EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala lepa. S spremembo 23. člena, s spremembo roka s 30 na 15 dni, je bil naš namen, da se pač rok skrajša. Hvala lepa. Pri tem členu bi morala biti malce daljša. V tretjem odstavku 26. člena namreč želimo, da se glasi, da o pritožbi odloča vlada najkasneje v roku 15 dni. V naši poslanski skupini menimo, da bi ostala prva varianta, da bi o pritožbi odločala vlada, prav zaradi tega, ker menimo, da bi bilo to veliko ceneje pa nič manj učinkovito. Malce se nam zdi nenavadno, da je predlagatelj v prvi obravnavi predlagal, da o pritožbi odloča vlada, v drugo obravnavo pa je prišel s pooblaščencem. Ta pooblaščenec naj bi bil samostojni državni organ s statusom državnega funkcionarja, z možnostjo dveh svetovalcev in za določen čas imenovanimi strokovnjaki, za kar se naj bi sredstva zagotovila vproračunu. Predlagatelj nas prepričuje, da bo s tem, ko bo odločal o pritožbi neodvisni organ, zagotovljeno učinkovito pravno varstvo ustavne pravice, kar pa naj bi bilo tudi priporočilo številka 9 Sveta Evrope. Pri tem pa ne moremo mimo vprašanja, ali predlagatelj v prvi obravnavi ni poznal takšnega priporočila in zakaj ga ni poznal, ali ni to le slepilni manever za postavitev neke funkcije, na katero že čaka nekdo z imenom in priimkom. Na ta odgovor, mislim, da ne bo potrebno prav dolgo čakati, saj naj bi bil državni zbor tisti, ki bo imenoval pooblaščenca na predlog vlade oziroma na predlog predsednika republike. Zato v naši poslanski skupini menimo, da ostajamo pri prvi varianti, da o pritožbi odloča vlada, ker se nam zdi tudi cenejše in pa to, da v našem pravnem redu takšne ureditve še ne poznamo, pri čemer pa so določena določila tudi še nedodelana. Hvala lepa.
Gospa podpredsednica, dame poslanke in gospodje poslanci, gospod sekretar! Najprej hvala lepa, da je vaš predhodnik prekinil sejo, da smo se lahko šli opomoč in danes lahko nadaljujemo naprej to veliko razpravo o sodniški službi. Današnja razprava je osvetlila zelo mnogo različnih problemov in pa tudi možnih rešitev. Zaostanki so resnično veliki in to škoduje slovenskim ljudem pri njihovi kvaliteti življenja. Priznati moramo, da se taki zaostanki, kot so po svetu, ne samo tukaj pri nas ali v Evropi, rešujejo ali poskušajo reševati na različne načine in med temi so tudi tako imenovane "leteče" sodniške skupine, ki gredo iz kraja v kraj, brez kakšne dodatne nagrade. Seveda, tukaj razpravljamo o slovenskem receptu za rešitev zaostankov. Vendar ta predlog še zdaleč ni zadovoljiv, vendar je edini, ki ga imamo sedaj pred seboj. Po mojem gledanju ta predlog ne bo rešil teh velikih zaostankov, čeprav je možno, da bo sedanje stanje nekoliko izboljšal. Vse to je pokazalo na vse te probleme in pokazala tudi zelo bogata razprava danes dopoldne. Mislim, da lahko zaključimo, da s tem, da problem ni v kazuistiki, ampak je sistemski in da se bomo morali soočiti s tem, da se sistem sodstva spremeni. Je pa res, da naši državljani in volivci pričakujejo, da bosta sodna oblast in pa naš državni zbor naredila nekaj radikalnega in celotno stvar spremenila, sedanji sistem spremenila in jim s tem olajšali življenje. Torej, pred nami je, da nekaj naredimo. Vendar ta predlog, ki je pred nami, je zelo ekeperimentalen, drag in tudi brez zagotovila, da bo dosegel temeljito spremembo situacije. Ob vsem tem me zelo čudi dejstvo, da je ta predlog nekako "sine fine", torej brez konca, za vedno. Menda je nekaj debate o tej stvari v delovnem odboru in slišim, da je bil pomislek glede tega zavrnjen. Zato se mi ponuja vprašanje, ali ne bi bilo umestno, da v ta predlog vgradimo, recimo dobo 12-ih do 18-ih mesecev in potem pregledamo učinke. V tem času bi bilo pametno obvezati našo vlado, da pripravi pre
