EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala za besedo. Mislim, da so se zvrstili vsi Mariborčani, pa da se še jaz oglasim. Glede na to, kar sem poslušal, in glede na ta zavzemanja za Maribor meni sploh ni jasno, zakaj je Maribor tukaj, kjer je danes. Iskreno sem presenečen, da slišim toliko lepih mislih, toliko rešitev ne vem česa. Potem se vrnem zvečer ali ponoči v Maribor in pač vidim Maribor tak, kot je. Dve stvari sta, ki me motita. Ena je pavšalna ocena, ki je bila tukaj izrečena o Pozitivni Sloveniji, se pravi o Ne vem. Startal sem z eno idejo; skratka, pogovorim se, pustim se prepričevati in odločam se po svoje. Tudi v tem primeru se bom. Ampak moja opredelitev ni ključna. Se pravi, moja je intimna. Če postane intimno javno, če je intimno javno zaradi tega, da je popularno, je pa to druga zgodba. Enako je bilo v primeru ceste do Gruškovja. Ta prizadevanja kolega sem pač podprl. Podprem pa s tem, da tukaj stisnem "za", pa nimam s tem težav. Se pravi, nimam s tem težav tudi, da potem pokličem nekoga in rečem: "Ej, halo, tisto, ko se je za ribice zavzemalo, veš, to sem podprl." Se pravi, isto bom naredil tudi v tem primeru. Poslušal bom zadevo do konca, poslušal bom gospoda, ki bo verjetno še imel kaj povedati, in se bom odločal oziroma odločal se bom tako, kot sem se. Hvala.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Predlagatelji, kot ste slišali, zahtevajo mojo razrešitev, ker naj ne bi sklical izredne seje, ki so jo zahtevali 13. maja. S tem naj bi kršil 85. člen Ustave Republike Slovenije in prvi odstavek 58. člena Poslovnika Državnega zbora. Nenavadna zahteva, saj bi sejo sklical, ampak so predlagatelji 31. maja to zahtevo umaknili in prav paradoksalno nadomestili z zahtevo po razrešitvi predsednika Državnega zbora. Kaj se je torej zgodilo? Ko sem prejel zahtevo za sklic izredne seje, kateri so bili priloženi predlogi priporočil skupaj z vsebinskimi utemeljitvami, sem že ob prvem pogledu in pregledu ugotovil veliko pomanjkljivosti, da ne govorim o gradivu kot takšnem v celoti, ki je že na prvi pogled zmetano z vseh koncev in krajev, in če smem na začetku ironično zaokrožiti, je največ ustvarjalnega dela opravil kopirni stroj, s prilogami, klipingi iz medijev, ki tvorijo kakšnih 70 % do 80 % vsega gradiva. Vsekakor zadosti razlogov, da sem gradivo poslal v presojo Zakonodajno-pravni službi s prošnjo, da pregleda predloge priporočil in oceni, ali so takšni, kot so, dopustni za obravnavo na zboru. Zakonodajno-pravna služba je izdelala mnenje, ki sem ga 25. maja poslal predlagatelju s prošnjo, da gradivo dopolnijo, da bo dopustno za obravnavo na zboru. Pri tem pripominjam, da ob tem nisem čestital ob nekdanjem dnevu mladosti. Z dopisom sem jim tudi sporočil, da bom sejo sklical v primeru, če bo in ko bo ustrezno pripravljena. Predlagatelji so gradivo na hitro popravili še isti dan, in sicer tako, da v vsaj dveh predlogih sklepov vzdrži obravnavo na zboru, in je takoj začel teči nov poslovniški rok, 15-dnevni rok za sklic izredne seje. Zahteva za sklic izredne seje je že bila uvrščena na dnevni red redne seje kolegija, vendar je vmes prišla zahteva po umiku. Tako da smo morali to zahtevo za sklic izredne seje umakniti z dnevnega reda. Sama zahteva za izredno sejo je vsebovala tri predloge, ki jih je navedel že vodj
