EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala za besedo. Rad bi odgovoril na razpravo gospoda Baroviča, ki je očitno v tem zakonu iskal neke stvari, ki jih ne razume, da bo lahko proti, na koncu pa povedal, da se boji, da bi ušla sredstva za zapiranje rudnika. V zvezi z gospodarstvom, kar je omenil, bi povedal, da bomo imeli poleg pokrajinskega sveta še regionalne razvojne agencije, da to ni res, da te regionalne razvojne agencije ugasnejo. Čeprav moram poudariti, da so znotraj regionalnih razvojnih agencij regionalni razvojni sveti, kjer so prisotni tudi predstavniki gospodarstva, ker jih verjetno potem v pokrajinskih svetih ne bo, mogoče v kakšnih delovnih telesih. Da je to dobro in da so tudi predstavniki gospodarstva sodelovali pri zdajšnjih načrtih razvojnih programov, ki so jih regionalne razvojne agencije oziroma regionalni razvojni sveti regij potrdili, da je to dobro, da je bilo sodelovanje tudi z gospodarstvom, ker projekti so tudi zato, da se boljši pogoji vzpostavljajo za razvoj gospodarstva. Verjetno pa bodo v samih pokrajinah same pokrajine v boljšem kontaktu s samim gospodarstvom v pokrajinah in tako bodo tudi bolj do izraza prišli njihovi interesi. Tako, da se ni bati, da bodo ostale še neke inštitucije, ki zdaj obstajajo in po mojem mnenju tudi zelo dobro funkcionirajo, saj je kar nešteto teh projektov bilo pripravljenih s strani regionalnih razvojnih agencij oziroma občin. Druga zadeva je okoli prostora, "pojamral" je okoli občinskih prostorskih načrtov. Res je, da se ta zadeva zelo dolgo vleče, da so velike težave na tem področju, vendar moram povedati, da država tudi nima državnega prostorskega načrta, ki je krovni prostorski akt, po katerem naj bi se izdelovali in potem ravnali pokrajinski prostorski načrti, ki so že predvideni z Zakonom o prostorskem načrtovanju in pod najnižjim nivojem so občinski prostorski načrti, ki se, res je žalostno, toliko časa pripravljajo in so velika ovira za pripravo prepotrebnih projektov. Imamo samo strategijo prostorskega razvoja, za katero vemo, da je
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Spoštovani prisotni poslanci in poslanke; spoštovani predstavniki ministrstva! Obravnavamo Predlog zakona o spremembi Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ki ga je v proceduro vložila <PARTY> v cilju, da se invalidskim upokojencem omogoči vsaj minimalni standard in ne le golo preživetje. Dejstvo je, da so invalidske pokojnine prenizke, da bi imeli upokojeni invalidi enake možnosti kot ostali državljani. Dejstvo je sicer tudi, da naša država, vlada in tudi mi v tem sklicu parlamenta ne znamo dobro poskrbeti za naše invalide za časa njihove delovne aktivnosti in ne, ko se upokojijo. Država bi lahko z zakonom zagotovila invalidom dostojno pokojnino iz invalidskega zavarovanja, ne pa da so invalidsko upokojeni prepuščeni v nemilost in odvisni od socialne politike ter varstvenega dodatka. Tako pasivno, vsaj tisti, ki imamo nekaj socialnega čuta, se ne moremo in ne smemo odzivati na probleme svojih državljanov, na izziv preprečevanja revščine naših ljudi, ki so zaradi bolezni ali poškodbe pristali v težkem položaju. Naš predlog zakona je torej odziv na pereč problem slabega gmotnega položaja večine invalidskih upokojencev v primerjavi z drugimi upokojenci, kar pa ni pravično. Vsak, ki je kdaj bil zaposlen, je plačeval v pokojninsko in invalidsko blagajno. Pokojninsko in invalidsko zavarovanje je bilo vzpostavljeno prav za primere, ko se nekomu zgodi invalidnost, prav za in še posebno za invalidske upokojence. Ti invalidi, ki so delali in se v času svojega dela zavarovali ter vplačevali zato, če se jim zgodi delna izguba delovne zmožnosti ali stoprocentna invalidnost ter popolna izguba delovne zmožnosti, danes niso upravičeni do prejemka v višini minimalnih sredstev za preživljanje. Ravno zaradi te izgube zmožnosti za delo pa si sredstev za preživljanje tudi ne morejo zagotoviti sami. So torej v neki pat poziciji, so tukaj pozabljeni od države in sprašujejo se, ali so torej kot soustvarjalci te države zanjo naredili premalo