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Gospod minister, spoštovani poslanke in poslanci! Predlog zakona o delovnih razmerjih – stališče Pozitivne Slovenije je, da v prvi obravnavi ne bomo nasprotovali predlogu zakona. Obrazložitev. Zakonska ureditev, ki ureja trg dela, delovna razmerja, pokojninsko in invalidsko zavarovanje in davčno politiko, mora slediti tržnim potrebam po delovni sili in konkurenčnem okolju, ki ga mora ustvarjati država. Danes so potrebe trga po delovni sili popolnoma drugačne kot so bile pred 10 ali 20 leti. Razvoj na različnih področjih prinaša nove zahteve za zadovoljevanje družbenih, socialnih, industrijskih in drugih potreb. Te sodobne potrebe imajo kakovostni, časovni in ekološki značaj. Če želimo zadovoljiti te potrebe v konkurenčnem okolju, moramo imeti takšen zakonodajni okvir, da bodo lahko podjetja konkurenčno nastopala pri zadovoljevanju različnih potreb s produkti, kot so storitve in izdelki. V trikotniku država–delodajalec–delojemalec mora veljati maksimalna prožnost, fleksibilnost in varnost. Prožnost in fleksibilnost ter varnost je največja v dobrih podjetjih in urejeni sistemski zakonodaji, kjer je varnost delovne sile tudi pri hitrem odpuščanju. Tržne potrebe so danes bolj sezonske, inovativne, maloserijske, in zato tudi pri projektnem in investicijskem delu zahtevajo ciklične potrebe po delovni sili. Zato nastajajo potrebe po hitrem odpuščanju in hitri zaposlitvi pri zahtevah trga po zmanjšanih ali povečanih potrebah po produktih. Če želimo slediti konkurenčnosti, moramo imeti sistemsko ureditev za prožnost, fleksibilnost in varnost delovne sile. Vse skupaj lahko v trikotniku država, agencija ali sklad za odpravnine, kakorkoli že, lahko je tudi zavod za zaposlovanje–delodajalec–delojemalec nadgradimo z medgeneracijsko solidarnostjo, tako da prenašamo znanje, veščine, praktične izkušnje s starejših na mlajše v predupokojitvenem času, tudi skrajšanem delovnem času, motivacijo države z zmanjšanimi prispevki ali davki za delojemalce in
Hvala lepa. Spoštovani, predsednik Vlade, v ustavi Republike Slovenije je zapisano, da je Slovenija pravna in socialna država in da smo pred zakonom vsi enaki. Tako besedi "pravna" in "socialna" kot tudi besede, vezane na enakost, pa postajajo z mandatom vaše vlade vse bolj le mrtva črka na papirju. Kako si vlada predstavlja socialno državo in znotraj tega enakost, ste pokazali zlasti z varčevalnim zakonom in z drugimi ukrepi, dnevno pa to kažete tudi z načinom dialoga s socialnimi partnerji. Za vse pretekle napake bodo ceno očitno plačali državljani, in to zlasti javni sektor, upokojenci in socialno šibki, ne pa podivjan in nereguliran finančni sektor, ki je krizo sploh povzročil. Tudi pravna država dnevno izgublja na veljavi, med drugim s sprejemanjem zakonodaje po nujnih in skrajšanih postopkih, s številnimi nezakonitimi sklepi in odločitvami vlade in z mnogimi protiustavnimi zakonskimi rešitvami. Zato ljudje v pravno državo ne verjamejo več in izgubljajo ali pa so že povsem izgubili tudi zaupanje in spoštovanje do naše države kot take in njenih institucij. Ta izguba zaupanja se kaže na vseh področjih, ne samo pri zaupanju v vlado in politiko, tudi pri plačilni nedisciplini, vsesplošnem ravnodušju in pesimizmu in nenazadnje tudi z neplačevanjem davkov. Ponovna vzpostavitev zaupanja bo terjala številne in kompleksne spremembe, a nikakor ne bo mogoča brez zgleda najvišjih političnih in ostalih predstavnikov. Vi kot predsednik Vlade ste prisegli, da boste spoštovali ustavni red in skrbeli za blaginjo Slovenije ter varovali njen ugled, zato ste dolžni s svojo držo in ravnanjem bistveno prispevati k dosegu tega cilja. O vašem odnosu do državnih institucij veliko pove podatek, da je bilo na Okrajnem sodišču v Ljubljani razpisanih že 30 kazenskih obravnav o zadevi, kjer ste med obdolženci. Od 30 obravnav se vam jih je uspelo udeležiti 10. Spoštovani predsednik, prosim če odgovorite na vprašanje: Ali so se po vašem mnenju obdolženci v kazenskem postopku dolžni odzivati n