Spoštovani predsedujoči, spoštovani ministri, kolegice in kolegi! Ministru za kulturo bom postavila vprašanje glede umetniške zbirke Nove Ljubljanske banke, ki je, kot vemo, v procesu prodaje. Ljubljanska banke in kasneje Nova Ljubljanska banka sta v preteklosti kar nekaj sredstev namenili odkupovanje umetniških del s področja likovne umetnosti. Na ta način so pomagali in spodbujali likovne ustvarjalce. Tako da ima NLB zdaj v lasti bogato zbirko slovenske sodobne likovne umetnosti. Po nekaterih navedbah je ta zbirka neprecenljive vrednosti. Leta 1999 je bila ustanovljena tudi umetniška zbirka NLB. NLB je v zadnjih letih zaprla kar nekaj poslovalnic, kjer so bila nekatera odkupljena umetniška dela razstavljena. Kot vemo, bila so razstavljena po hodnikih in po pisarnah banke. Junija letos je bilo zaprtih osem poslovalnic, v letu 2014 pa 22. Ker je bila Republika Slovenija vedno pomembna lastnica NLB, mora ta kulturna dediščina biti ustrezno zavarovana in dostopna, javni interes glede njihove usode pa toliko bolj izrazit. Zato me zanima: Koliko umetniških del ima v lasti NLB? Koliko jih je bilo kupljenih še v času SFRJ? Kakšen delež umetniških del, ki so bila kupljena v SFRJ, je NLB že prodala? Kaj se je zgodilo z umetniškimi deli, ki so bila razstavljena v danes že zaprtih poslovalnicah Nove Ljubljanske banke? Koliko in katera umetniška dela je NLB kupila po letu 2013? Za odgovore se vam zahvaljujem. Hvala za besedo. Še enkrat poudarjam, gre za neprecenljivo vrednost in kolikor vem, je Republika Slovenija še vedno lastnica NLB. Se pravi, pravite, če lastnik izrazi željo, da bi se ta status uredil. Mislim, da ni prepozno, da se to uredi, kajti s tem bomo izgubili neprecenljivo bogastvo, ki ga imamo. Da je v zasebni lasti, se ne morem strinjati. Zasebna last koga? NLB je še vedno v lasti Republike Slovenije, mi pa smo Državljani Republike Slovenije in še več, tukaj v Državnem zboru lahko izrazimo jasno željo in namero, da se te stvari rešijo. Omenili ste Staneta Bernika
Hvala lepa za besedo gospod predsednik. Najprej lep pozdrav vsem predstavnikom vlade. Rad bi zastavil vprašanje ministrici za gospodarske dejavnosti, dr. Petrinovi. Pred dvema mesecema, torej na aprilski seji, sem ji zastavil vprašanje v zvezi s porabo državnih sredstev pri sanaciji gospodarske družbe Peko v Tržiču. Šlo je za porabo 5 milijard tolarjev. Kljub obljubam ministrici, da mi bo posredovala pisni odgovor, tega odgovora še do danes nisem prejel. Namreč, namesto predvidenega dobička v letošnjem letu je zazijala velika luknja. Milijardna. Sedaj se napoveduje ponovna sanacija Peka in spet se obeta poraba državnih sredstev, ki bodo v končni fazi pristala nekje drugje, kjer bi seveda morala. Kot nam je znano, država trenutno zagotavlja finančna sredstva za izplačilo plač temu podjetju. Nekateripodjetniki, ki prihajajo v mojo poslansko pisarno, me sprašujejo, ali so tudi oni lahko upravičeni do sredstev za plače. Podobno kot Peko, ki je zašel v težave. In ali nam bodo sredstva na razpolago brez razpisa ali preko razpisa? To je moje prvo vprašanje. Drugo. Ali je to, kar se počne v skladu z zakonom o državnih pomočeh? In tretje. Moja iztočnica. Torej, kdaj bom prejel pričakovani odgovor? Hvala lepa. Prosil sem, da. Torej, dodatno vprašanje je zelo eksaktno. Kako torej, kakšen je to najkrajši čas? Tako, da bom vedel, ali je to mesec, dva, tri, pol leta.