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Glede na tisto, kar sem uvodoma povedal, je verjetno zelo smiselno, da sedaj pojasnim, kako pravzaprav vlada gleda v tem primeru na spremenjene okoliščine, ki so v tem, da je bil amandma vložen tako, kot je bil, zaradi različnih okoliščin in da zaradi tega ne velja oziroma ga ni možno sprejemati. Kot sem povedal, sva z ministrom za zdravstvo še v vmesnem času, tudi zaradi številnih amandmajev, ki so bili vloženi, pa tudi široke diskusije v javnosti, poskušala zagotoviti določen obseg dodatnih sredstev. Minister za zdravstvo je znotraj obstoječega proračuna ocenil, da bi bilo možno približno 100 milijonov tolarjev v tem trenutku prerazporediti z druge postavke, ki jo ima. Tega sedaj seveda ni možno narediti z amandmajem, in zaradi tega ne moremo tega podpreti. Sam lahko v tem trenutku zagotovim predvsem to, da bomo to prerazporeditev znotraj pravil, ki jih bo določil zakon o izvrševanju proračuna, tudi naredili in za to se tudi zavezujemo, tako ministrstvo za finance, in mislim, da se bo tudi predstavnik ministrstva za zdravstvo zavezal, in bomo to nemudoma storili. Nedvomno pa obstajajo nekatere diskusije o tem, da je možno, da bo obseg sredstev, ki bo potreben za pediatrično kliniko, v tem letu nekaj večji od tistega, kot je bil prvotno ocenjen. Že na matičnem odboru sem se zavezal, glede na to, da tudi sam izjemno podpiram to investicijo, vendar s tistimi sredstvi, ki so potrebna takrat, ko so ta res potrebna, zato sem tudi zagotovil vso podporo temu, da, če bi se ugotovilo med letom, da so potrebna še dodatna sredstva, da ta dodatna sredstva znotraj proračuna tudi zagotovimo. Nedvomno je to takšna prioriteta, da bomo to storili, in sem zato tudi javno povedal, da se zavezujem, da bom ta sredstva zagotovil med letom. To je tudi izziv vsem tistim, ki izvajajo ta projekt, da v primeru, da bo prišlo do večje porabe, bomo to tudi zagotovili. Predlagam, da v tem trenutku ne podpiramo teh vloženih amandmajev in da, v kolikor j
Hvala lepa. Spoštovani! Avtentična razlaga je bila potrebna in je potrebna in gre za konkreten primer in ta konkreten primer je izredno pomemben in zaradi konkretnega primera se vedno lahko dogaja avtentična razlaga. Vsi vemo, da gre za ravnatelja Drame Iva Bana. Gre za ravnatelja osrednjega slovenskega gledališča, ki je bil razrešen zaradi razlogov, ki jih bom na kratko povedal. Bil je imenovan v prejšnjem mandatu, to je bil njegov izvirni greh. Drugi izvirni greh je bil to, da se je izkazalo, da je dober ravnatelj. Povrnil je Drami občinstvo, imel je odličen program, celo kritiki so ga podpirali. Potem pa se je začelo. Prišla je anonimka, kjer je pisalo, da uporablja službeno kartico, služben avtomobil, ima preveč svojih igralnih honorarnih vlog in celo dovoljuje na odru talente, se pravi tisto stvar, ki pač naj bi sodila vse kam drugam, kot v hram kulture. Ampak, pojdimo od konca. Ravnatelj je dolžan svojemu zavodu, čeprav je to državni zavod, prinesti skoraj polovico sredstev. Ali ni tekmovanje talentov nekaj takšnega, kar sodi na oder?! Ali ni kakšen nov talent lahko nekaj, kar se odkrije in potem odlično. Vedno v zgodovini je bilo tako in še bo tako. Izkazalo se je tudi, da je tisto kreditno kartico uporabljal v minornih zneskih in vse sproti vračal. Izkazalo se je, da z avtom ni bilo nič. In celo izkazalo se je, da so mu tiste talente dovolili na samem Ministrstvu za kulturo. Kaj je bilo potem treba narediti? Obtožnica se je spreminjala. Nenadoma se je izkazalo, da morda ministrica ni kar tako kompetentna, če ga že imenuje, da ga lahko tudi razrešuje. In da je tukaj vendarle diskrepanca med različnimi zakoni in odredbami. Zato smo sprožili oziroma je predlagatelj sprožil avtentično razlago, ki smo jo podprli. Izkazalo se je tudi, da ravnatelja podpira od 130 zaposlenih vsaj 110. Izkazalo se je tudi, da ga javnost večinoma podpira. Izkazalo se je tudi, da ministrica za kulturo dela maščevalne kadrovske pogrome, in to je eden izmed njih, v njenem samem izteku.
