom sled
Hvala, predsednik. <PARTY> je eden izmed treh podpisnikov tega amandmaja s čisto vestjo in resnim namenom, ko je ta amandma vlagal. Tudi mene nekoliko moti, da na moji levi in na desni ni kolegov, ki bi lahko utemeljevali amandma in skupaj z razlago morda pa le prepričali koalicijo, da je treba resneje razmisliti o spremembi zakona, kot razmišljanje, kot ga je ravnokar gospod Veršnik predstavil. On ni udeležen v teh papirjih oziroma izvedenih finančnih instrumentih, nima problema s tem. Mi danes to sprejemamo zaradi tega, ker mi v parlamentu, poslanci, nimamo problemov z določenimi vrstami, v tem primeru pač papirjev ali pa z določenimi vlaganji, delamo zaradi tega, ker želimo v Sloveniji ustvariti neke stabilne pogoje. In te stabilne pogoje poslovanja na borzi, razvoja kapitalskega trga, mi s tem rušimo. Dejstvo je, da je Vlada v uvodu v ta svoj predlog napisala, da nastajajo ali pa bodo nastale težko popravljive posledice za državo. Da, težko popravljive posledice, vendar ne za državo, za razvoj kapitalskega trga, za potrebe, želje, namene vlagateljev, za slovensko borzo, ki postaja res borza, ki počasi ne bo imela nobene vloge, in nobenega interesa ne bo sodelovati v njenih aktivnostih in dejavnostih. To je problem. S takimi nesistemskimi ukrepi pa rušimo nekaj, kar se je dolgo ustvarjalo in v Sloveniji gradilo, zdaj bi pa s takimi "ad hoc" rešitvami, ki nimajo zadaj ene dobre analize, ene zelo konsistentne podlage, pa spreminjamo kar tako. To je razlog za to, da smo mi vlagali amandma k temu 14. členu in predlagali črtanje zgolj tega - poudarjam-, da se obdavčijo ti prihodki v višini 40%. Torej ne oporekamo temu, da se obdavčijo tako kot vsi ostali kapitalski prihodki 20%, ampak 40%! To je neumnost, ker s tem destimuliramo in to področje trga na borzi bo izginilo, ne bo motiva. Menda zaradi tega, ker država na ta način prihrani 10 milijonov evrov. Ne bo prihranila, ne bo dobila 10 milijonov, izgubila jih bo na dolgi rok, ker tega področja in tega trga enostavno
Hvala lepa in prosim za ustni odgovor na naslednji seji Državnega zbora. Pred časom sem ministrici zastavil tudi pisno vprašanje v povezavi s podeljevanjem koncesij oziroma javnim razpisom, ki je bil objavljen. Razlika od takrat do danes je ta, da so koncesije podeljene in da ponudnik iz Velenja ni dobil koncesije za izgradnjo doma za varstvo odraslih ali starejših kakorkoli in katerikoli izraz uporabimo. In ko pogledam argumentacijo, zakaj ni dobil, ne morem drugače, kot da zastavim ponovno vprašanje in slišim od ministrice zelo resen in natančen odgovor. Iz števila točk, pridobljenih na podlagi lokacije, je razvidno, da je območna enota, kjer je ponudnik konkuriral s svojo ponudbo, relativno dobro pokrita. Ponavljam, dobro pokrita z že obstoječimi javnimi zavodi ali koncesionarji. Zato je pridobil iz tega naslova zelo malo točk. V Velenju je dom za varstvo odraslih, ki ima 190 prostih mest, mislim, možnosti. Zasedena so seveda vsa. Na vstop v ta dom čaka 220 ljudi. Tako ali drugače razporejenih na vrsti za čakanje. Čakajo, da nekdo v tem domu enostavno umre in sprazni mesto za naslednjega. In ministrstvo za delo kljub takšni potrebi ugotavlja, da ni potrebno podeliti koncesije. In pravijo na področju, v katerega sodi tudi Mestna občina Velenje, torej pokrita z mrežo javnih domov in koncesionarjev za institucionalno varstvo starejših, ni tako pereča kot v nekaterih drugih predelih. Spoštovani gospe ministrici v pričakovanju odgovora sporočam, da bom vse ljudi, ki se oglašajo v poslanski pisarni in prosijo za pomoč, napotil nanjo, napotil na ministrstvo in v končni fazi lahko tudi na Vlado Republike Slovenije. Gre za odločitev, ki ni sprejemljiva. Gre za odločitev, ki kaže zelo mačehovski odnos do lokalnih skupnosti, kjer ta Vlada nima svoje politične izpostave, takšne, kot si jo želi. Gre za politično odločitev. Pri tem ne oporekam, da je bila podeljena koncesija sosednji občini, ker je ravno tako potrebno izgraditi dom in si ta dva domova ne konkurirata. Želim nat
Hvala lepa, predsednik. Tudi jaz bom glasoval za amandma, preprosto zaradi tega, ker bi z veseljem podprl kakšen res tehnični zakon, ki bi temeljil na humanih in humanitarnih izhodiščih ter na neideoloških izhodiščih, kot je bilo neprestano govorjeno. Ampak ta 1. člen, vsaj drugi del 1. člena, se pravi obe resoluciji, na kateri se sklicuje, jasno pove, da je to, kar je bilo danes že velikokrat omenjeno, nekaterim nemogoče pokopati mrtve, ne da bi spet vlekli na dan delitve. Pred dvema letoma je umrl moj stric, partizan, ki nikoli razumel kakšen pomen ima sprava. V 93, 92 letu je imel na grobu samo dva govorca, partizana in župnika. To je bilo njegovo celo življenje in ni razumel neprestanih prepirov o neki spravi, ki jo neprestano zalivamo z oljem, ognjem ideologije. Hvala lepa.