Predsedujoči, najlepša hvala za besedo. Spoštovani minister, na skrb vzbujajoče razmere v domovih za starejše občane že dva meseca opozarjajo številni. Med drugimi smo na vaše ministrstvo naslovili kar nekaj poslanskih vprašanj. Prav tako je bila ta tematika obravnavana tudi na seji Odbora za zdravstvo v Državnem zboru. Domovi so postali žarišče okužbe, največ okuženih in umrlih pa je bilo prav starostnikov iz domov. Kljub nujnosti ukrepanja se je na žalost vaša vlada raje ukvarjala z drugimi zadevami, hkrati pa sicer poudarjala, da rešujete življenja. V domovih so zaposleni bili bitko, država pa jih je pustila prepuščene same sebi. Jaz upam, minister, da se boste na tem mestu strinjali, da bitka, ki se je bila v domovih za starejše občane, ni nikomur v tej državi v ponos, da smo tiste starejše, ki so gradili to državo, pustili nekako prepuščene same sebi. Namesto da bi te obolele stanovalce preselili v bolnišnice, ste jih raje spremenili v negovalne bolnišnice, kljub temu da so vsi vedeli, da strokovnega znanja za reševanje teh zadev v domovih za ostarele nimajo. Če ponovim večkrat slišana opozorila – domovi ne morejo zagotoviti ustrezne zdravstvene obravnave obolelih za covid-19 in tega od njih tudi nebi smeli pričakovati. Pa če se od te tragične zgodbe, ki se je odvijala v zadnjih dveh mesecih, kljub temu znamo obrniti v prihodnost, me na tem mestu, spoštovani minister, zanima sledeče: Ali se morda kljub vsemu do določene mere čutite objektivno odgovorni za to, kar se je dogajalo v domovih? Ker po zadnjih podatkih oziroma če gledamo procentualno, je kar 80 % vseh smrtnih žrtev ravno iz domov. Glede na to da strokovnjaki in tudi vaša vlada napoveduje možnost drugega vala epidemije novega koronavirusa, me zanima: Kako boste ravnali ob morebitnem drugem valu? Ali imate pripravljene primerne scenarije, da se nam ne ponovi to, kar se je dogajalo – ali boste zagotovili bolnišnično oskrbo ali kako boste v teh primerih ravnali, jih boste osamili? Kako na splošno boste pr
Hala za besedo, podpredsednik. Spoštovani državni sekretar, spoštovani kolegice in kolegi! V Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o rudarstvu se predlaga prepoved pridobivanja ogljikovodikov z metodo fracking na način, da se onemogoči pridobitev dovoljenja za raziskovanje in rudarske pravice za izkoriščanje ogljikovodikov z vbrizgavanjem vode ali vode z dodatkom kemičnih primesi. Gre za postopek lomljenja kamenin z vbrizgavanjem vode in kemikalij pod velikim pritiskom v vrtine, ki pa ima lahko škodljive posledice na okolje in zdravje ljudi. V Novi Sloveniji smo prepričani, da bi vprašanje hidravličnega lomljenja kamenin in posledično negativnega vpliva na okolico in zdravje ljudi morala reševati stroka in ne politika. Izkoriščanje ogljikovodikov z vbrizgavanjem vode ali vode z dodatkom kemičnih primesi pod tlakom omejuje že okoljska zakonodaja, saj je pred začetkom izvajanja takšnega posega potrebno izvesti presojo vplivov na okolje in pridobiti okoljevarstveno soglasje. Nenazadnje tudi Resolucija Evropska parlamenta z dne 21. 11. 2012 o vplivih črpanja plina in nafte iz skrilavca na okolje potrjuje v izhodišču, da je to strokovno vprašanje, pri katerem je potrebno preveriti vse vplive na okolje, javno zdravje in podnebne spremembe. Po besedah strokovnjaka Miha Valentinčiča iz družbe Geoenergo je postopek lomljenja slojev peščenjakov, kakršen se izvaja pri črpanju nafte in plina v Petišovcih, zmotno enačiti s hidravlično obdelavo skrilavcev velikega obsega oziroma frackingom, kot ga izvajajo v ZDA, kjer gre za trde geološke strukture in je za uspešen postopek potrebna velika količina vode s kemičnimi primesmi. To za okolje predstavlja veliko obremenitev. Ko pa govorimo o geoloških strukturah v Prekmurju, kjer gre za peščenjake s slabo prepustnostjo, za črpanje plina potrebujejo bistveno manjšo količino vode, ki ima minimalen vpliv na okolje. Prav tako pa se kemične primesi v zadnjem času nadomešča s primesmi naravnega izvora. V Nemčiji so tako postopek