Hvala za besedo. Vi veste, in kolegica Pozsončeva ve, da sem jaz zelo rahločuten glede narodnostnih manjšin in seveda pravic le-tega. Ampak, ta zadnja diskusija, gospa Pozsončeva, me je na nek način ponovno prisilila iti zelo natančno brat zakon, ki je pred nami. To, kar ste vi rekli, v resnici ne drži. Kajti po 25. členu zakona, ki govori o splošnih knjižnicah na narodno mešanih območjih, boste vse to, kar ste govorili, od jutranjega vstajanja, knjig in seveda otrok, lahko dobili v lendavski knjižnici, in če sem že razumel, se dobi že sedaj. Zato v resnici jaz tudi, podobno kot kolega Partljič, ne razumem tega "velikega fighta", bi rekli v žargonu. Če smo vpeljali tudi spremembe prvega odstavka in drugega odstavka v prejšnjih fazah 25. člena, so pravice manjšine seveda zagotovljene po tem zakonu. Tu je samo vprašanje, ali želimo imeti dve osrednji knjižnici na tistem koncu. To je pa neko drugo vprašanje, ki ne zadeva pravice manjšin, zato seveda moram reči, da kljub dolgemu razmisleku in prepričevanju ne bom podprl predlaganega amandmaja.
Hvala lepa podpredsednica. Ministrska ekipa, lep pozdrav! Gospod minister, vprašanje ki bo, se veže na neopravljeno delo na tem ministrstvu, vas pa bom seveda vprašal: Kaj boste naredili, da se kaj takšnega več ne ponovi in kaj boste naredili za to, da tisti, ki so to povzročili, tudi dobijo plačilo za to? Postavil sem ga že v pisni obliki, tako da verjamem, da ste se z osnovami tega vprašanja seznanili. Gre za razpis za inovativne produkte, na katerega so se v prvi vrsti lahko prijavila podjetja. To je tisti razpis, na katerega se je prijavilo tudi podjetje bivšega gospodarskega ministra Stepišnika, Emo – Orodjarna, zaradi česar je potem tudi odstopil. Razpis se je po ministrovem odstopu nenadoma spremenil in tu me zanima, na osnovi katere odločitve. Kdo je bil tisti bog, ki ga je zapovedal, da se bo razpis spremenil nekaj dni pred potekom tega roka in se razširil na regionalne razvojne agencije in na raziskovalce s šesto stopnjo izobrazbe? Prvotno bi se na razpis lahko prijavili tisti s sedmo ali več. Razpis je težak 30 milijonov evrov. Na razpis se je prijavilo, po spremembi, 964 prijaviteljev. In ne bodi ga treba, kaj se zgodi? Razpis se prekliče, ker so bili sumi korupcije, saj naj bi pri pripravi pogojev sodelovale gospe iz agencije, katerih možje so se s svojimi podjetji prijavljali na razpis. Očitno so se nekaj naučili od bivšega ministra. Torej omenjene gospe so se kasneje izločile, svet javne agencije SPIRIT pa je odločil, da Vladi predlaga razrešitev direktorja Skalarja. Samo to verjetno ni dovolj. Zanima me: Zakaj niso iz prijavljenih izločili le podjetja, ki so sporna zaradi sodelovanja omenjenih gospa? Zakaj niso prijavitelji poslali niti enega obvestila o preklicu razpisa? Kdo bo tem podjetjem, ki so imeli stroške, kril te stroške za razpis? Ali bodo ta sredstva sedaj, ko je ta razpis preklican, prekvalificirana ali v povratna ali kam drugam? Imam še sicer nekaj vprašanj, ampak jih bom postavil potem v nadaljevanju. Hvala lepa, gospod minister. Hvala