Hvala lepa, gospa predsedujoča, za besedo. Vidite, gospod Tonin, vendarle je eden od vaših poslancev omenilo Miltona Friedmana v neki zgodbi in hkrati ono drugo refleksijo. Zdaj je jasno, da Milton Friedman ni vaša opcija, in moram reči, da sem tega zelo vesel, ker že ko to ime omenimo, mene strese. Če ga v teh klopeh ne bomo nikoli več slišali, bom zelo zadovoljen. Da bi z moje strani dobili podporo za to spremembo zakona, bi želel, da bi bila vsaj delno kompleksnejša, ne samo tako res parcialna, kot je sedaj. Delno kompleksnejša. Od kod vir? Če poveste, od kod viri, ampak to novi viri, za koliko procentov, promilov se naj poveča prispevna stopnja ali pa, kako naj tisti del zavezancev, ki danes manj plačuje, plačuje več, bo ta vaš predlog že bližje taki rešitvi, ki bi, kar se mene tiče, lahko dobila več simpatij in več podpore. Če imate te izračune, morda na plano, pa pridemo z njimi, pa bomo lažje se pogovarjali. Rekli ste, da se pogovarjamo o načelih v okviru prve obravnave. Drži. Tudi danes se pogovarjamo o načelih. Nihče ne gre v neke tehnikalije, se ne spušča v posamezne člene, ampak govorimo o načelih. In na tej načelni ravni, pač, kar se mene tiče, zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, ker ni kompleksen, ker je izrazito pracialen. Na take rešitve pač ne moremo pristajati, ker ne zagotavlja virov. To je ključna zgodba. Ne zagotavlja drugih elementov te kompleksnosti. Morda za bodoče, sedaj je pač, kakor je, za bodoče, če boste želeli dobiti moj glas, v kar trdno verjamem, dajte malo bolj kompleksno predlagati zakone, ne samo v smislu dajmo, pa dajmo, ampak tudi, kako bomo ta zapitek plačali. Hvala.
Spoštovani predsednik, spoštovani minister, kolegice poslanke in poslanci! Varstvo okolja in narave, trajnostna raba virov, spodbujanje razvoja krožnega gospodarstva in nenazadnje še posebej varovanje človeškega zdravja in zdravja še nerojenih otrok so vrednote, ki jih zagovarjamo in za katere se zavzemamo v stranki <PARTY>. Potrošništvu podrejena družba in sodoben način življenja okolju povzročata veliko breme, pri tem še posebej izstopajo odpadki, ki niso le ena najbolj perečih težav zadnjih desetletij, temveč jih lahko ocenimo tudi za težave, ki imajo lahko v primeru neustreznih rešitev najbolj daljnosežne posledice in tudi najbolj usodne posledice. V stranki <PARTY> smo zato proaktivni, tako kot smo pri prizadevanjih za dobrobit ljudi in okolja že od nekdaj. Leta 2016 je bila na našo pobudo v ustavo zapisana pravica do čiste pitne vode, v lanskem letu pa je bil na naš predlog v Državnem zboru sprejet zakon, ki omejuje dajanje na trg najbolj uporabljenih plastičnih izdelkov za enkratno, praviloma kratkotrajno uporabo. Njegove učinke bomo videli že v letošnjem letu. Plastika, sploh plastični izdelki, izdelki za enkratno uporabo, odpadna embalaža vseh vrst, odpadna električna in elektronska oprema in tako naprej v neskončnost. Poleg tega v Sloveniji posebno poglavje predstavljajo tudi nagrobne sveče. Zaradi vsega navedenega se je treba z vsemi močmi usmeriti v reševanje odpadkov, ki nastanejo in ki bi jih morali v skladu s hierarhijo ustrezno rešiti bodisi z njihovo pripravo za ponovno uporabo, bodisi z recikliranjem ali energetsko predelavo. Prav tako si je treba po našem prepričanju prizadevati za to, da odpadki v čim večji meri postanejo vhodni material posameznih panog; zgolj odstranjevanje in odvoz morata biti zadnja možnost. V Poslanski skupini <PARTY> ocenjujemo, da predlog zakona, ki se je aktivni pripravljal že v času prejšnje vlade, vsebuje dobre nastavke za preprečevanje nastajanja odpadkov in ustrezno ravnanje z njimi. Spremembe nam resda narekuje Evrop