Spoštovane kolegice in kolegi! Vlada se je z novelo zakona o urejanju trga dela v prvi vrsti lotila omejevanja ciljne skupine brezposelnih oseb oziroma dolgotrajno brezposelnih oseb, ki se lahko vključijo v javna dela. Gre za tiste brezposelne osebe, ki so na zavodu za zaposlovanje prijavljene več kot 12 mesecev. Tisto, kar nas posebej veseli, je, da je ministrstvo uspelo v dobršni meri uskladiti osnovni predlog zakona s socialnimi partnerji. Prepričana sem namreč, da je področje trga dela in pravic, ki izhajajo iz zaposlitve, tisto področje, na katerega bi morala biti vsaka vlada izredno pozorna. Vseeno bom omenila, da so v Zvezi svobodnih sindikatov prvotno na osnovni predlog zakona opozorili, da naj bi predlog novele pomenil, prvič, zniževanje pravic delavcev na račun subvencioniranja delodajalcev, drugič, pomenil naj bi zniževanje pravic tudi na področju pravice do mirovanja denarnega nadomestila za čas brezposelnosti, in tretjič, pomenil naj bi zniževanje višine nadomestila za brezposelnost in tako dalje. Želim tudi sama na tem mestu opozoriti, da je predhodno sprejeta novela Zakona o urejanju trga dela, torej tista, ki smo jo sprejemali v začetku letošnjega leta, temeljila na socialnem dialogu, in prav je, da danes ne posegamo v ta dogovor. Kot rečeno, dogovor je bil naknadno sprejet in usklajen s socialnimi partnerji. Tako smo na matičnem delovnem telesu spremenili določilo o popolnem mirovanju pravice do prejemanja denarnega nadomestila, način izplačevanja in tako dalje. To pomeni, da se bo dolgotrajno brezposelna oseba lahko vključila v javna dela tudi v času trajanja pravice do denarnega nadomestila. Pri tem se bo čas vključitve v javna dela štel v čas prejemanja denarnega nadomestila, vendar zgolj v polovičnem času. Ko je pravico do denarnega nadomestila mogoče pridobiti tudi za daljše časovno obdobje, kot traja sama vključitev v javno delo, se bo dolgotrajno brezposelni osebi po prenehanju vključitve v program javnega dela denarno nadomestilo izplačevalo
Ja, hvala lepa. Glejte, očitno se gospod državni sekretar nisva razumela tam, kjer sem jaz govoril o razlogih za legalizacijo, čeprav ste me pa malo zmedli s to svojo razlago, pa bom povedal, zakaj. Vi ste rekli, da vsak raje kupi orožje pri legalnem prodajalcu. Jaz se pa s tem ne strinjam in to sem jaz želel tudi povedati. S tem, ko omogočamo legalizacijo, omogočamo tudi vnos orožja v Republiko Slovenijo s črnega trga. To je dejstvo. In to sem želel povedati. Jaz se strinjam s tem, da je čim večje število kosov orožja legaliziranega, zato ker imamo evidenco. In ko pravite pri dušilcih, da manjši kaliber ne gre na orožje. Ja, seveda ne gre, istočasno pa pravite, da vsak strugar lahko naredi dušilec. Kje je pa potem varnost? To, kar sem jaz poudarjal, sem tudi z vidika varnosti. Za točno določeno vrsto strelnega orožja se kupi točno določen, strokovno, tovarniško narejen blažilec zvoka, ki ima ustrezno označbo. S tem preprečujemo tudi to, da se blažilci zvoka uporabljajo za orožje, na katero ne sodijo, in tudi za takšno, ki sploh ni registrirano. To je pa še hujše. Želel sem samo pojasniti še enkrat tisto, kar sem prej govoril. Hvala.