Hvala, spoštovana predsedujoča. Kmetijski in gospodarski minister! Seveda, vprašanje bom postavil kmetijskemu ministru, oba pa lepo pozdravljam! S 1. 1. 2013 je bila ustanovljena nova Uprava Republike Slovenije za varno hrano, in sicer z zakonom prejšnje vlade, s statusno obliko organa v sestavi MKO. V upravi dela kar 396 javnih uslužbencev, seveda, ustanovljena bi naj bila z namenom, da potrošnikom zagotovi varno hrano. V mesecu januarju letos je uprava na Gorenjskem in v osrednji Sloveniji izdala prepoved prodajanja mleka za kmetije, pri katerih so tudi preiskave pokazale prisotnost aflatoksina v mleku in prav na vseh kmetijah so krmno koruzo, s katero se mleko okuži, kupovali v kranjski kmetijski zadrugi in ta zadruga je morala sporno koruzo uničiti. Enega izmed njenih obratov so zaprli, ker ni bil vpisan v register. Razvidno je, da so kmetije za krmo krav uporabljale koruzo hrvaškega porekla oziroma da je zadruga prodajala krmo hrvaškega porekla, v kateri je bila mejna vrednost aflatoksina presežena za 4-krat. Osebno menim, da za slednje odgovornosti ne morejo prevzeti kmetje, ki so že utrpeli gospodarsko škodo. Spoštovani gospod minister, tako je moje vprašanje: Ali ocenjujete, da je bilo v omenjenem primeru storjeno vse, da zdravje potrošnikov ni bilo ogroženo in da je uradni nadzor uprave v verigi hrane oziroma krme živalim, vključno s spremljanjem pojavov tveganj, ustrezen? Seveda me najbolj zanima: Zakaj Uprava z nadzorom ni uspela zaznati oziroma prekiniti dobavo okužene koruze in je tako odgovornost moral prevzeti kmet? S tem je utrpel gospodarsko škodo, da ne govorimo o nezaupanju pri potrošnikih. Pri tem primeru me zanima: Kakšen nadzor je pri drugih vrstah blaga glede na prosti pretok blaga na trgu Evropske unije? Hvala. Hvala. Hvala za odgovor. Moje mnenje je sicer, da bi uprava s svojimi službami morala ukrepati na začetku verige, ne na koncu in ker je bilo moje vprašanje povezano z efektom nove uprave za varno hrano s tistim ciljem, ki bi seveda mor
Hvala lepa. Hvala za vaše odgovore, kolikor toliko popolne. Jaz bi mogoče vseeno še prosil, če mi, ministrica, malo bolj pojasnite, kako je s to varnostjo dostopa. Ali gre za fizično varovanje, ali za nadzor preko videokamer, ali oboje? Ministra pa bi prosil, če mi pove še o vplivu na varovanje okolja oziroma vplivu na okolje glede teh odpadkov. Ker smo govorili o tako imenovanem sporu, s Hrvaško se očitno marsičesa ne da dogovoriti, ne samo tega. Jaz vseeno upam, da bomo stvari kolikor toliko speljali korektno, da pridemo do rešitve, ki bo v prvi vrsti beneficirala Sloveniji, šele potem kakšnemu drugemu. Se pa strinjam, da je treba poskrbeti za te odpadke, da so pravilno in ustrezno razvrščeni in skladiščeni toliko časa, kolikor je to potrebno. Hvala.