Hvala za besedo, gospod predsednik. Prav lep pozdrav vsem prisotnim! Pri današnji noveli Zakona o gospodarskih družbah, ki jo obravnavamo po nujnem postopku, gre za določene popravke tistega predloga zakona o gospodarskih družbah, ki je bil z veliko večino sprejet v prejšnjem mandatu, vložila pa ga je naša poslanska skupina s prvopodpisanim Radovanom Žerjavom. Naj na kratko osvežim spomin. Takrat smo predlagali omejitev oziroma prepoved možnosti ustanavljanja, vodenja in nadziranja tistim osebam, ki so kot direktorji podjetij le-ta spravili v stečaj ali prisilno poravnavo oziroma prepoved verižnega ustanavljanja podjetij, prisilno poravnavo, razen seveda če v postopku dokažejo, da s svojim ravnanjem niso prispevali k stečaju oziroma so obstajali drugi izredni dogodki, in tudi odvzem upravičenja za vodenje poslov in odpoklic z mesta člana nadzornega organa tem istim osebam v vseh podjetjih, kjer še opravljajo kakršnokoli funkcijo poslovodstva ali pa nadziranja. Kakorkoli že, tovrstni odziv je bil potreben glede na dogajanje v slovenskem prostoru, ko so številni posamezniki na očeh celotne javnosti namerno uničevali podjetja ob ustanavljanju novih, z verižnimi transakcijami prečrpavali svoj kapital iz podjetja v podjetje, za seboj pa so puščali zgolj neplačane terjatve in tudi obubožane upnike. V mnogih primerih so bili ljudje s takšno prakso vodenja podjetij še nadzorniki v drugih podjetjih, brez kakršnegakoli občutka odgovornosti, seveda pa z dobro plačanimi sejninami in nagradami. In čeprav morda res zakon v kateri od točk ni bil popoln, pa je kot celota pomenil velik napredek pri zahtevanju moralne in kazenske odgovornosti vodstvenih in nadzornih kadrov teh slovenskih podjetij. Ustavno sodišče je aprila letos res razveljavilo nekaj določb, a v zakonu pustilo ta člen; 10.b člen, ki sodišču omogoča odvzem pooblastila oziroma upravičenja za vodenje poslov – statusa direktorja, povedano po domače – in odpoklic z mesta člana nadzornega organa tistim osebam, ki so bili
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Gospa državna sekretarka, kolegice in kolegi! Poslavljamo se od predloga zakona, ki je bil nedodelan, pripravljen nestrokovno pa tudi žal nejasno. Poskušal je urediti področje redkih bolezni, a v resnici bolezen, ki pretresa slovensko zdravstvo, sploh ni redka, saj jo poznamo povsod po svetu. To je privatizacija in liberalizacija zdravstva. To je outsourcing nezdravstvenih in delno tudi zdravstvenih storitev. To je podeljevanje koncesij brez resnega plana in ustvarjanje notranjega zdravstvenega trga. To je rekordno nizkoproračunsko financiranje in odvisnost zdravstva v Sloveniji predvsem od prispevkov. Ta problem bomo morali v najkrajšem času rešiti. To je nepravično dopolnilno zdravstveno zavarovanje, ki sploh v času krize prenese vse breme na paciente. To je zanemarjanje planiranja na področju izobraževanja zdravstvenega kadra. To je podplačanost zdravstvenega kadra, še posebej kadra v zdravstveni negi. In nenazadnje to je popoldansko delo zdravnikov in espeizacija. To so bolezni slovenskega zdravstva. Niso redke, bodo pa, če ne ukrepamo, usodne. In če te stvari ne rešimo, bo naše prihodnje soočanje s pandemijami ali epidemijami v tej državi bistveno manj uspešno, kot nam je uspelo urediti zadevo danes, ko imamo še vedno zaenkrat močno in kvalitetno javno zdravstvo. V Levici predlaganega zakona na podlagi povedanega ne podpiramo. Hvala lepa.