Najlepša hvala! Spoštovani kolegice in kolegi! Spoštovani širok ministrski zbor! Najprej bi se rad dotaknil ene stvari, ki je šla skozi razpravo, in sicer, da v bistvu opozicija ali pa predlagatelji te seje vnašamo nemir v Državni zbor, ko o tem razpravljamo, da je razprava brezpredmetna. Jaz pa mislim, da na to temo je dobro razpravljati. Dobro razpravljati predvsem zaradi tega, da se državljanke in državljani počutijo varne ob tem, da rečejo, Tisti, ki so plačani za to, pa razpravljajo na to temo. Točno to. In nekako ne želimo slišati besede kaos. Bil je prejšnji teden, saj morda ste ministri nekateri že obveščeni o tem, v Sloveniji na obisku v Šentilju en visok nemški politik, sicer ni minister, je pa namestnik vodje največje poslanske skupine v Bundestagu. Kasneje smo se dobili z njim na kosilu in je izrekel to besedo – kaos, da je na Šentilju. In je rekel, da upa, da se bodo stvari normalizirale. Zaradi tega sem že zadnjič na odboru pravil, pa ne dramatiziram: slike, ki smo jih pošiljali v svet, niso bile najboljše. Verjamem pa, da je naša policija imela stvari pod nadzorom. In ko govorim o nepripravljenosti, o tem je tudi zapisano v samem sklicu. Glejte, ne bom dramatiziral o tem, kajti danes se dajmo predvsem pogovarjati o tem, kakšna bo naša pripravljenost za naslednje mesece. Ampak ta trenutek v Sloveniji primanjkuje policistov. Zaradi tega so odpovedane, se odpovedujejo nogometne tekme. Odlično sporočilo. Ampak kaj smo naredili? Šele včeraj smo v Državnem zboru sprejeli zakon, ki omogoča, da je naše policijsko moštvo večje. Za pomoč policiji smo pred 14 dnevi, že več kot pred 14 dnevi sprejeli Zakon o obrambi, ki pa še ne velja. In želim samo to povedati, kar sem že večkrat poudaril: vse to bi lahko imeli že res na zalogo pripravljeno, pa sploh ni treba, da bi prišlo v javnost. Sploh ni treba, da bi to v javnost prišlo. Mislim pa, da smo poslanci dovolj odgovorni, da bi lahko to na takšen način sprejeli. Prav so te prognoze, Slovenija je ta trenutek v bist
Hvala lepa.Spoštovani minister, predsedujoči! Izredna pristojnost občine je pravica upravljati s prostorom, vendar na žalost župani ugotavljamo, da je tista izvirnost ostala samo pri tem pridevniku, ki to opredeljuje, da pa v praksi še zdaleč ni tako in da smo tako po starem kot, izgleda, tudi po novem zakonu več ali manj samo usklajevalci tega, kar se v vsebinah smernic znajde. In zaradi tega dajte v tem smislu upoštevati tudi to mojo debato kot prispevek k temu, da bi ta zakon o prostorskem načrtovanju bil boljši. Jaz sem aktivno sodeloval v razpravah in pri sprejemanju ZUreP-pa in Zakona o graditvi objektov, moram reči, da z istimi pričakovanji kot danes, vendar je žal praksa kasneje pokazala, da so bila tista in takratna moja pričakovanja neutemeljena oziroma preveč optimistična. Dovolite mi, da sedaj povem svoje mnenje, v čem je problem. Jaz sem prepričan, da je problem v vsebinah. Tudi Zakon o urejanju prostora in Zakon o graditvi objektov sta v sojem bistvu in v namenu dobra, da pa je potem ministru vse ušlo iz rok, ko so se definirale vsebine. Vse mu je ušlo iz rok. In to je realna nevarnost minister, ki je pred vami, pri izvajanju in uporabi tega zakona v praksi. Tukaj so uradniki ministrstva in tisti, ki so pisali podzakonske akte, podlegli vplivom podjetništva tistega dela stroke, ki se ukvarja z izdelavo