Predsednik, hvala. Ne bom glasoval ne za naš, ne vaš zakon. Glasoval bom za pravičen zakon, za pravično novelo zakona, ki smo jo vložili v Pozitivni Sloveniji in v stranki <PARTY>, zato da popravimo krivice, ki ste jih prinesli in vnesli v naš prostor vi, ki ste takrat, ko smo glasovali o zakonu o uravnoteženju javnih financ, glasovali za. In ta zakon še ničesar ni uravnotežil. Ta zakon bi bilo treba imenovati ali preimenovati v "zakon o obremenitvi", "o obtežitvi javnih financ". Beseda "uravnotežiti" pomeni uravnotežiti prihodkovno in odhodkovno stran. Kaj ste naredili za zagon gospodarstva? Stabilnosti in vzdržnosti javnih financ ne moremo zagotavljati brez zdravega gospodarstva. Dovolili ste, da gospodarstvo dobesedno crkne. In to, kar danes govori gospod iz <PARTY>a, gospod Jurša, meni se gabi, dobesedno, to je izraz, in to je beseda, da sodelujem in da delam s takimi poslanci, ki se tako sprenevedajo. Obljubljali ste Se opravičujem. Na volitvah ste obljubljali in snubili volivke in volivce "glasujte za nas, glasujte za <PARTY>, zato ker vas zastopamo". Danes ste pozabili, kako ste prišli v parlament. Danes ste pozabili, kdo vam je omogočil, da ste tukaj. Gospodje in gospe, sram vas je lahko, in to na tretjo.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani gospod državni sekretar! Očitno je zakon o zemljiški knjigi zahteven zakon, saj je deležen številnih razprav in popravkov, ki so nam jih ponujali tako Vlada in stranke, ki ponujajo razpravo in sprejetje različnih verzij, ki pa doslej niso bile sprejemljive tako za večino v Državnemu zboru kot za predstavnike Gospodarske zbornice, Sodnega sveta, občin in Zakonodajno-pravne službe. V letu 2007 je bil sprejet Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o zemljiški knjigi, ki je uveljavljal kar nekaj novih rešitev za odločanje o zemljiškoknjižnih predlogih, med drugim tudi, da lahko v klasični obliki predlagajo vsi, v kasnejših predlaganih zakonih pa se je ta možnost zavračala in se je ta možnost dala le notarjem in odvetnikom. Predlagana novela to sedaj spreminja in odpira možnost vlaganja širšemu krogu vlagateljev in s tem popravlja vladno različico novele, ki pa ni doživela podpore v Državnemu zboru. Tako ima sedaj možnost vložiti zemljiškoknjižni predlog fizična ali pravna oseba, v svojem imenu samostojni podjetnik ali gospodarska družba ter državno ali občinsko pravobranilstvo. Sigurno se moramo strinjati in se ne da mimo tega, da je zemljiškoknjižni postopek sodni postopek, zato pa je tudi postulacijska sposobnost ustrezno omejena. Gre praktično za popravljeno verzijo zakona, ki ga je pripravila Vlada in ni doživel podpore v Državnemu zboru. Predlagatelj pojasnjuje, da predlog vsebuje pripombe in rešitve iz razprav iz prejšnjih predlogov, ko niso imeli podpore, bistveno se nam zdi zapisano v 125.a členu, da lahko zemljiškoknjižni predlog vloži predlagatelj neposredno sam, seveda če to želi. O podrobnosti zakona smo že veliko razpravljali, zato ne bi bilo prav, da se ponavljamo. Sigurno je predlagani zakon sprejemljiv in ga kaže podpreti, saj ponuja pozitivne spremembe. Gre za poenostavitve, kar se pa za prejšnji predlog zakona ne bi moglo reči, saj je šlo predvsem za oženje pravic vlaganja zemljiškoknjižnih predlogov. Pa venda