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Moje mišljenje je, da vsem v tej državi mora biti dana pravica za sodelovanje v političnem, gospodarskem, kulturnem in tako naprej, v kakršnemkoli življenju. Mene danes moti, ko tako etiketiramo Rome ali Cigane, vam lahko povem, da pri nas se velikokrat oglasijo. Mi živimo na podeželju, zbirajo odpadni material, pridejo na dvorišče. Pa sem enkrat šel k njemu, pa sem rekel, "povej mi, kaj bi ti rad bil? Ali si Cigan ali si Rom, ker je o tem dilema?" Pravi, "poglej, jaz želim biti Rom, ampak midva se naslavljala z imenom, ker se srečujeva. Nekdo drug želi biti Cigan, naj bo Cigan, jaz želim biti Slovenec, jaz hočem biti Slovenec." In tukaj ni dileme, kaj hočeš in na kakšen način želiš komu pripadati. Ampak moti me pa to, da takoj mi kot večinski narod zelo radi koga etiketiramo s to besedo. Pa se jaz dostikrat vprašam, ali ni to celo žaljivo za to skupnost, ker vendarle živeti na tak način, živeti s svojimi vrednotami, biti drugačen in tako naprej in tako naprej, to sploh ni preprosto. In v tem živeti in biti zvest tem svojim načelom. Druga stvar pa je kriminalizacija. Kjer se pa kriminalizacija izvaja, tam mora pa država svoje odigrati in te zadeve sankcionirati, pa ni važno, katerikoli skupnosti v tej državi spadaš. Vzgled moramo dajati večina. Samo vprašam se, če daje večina vedno prave vzglede. Ker dobro se ve, da ta svet je spremembo zmeraj delala manjšina in v začetku je vedno imela manjšina odpor in prepričan sem, da ljudem na tem področju, kjer imajo probleme, mora država na drugi način in inštitucije na drug način pomagati, da se ti problemi rešijo. Vsem je pa treba dati pravico do sodelovanja v politične, kulturnem, gospodarskem in kakršnem koli že življenju. Zato mislim, da bo o tem še kar veliko besed, da se bomo veliko še o tem pogovarjali. Predvsem pa se je treba obnašati v duhu spoštovanja. Rad bi pa opozoril tudi na to, da te nestrpnosti prinašajo tudi to, da se pa manjšina tudi nestrpn
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Predstavniki Vlade, kolegice poslanke, kolegi poslanci! Lep pozdrav! Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije je ustanovila Republika Slovenija leta 1993 z namenom, da upravlja in razpolaga s kmetijskimi zemljišči, kmetijami in gozdovi v lasti Republike Slovenije. Naloga sklada in temeljni cilj njegovega delovanja so opredeljeni v Zakonu o Skladu kmetijskih zemljiščih in gozdov Republike Slovenije. Sklad izvaja slovensko kmetijsko zemljiško politiko in kot dober gospodar zemljišč v lasti države vodi promet s temi zemljišči, jih daje v zakup oziroma za gozdove podeljuje koncesije in je hkrati zavezanec za vračilo kmetijskih zemljišč in gozdov v postopkih denacionalizacije. Kljub temu pa ima sklad ob revizijah poslovanja, ki jih opravlja Računsko sodišče Republike Slovenije, v zadnjih letih težave zaradi razumevanja te določbe, tako da je potrebno v proračun nakazati celotni presežek prihodkov nad odhodki, ne glede na s strani Vlade Republike Slovenije sprejet program dela in finančni načrt. Potrebno je opozoriti, da sklad ni neposredni proračunski porabnik in si sredstva za opravljaje nalog zagotavljajo izključno iz svojega poslovanja. Takšno ozko tolmačenje petega odstavka 9. člena zakona tako postavlja pod vprašaj izvajanje ključnih nalog, ki mu jih nalaga zakon. Vlada predlaga avtentično razlago petega odstavka 10. člena Zakona o Skladu kmetijskih zemljiščih in gozdov, in sicer gre za člen, ki pravi, da je presežek prihodkov nad odhodki sklada v skladu s finančnim načrtom in programov sklada prihodek proračuna Republike Slovenije. Avtentična razlaga se predlaga zato, ker se je v preteklosti ugotovilo, da je izvajanje tega člena nekoliko oteženo. Mnenje Računskega sodišča postavlja določena vprašanja, zato se predlaga avtentična razlaga, kjer jasno piše, da se ta člen razume tako, da se obseg presežkov, prihodkov nad odhodki sklada, ki se nakažejo v proračun Republike Slovenije, določi v okviru finančnega nač