vsega, kar je potrebno za sprejem strategije prostorskega razvoja oziroma po novem občinskega načrta za občine. To je definitivno. Jaz bom poskušal to dokazati z enim primerom. Mi smo kar daleč prišli s strategijo prostorskega razvoja, se je pa popolnoma vse ustavilo, ko smo se soočili s smernicami, ki jih je agencija Republike Slovenije podala v skladu z zakonom o vodah, ki v 61. členu opredeljuje, kaj je. In poglejte, ta ista agencija nam je naložila v teh smernicah, da moramo za kompletno povodje občine izdelati profile in v povezavi s tem pritoke za celo povodje. Kot da smo padli z neba in da delamo to strategijo oziroma da se je upravljanje z vodami
Hvala lepa. Zahvaljujem se Violeti za podporo, preden odidete, naj kot zanimivost dodam še eno reč. Vi ste govorili o izračunu, koliko dobijo, ljudje si pa lažje predstavljajo, če greš na eno stanovanje. V službenem stanovanju, kjer živim jaz, ki je najmanjše v državni upravi, 19 kvadratov ima, je do sedaj država od mene in od vseh predhodnikov pokasirala 35 tisoč evrov. Če to valorizirate od leta 1988 naprej, pridete na kakšnih 60 tisoč evrov. Se pravi, to stanovanje so najemniki že plačali. Toliko za primerjavo. Oglasil sem se pravzaprav zaradi gospoda Verbiča. »Sindikata sta kredibilna,« kdo pa pravi, da nista? Ampak jaz na kocko postavljam to kredibilnost, članstvo odloča, jaz ne, jaz nisem nikoli bil član tega sindikata, nobenega, da smo si na jasnem. Tako da jaz s tem nimam nobene težave, jaz opozarjam na njihova stališča, ki jih imajo. »Zelo podpirata prizadevanja Vlade,« prav. Tudi v nadaljevanju ste rekli, da podpirate sistemske rešitve, ki jih predlaga ministrica. Povejte mi, kakšne so! Ali vi, gospod Verbič, ali gospod državni sekretar. Povejte mi, kakšne so sistemske rešitve, in povejte, v čem zakon, o katerem danes razpravljamo, ovira sistemske rešitve. Če mi danes zagotovimo veteranom, invalidom in svojcem na delu ubitih policistov, da bodo lahko notri ostali, kako to ovira sistemske rešitve? Saj sistemske rešitve bodo boljše od naših. Ali ne bodo boljše? Jaz domnevam, da bodo boljše od naših. Se pravi, da bo tisto, kar mi danes predlagamo, nadgrajeno s še boljšimi rešitvami za policiste. Zakaj potem nasprotujete temu? Ampak jaz v te sistemske in boljše rešitve ne verjamem. Zakaj ne verjamem? Zaradi tega ker vidite, da koalicija škripa kot lojtrski voz, star 200 let, in vprašanje, kdaj bo katero kolo odpadlo in boste iztirili. To je A. In B – časovna stiska je. Do aprila tega ne morete spraviti skozi parlament. Vidite, to je problematična zadeva. Pravite, zaveza, da se rešijo. Vidite, to sta sindikata, moram reči, da ni treba nič drugega reči, kot da s
Najlepša hvala, podpredsednica. Jaz bom kratek. Mislim, da tukaj res ne bi smeli preveč zapletati in iskati izgovorov. Poglejte, to, kar predlagamo, ni nobenega ekstra zadeva, ni nobenega stvar, ki bi šla v kakšne dodatne pravice ali karkoli, tudi ne predstavlja nekega blaznega bremena obstoječim strukturam, ki se ukvarjajo s temi zadevami, ampak pod črto je stvar samo ena. Če država na eni strani nalaga obema staršema, da morata skrbeti za svoje otroke, potem naj država tudi ponudi zaslombo in neko podporo tistemu staršu, ki mu je dodeljeno preživljanje otroka v primerih, ko se drugi starš odloči, da svoje obveznosti, ki mu jo nalaga država, z zakonom ne