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana ministrica s sodelavci! Danes, ko štiri ure poslušamo o tem, kaj bi bilo dobro, kaj ne, kaj spremeniti, in ko razrešujemo iste probleme, ki so bili leta 2005, iz predlagateljevih ust nisem slišal, zakaj so leta 2005 zavrnili te predloge. Gospodu Pojbiču je treba povedati, da je 2. člen identično bil zavrnjen na odboru, tako da ni bilo niti možno, da bi prišel v razpravo v Državni zbor. 1. člen ne samo, da je vsebinsko isti, ampak identičen po besedah, je bil zavrnjen. In vsi tisti, ki so danes govorili, kako pomembno je to in kako pomembno je to, da se to sprejme, so takrat zavrnili: Tanko in Grims in predlagatelj Grill in vsi, ki so sedeli v prejšnjem mandatu v Državnem zboru, so te predloge takrat zavrnili in danes z besedo niso rekli, kaj je zdaj boljšega ali kaj nujnejšega, da to sprejmemo. In res je nekaj drugega, da smo v tem času tudi spremenili nekatere stvari ali pa so spremenili. Minister v prejšnji vladi, gospod Erjavec, je s svojega področja spremil Zakon o varstvu pred naravnimi nesrečami in je v veliki meri spremenil in izboljšal status tako prostovoljnih gasilcev kot vseh tistih reševalcev, ki delujejo v sistemu reševanja, ne glede na to, ali je bilo to v zakonu zapisano ali ni bilo zapisano. Če bi bilo zapisano, lahko celo ocenjujem, da ne bi bilo tako dobro rešeno, kot je pravzaprav zdaj. Zakaj mi danes naših predlogov, ki so bili 2005, nočemo podpreti?! Ker vemo in zaupamo in podpiramo to koalicijsko vlado in tudi sicer, da bomo lahko, ne šele po letu 2012, ampak do leta 2012 spremenili te stvari, ne glede na to, ali so napisane v tem zakonu ali ne. Samo to, da je napisano v zakonu, ne spremeni ničesar. Noben člen ne daje niti centa, niti evra za to, da bi nekdo nekaj moral narediti ali da bi naredil. Vse to je v denarju in v miselnosti. Verjamem in prepričan sem v neiskrenost tega predloga, to pa zato, ker povezujete ta predlog z izbrisanimi, kot sta rekla gospod Grims in gospod Tanko, da je t
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana ministrica! 18. 6. ste predstavniki Ministrstva za obrambo v Šoštanju opravili kakovostni prevzem prvega srednjega kolesnega oklepnega vozila 8X8 ali kot ga delovno bolje poznamo - patria. Takrat je vaš državni sekretar rekel: "Danes je pomemben dan, ker se z njim začenja novo obdobje razvoja Slovenske vojske, saj je patria začetek oblikovanja srednjega motoriziranega bataljona." In nadaljuje: "V tem vozilu bo slovenski vojak varnejši v prihodnjih vojaških operacijah." 3.7.2009 je Slovenska vojska prevzela prvih 13 patrij. Navdušenje Slovenske vojske je bilo izredno in v medijih je bilo zaslediti le izjave pripadnikov Slovenske vojske, ki so šle v smeri superlativov. Spoštovana ministrica, sprašujem vas: Zaradi katerih napak so bile patrije pred nekaj meseci zavrnjene in kaj je bilo v tem času storjenega, da so sedaj tako dobro prestale kakovostni test? Ali je dobava še 35 oklepnikov, ki se predvideva v letu 2009, v skladu s pogodbo, ki jo je podpisal takratni minister Erjavec, ali bo šlo za kakšna odstopanja? Ker je bila kakovost oklepnikov po mojem mnenju še zadnji izgovor za preprečitev izvedbe nakupa osemkolesnikov, se sprašujem, ali je s tem končno tudi s strani zdajšnje vlade, vključno z generalnim sekretarjem Vlade, gospodom Cviklom, ki je v prejšnjem mandatu več kot očitno zavajal javnost, ovržen sum o nekakovosti oklepnikov znamke Patria. Gospa ministrica, bral sem vaš intervju v Sobotni prilogi Dela in čutil sem vašo zadrego ali razdvojenost med politično funkcijo in vašo strokovnostjo, ki vam je zagotovo nihče ne more oporekati. Tudi sam gledam na to tako, da je dejstvo, da smo vstopili v zvezo Nato, da je eden od ciljev vzpostavitev dveh srednjih bataljonskih bojnih skupin do leta 2012 - to odločitev je sprejela nenazadnje Ropova vlada -, da je treba poskrbeti za varnost naših vojakov in da je treba, če želimo imeti učinkovito in vrhunsko usposobljeno vojsko, jo tudi primerno opremiti. Zato vas spraš