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani minister z ekipo! 5. člen je zelo poseben člen, ker smo pri njem vsi občutljivi – govori o zdravljenju otrok v tujini. Tu je res bilo nekaj stvari nejasnih, zaradi česar je prišlo do velikega nerazumevanja tega člena. Ta člen nič ne odvzame nobenemu otroku, ki gre v tujino na zdravljenje, ker smo to že imeli v zakonu v naši državi dobro urejeno. Na primer, če ima otrok bolezen, ki je ne moremo zdraviti v Republiki Sloveniji, dobi odobritev Zavoda za zdravstveno zavarovanje, dobi odobritev za spremstvo in normalno gre v tujino na zdravljenje in so plačani vsi stroški. Tukaj je luknja, ki daje dvojno razumevanje. Del se plačuje iz obveznega zdravstvenega zavarovanja, to je največji del. En majhen del se plačuje pa iz dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja. Na ta 23. člen, ko se bo preoblikoval zakon o zdravstvenem zavarovanju, je treba biti pozoren, da bo tistih 10 % šlo v osnovno zdravstveno zavarovanje. Na to opozarjam vse, tudi Ministrstvo za zdravje in Zavod za zdravstveno zavarovanje, da tukaj ne naredimo napake v prihodnosti. Torej tistih 10 % ostaja odprto, kako bo urejeno v novem zakonu. Drugače pa 5. člen ne odvzema nič nobenemu otroku. Kar pa se tiče posebnih operacij, ne glede nato, da mi, recimo, imamo določene stvari urejene in če nimamo to popolnoma urejeno, da bi zadostovalo za določeno bolezen ali operacijo, ima pacient pravico iti z odobritvijo Zavoda za zdravstveno zavarovanje in s povračilom stroškov. Zatakne se, če nekdo od staršev želi s svojim otrokom v tujino, pa imamo mi v Republiki Sloveniji urejeno zdravstvene ambulante in strokovnjake, ki zdravijo določene bolezni. Seveda v takih primerih potni stroški ne morejo biti plačani, niti spremstvo. Zato ker ni potrebno, da tak otrok gre v tujino. Seveda vsak ima pravico po direktivi EU iz leta 2011, da gre s svojim otrokom na zdravljenje v tujino, ampak nima pa pravice do povračila stroškov za vse stvari. Torej za tisto,
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Seveda je napad najboljša obramba. To je takrat, ko pač hočeš usmeriti pozornost od tistega, kar konkretno piše v nekem predlogu, in tistega, kar naj bi ta predlog prinesel oziroma odnesel. Lahko zadeve obračate kakorkoli, lahko iščete vzroke predloga zakona v zarotah, v težavah v preobračanju pozornosti, ampak dejstvo ostaja. Ali se želimo testirati takrat, ko bomo poklicani na to; ne takrat, ko bo nekdo po 14 dnevih ali petih letih rekel, zdaj se grem pa jaz testirati. Ne, ne; ko bo nekdo pač poklical, bo pokazal žreb, gremo ali ne gremo. Samo to je bistvo tega zakona. Vse ostalo je balast. Vse ostalo je balast in izigravanje tega, kar pa bi se lahko zgodilo, če bi do sprejetja tega zakona prišlo. Res je, v Slovenski demokratski stranki smo tak predlog že pred leti predlagali. Prepričani smo, da tudi zaradi različnih pojavov v javnosti, velikokrat gre tudi za obsodbe posameznikov, ki ne pijejo vode, lahko pa; je to pravzaprav razbremenilni zakon za nas. To je razbremenilni zakon za vse nas, kajti potem ne bo nobenih zapisov – ali je ta, ali je oni, ali je bil tam, ali počne to; ampak je zadeva zaključena. Zakaj pa za funkcionarje? Ker v tej državi imamo nek drug status. Zagotovo ta zakon ni napisan za nas v tem smislu, kot je bilo rečeno, mislim, da je rekel prej kolega Trček – jaz tega ne rabim, gospod Vilfan tega ne rabi. Ne, to rabijo državljanke in državljani. Oni morajo vedeti, kdo so njihovi funkcionarji in ali morebiti ti funkcionarji počnejo stvari, ki so lahko plod nekih tveganj, nekih izseljevanj, pritiskov in zato tudi nespametnih ali napačnih odločitev. Tukaj pa smo lahko že pri zakonodaji, tukaj pa smo lahko že pri opravljanju posameznih funkcij. Dovolite, da vseeno odgovorim nekaterim v razpravi. Spoštovana državna sekretarka, vi ste se tako precizno lotili tega zakona v prvem branju, vsak stavek vas moti, medtem ko pa je na Ministrstvu za zdravje pa na področju zdravja celo razsulo. Tukaj se pa na neke pike in vej