izpolnjuje. Preprosto. In teh primerov na žalost ni malo. Mislim, da je že Miha uvodoma razložil nekaj primerov pa tudi Nataša zdaj in mislim, da res ne bi smelo biti nobenega prostora za iskanje izgovorov, zakaj je trenutni sistem okej. Eden od argumentov vlade že takrat prvič, ko smo sprejemali to podobno rešitev, je bil, da saj izvršba je relativno preprosta. Se da vlogo in ko je to rešeno. je potem vse poravnano. Ampak naše zgodbe, ki smo jih uspeli pridobiti s strani ljudi s takšno izkušnjo, so diametralno nasprotne. Težko je dostopati sploh do tega osnovnega pravnega znanja in dajte razumeti, da v teh primerih, ko greš ti skozi neko ločitev, lahko so osebne zamere, razmerja med dvema partnerjema okej in se potem ta stvar lahko razreši dogovorno in ni težav, imate pa veliko primerov, kjer imate nasilnega partnerja, kjer se zgodijo razhodi z ne dobrimi odnosi potem na koncu in je tudi težko na tak način komunicirati s partnerjem. Drugič. Postopek izvršbe dejansko je zapleten. V času, preden sodišče odloči, da pride do izterjave, da pride do odločbe, tudi mine nekaj mesecev. V tem času, sploh ko govorimo o šibkejših družinah z enim staršem, lahko ti zneski, čeprav se nekaterim morda zdijo smešni, 20, 30 evrov, bistveno vplivajo na stanje te družine. Za kakšnega izmed nas 20 evrov ne pomeni nič, za eno tako druži
Spoštovani gospod predsednik, poslanke in poslanci! Odzvati se moram na nesmiselne komentarje predstavnikov vladne stranke Levice, ki smo jih lahko slišali in prebrali v preteklem obdobju v medijih. Tako meni kot mnogim drugim državljanom Republike Slovenije se zdi popoln absurd, da izvoljeni poslanci v medijih grozijo, da bodo predlagali dvig davčne stopnje za obdavčitev kapitalskega dobička. Tržno dogajanje na trgu, kjer poslujejo tako mali kot veliki podjetniki, ni predvidljivo. Vsak podjetnik se skladno z načelom dobrega gospodarstvenika trudi ustvariti dobiček z namenom, da zagotovi plačo svojim zaposlenim in da poskrbi za socialno varnost sebe, svoje družine ter za prihodnost poslovanja podjetja. Upam trditi, da marsikateri podjetnik, če že ne vsi slovenski podjetniki, posluje več kot osem ur na dan, kar pomeni, da zanje ni vedno prostih vikendov in popoldnevov, se pravi, da ti podjetniki vložijo v svoja podjetja tudi veliko svojega prostega časa. Veliko od njih je začelo svoje poslovno pot praktično iz nič, v garažah, malih luknjah in so počasi ustvarjali po cele dneve, da bi na koncu ustvarili dovolj premoženja, ki bi jim omogočalo dostojno življenje. Sama osebno ne vidim razloga, zakaj si nekdo, ki je pošten, dela, plačuje zmeraj davke, ne bi mogel privoščiti dobrin, takšnih ali drugačnih, ki bi bile premosorazmerne obsegu njegovega poslovanja. Zaradi nestabilnosti trga, na katerem podjetniki poslujejo, morajo slednji imeti na zalogi vedno denarna sredstva, ki jim lahko omogočajo hitro prilagoditev morebitnim spremenjenim tržnim razmeram. Zagotovo ni namen marljivosti in ustvarjalnosti in ustvarjanja premoženja to, da država za to davčno osnovo predpiše tako visoko davčno stopnjo, da poslovanje ni več vzdržno. Po logiki stranke Levice, bi bilo treba nekomu, ki ustvari 100 enot dobička, odvzeti 50 enot, oziroma še več, vse z namenom, da bi se podpiralo ljudi, kateri so lenobni, kateri ne želijo delati. S tem, ko bi se v državni proračun preko višje obdavčitv