Tudi sam bom ta amandma podprl. Mislim, da je v letošnjem letu takšen amandma še toliko bolj treba sprejeti in tudi zagotoviti ta dodatek tistim, ki prejemajo najmanjše prejemke. V pomoč tistim, ki imajo težave pri tem odločanju, vsaj na podeželju je medgenarcijsko sodelovanje še vedno zelo dobro. Zagotovo se je doslej že marsikateri evro iz pokojnine prelil tudi v žepe mladih študentov, dijakov. Kajti, ta vez med starimi starši, med vnuki je zelo dobra in s tem ste lahko zelo mirne vesti, da bo šel denar v prave roke. Kar se tiče virov. Vidim, da so kolegi iz Socialdemokratske stranke od takrat naprej, ko je Radovan na mojem števcu dejal, da sem šestindvajsetič že vprašal, kam bo šlo približno po moji oceni 150 do 180 milijonov denarjev. Tudi sam vidim, da glede na to, da ima Vlada zelo veliko sredstev v rezervi na postavki za ta dodatna delovna mesta, da to lahko mirno v svoji prerazporeditvi naredi in upam, da bo sedaj, ko je to petintridesetič že slišano, to tudi upoštevala. In tudi v prid mlade generacije, kolegi - podprite ta amandma!
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Torej, kaj delamo danes? Danes smo ponovno priča popravljanju slabega zakona, ki ga je sprejela prejšnja oblast. Vendar nekateri to nočejo videti oziroma nočejo tega slišati, to je dejstvo. Nekateri, kljub temu da se sklicujejo na ljudsko voljo in se pridušajo, kako je treba spoštovati referendumske odločitve tudi nočejo videti, da je bila odločitev, ki smo jo dobili na mizo, v skladu z referendumsko voljo. To, kar nam je vlada predlagala, je točno to, o čemer so ljudje odločali na referendumu. In noben mi tudi ne bo povedal, da o tem niso odločali potrošniki, kajti preko 260 tisoč naših državljank in državljanov, ki imajo volilno pravico, so tudi potrošniki. In tako so odločili, to je bila njihova odločitev, njihova suverena volja. In če bi razpravljali v tej smeri, lahko tudi zelo hitro zaključimo in ne razumem potem, zakaj vlagate amandmaje. Če je temu tako, zavrnimo vse amandmaje, sprejmimo, kar je v skladu z referendumsko odločitvijo, in pojdimo na malico oziroma v trgovino. Pa verjetno se vsakdo od nas zaveda, da življenje ni premočrtno in da je potrebno v temu iskati ustrezne rešitve. Jaz sem trdno prepričan, da če bi bil ta referendum pred 15-imi leti, vprašanje, kakšna bi bila odločitev. Pa smo takrat imeli trgovine odprte ob nedeljah, imeli smo jih. V marsikateri vasi, v marsikaterem manjšem zaselku, v marsikaterem mestnem jedru, so bile pred 15-imi leto odprte trgovine tudi ob nedeljah, pa to ni nikogar motilo. Kaj pa danes? Danes jih pa ni več. Redke so. Vsi ti drobni, naši slovenski državljani, so zaradi teh turbo kapitalistov in mega centrov propadli. Vsi, z redkimi izjemami. In to, kar poskušamo narediti s tem zakonom, je samo to, da bi vsaj del od teh lahko nazaj normalno živel in normalno funkcioniral in da bi se ta mestna jedra, ki so dobesedno izumrla - pa kar pojdimo pogledati od Obale, preko Ljubljane, pa še kam drugam, da bi ponovno oživela. Tudi to mislim, da je tista stvar, ki bi nas morala zaskrbeti, pa očitn