EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala lepa. Praksa kaže, da slovenski medijski prostor ni pluralen. Mediji "odtujijo" svobodo izražanja, ne omogočajo različnosti misli in prepričanj, korektnega dela novinarjev in objektivne obveščenosti javnosti. Lastništvo medijev in distribucijska mreža sta v rokah ene politične opcije, zato je to tako. Državni zbor je aprila leta 2001 sprejel zakon o medijih. V postopku sprejemanja zakona smo se poslanci opozicije oziroma koalicije Slovenija, žal, neuspešno zavzemali za oblikovanje sklada za medije, ki bi bil namenjen pluralizaciji in sofinanciranju izvajanja javnega interesa na področju medijev. Dejstvo je namreč, da so nacionalna televizija in vse časopisne hiše ustanovljene pred slovensko osamosvojitvijo, ostale last ene in iste politične opcije - vemo katere. Enostranskaprivatizacija medijskega prostora ni upoštevala dejstva, da so bila sredstva za delovanje medijev denar vseh davkoplačevalcev v Sloveniji, torej tudi tistih, ki se s sedanjo podobo medijskega prostora ne strinjajo. S skladom za medije bi zagotovili enake izhodiščne položaje različnih političnih opcij. Z njim bi tudi omogočili odpravo novinarske samocenzure, na katero je v svojem poročilu o demokratizaciji v Sloveniji opozarjal tudi minister za zunanje zadeve iz Združenih držav Amerike že leta 2000. Spoštovana gospa ministrica, zanima me: Kakšno strategijo za nujno pluralizacijo slovenskega medijskega prostora ima vaše ministrstvo? Z zakonom o medijih je bil ustanovljen sklad za avdiovizualne medije, z namenom izvajanja državne podpore razvoju avdiovizualne produkcije na področju medijev. Zanima me še: Koliko denarja je bilo zbranega v tem skladu in komu je bil namenjen; s tem seveda tudi, kako je bil porabljen? Hvala lepa.
Gospod predsedujoči, poslanke in poslanci! Hvala lepa za vprašanje, gospod poslanec Germič. Bilo je malo daljše, kot sem ga dobil napisanega. Kar težko verjamem, da je zraslo na vašem zelniku, še posebej zaradi nekaterih trditev, ki jih omenjate v prvem delu vprašanja. Včasih prav smešno zgleda, ko mi zaradi dveh, treh primerov očitate politično kadrovanje, po dvanajstih letih, recimo, nepolitičnega kadrovanja. Ko slišim take trditve, imam občutek, da se kravice malo smejijo. Poskušal bom odgovoriti oziroma časa je bolj malo, da bi vam povsem formalno, uradno odgovoril na vaše trditve. Postopek imenovanja ravnatelja določa zakon ZOFI, ravnatelja imenuje svet šole, k imenovanju pa se mora pridobiti soglasje ministra. Ta postopek se ne more šteti kot neko odločanje v upravni stvari, ampak je akt v izdaji soglasja ali pozitivnega ali negativnega akcesoren in ne samostojen pravni akt in iz tega razloga ne vsebuje obrazložitve in pravnega pouka. Ne rečem, da je tako dobro, je pa to prav v normativnem smislu. Če se bodo te norme spremenile bom, če bodo šle v pravo smer, prvi za to, da se te norme spremenijo. Ampak doslej sem ravnal v skladu z zakonom, z zakonodajo in tudi spoštoval pozitivni normativni red. Minister ima torej diskrecijsko pravico in ker upravni postopek ne določa obrazložitve, tudi težko obrazlagam, ker se vedno postavlja meja osebne integritete. Kje je tista prava meja, kjer moje sodbene trditve oziroma razlaga pozitivnega ali negativnega soglasja ne posega v integriteto posameznika oziroma tistega, ki se ga moje odločitve dotikajo. Paradoksalno je, da sem teh nekaj ugotovitev vzel iz odgovora ministrstva izpred nekaj let. Ampak ker se zakonodaja do danes ni spremenila, sta metoda in postopek imenovanja ravnateljev enaka. Takšno metodo in postopek je tudi imenovani podpiral do nedavnega še, ko je razlagal kot predsednik društva ravnateljev po Sloveniji tistim ravnateljem, ki od ministra prej niso dobili soglasja. O drugih razlogih, ki so prav tako botrov
Hvala lepa, gospod predsednik. Ponovno lep pozdrav tudi ministrom, svojima sodelavcema, drage kolegice in kolegi! Pričujoči predlog zakona, kot vemo, je pomembni del socialne zakonodaje v cestnem transportu. Socialna varnost pa skupaj s prometno varnostjo, mobilnostjo, učinkovito oskrbo gospodarstva in varstvom okolja predstavlja rdečo nit evropske prometne politike. Predlagani zakon bo imel vpliv tako na prometno varnost kot tudi na učinkovitost oziroma ekonomsko uspešnost cestnega transporta. Vse tri komponente, torej socialna varnost, učinkovitost ter varovanje okolja, morajo biti v ravnotežju in sozvočju. Določbe prvega dela zakona, ki urejajo delovni čas in obvezne počitke, v precejšnji meri spreminjajo dosedanjo ureditev. V poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije se seveda zavedamo, da omejevanje delovnega časa voznikov in znotraj tega časa vožnje ter zakonsko podaljševanje časa obveznega počitka in odmora povečuje prometno varnost, kar je seveda v javnem interesu in izboljšuje delovne pogoje. Ob tem se nam pa tudi postavlja vprašanje, kaj pomeni omejevanje delovnega časa 56 ur na 48 ur tedensko oziroma celo na 40 ur tedensko z vidika konkurenčnosti slovenskih cestnih prevoznikov. Ob tem ni nezanemarljiv tudi podatek, da v slovenskem cestnem prevozništvu ta trenutek primanjkuje med 2000 in 3000 vozniki. Zanimiva je tudi ocena, da bi že sedaj ob doslednem upoštevanju veljavne zakonodaje moralo v posameznem tovornem vozilu sedeti, reci in piši, 1,3 do 1,5 voznika namesto enega. Nadalje. V našem poslanskem klubu opozarjamo predvsem 4. člen predloga zakona ni dovolj jasen oziroma, da odnos med posameznimi pravnimi akti, ki urejajo delovni čas voznikov in tahografe, ni dovolj natančno definiran. Pri evropskem sporazumu o delu posadk vozil v mednarodnem cestnem prometu pa je treba še posebej opozoriti na dejstvo, da njegovih sprememb, torej prvega, drugega in tretjega amandmaja, naša država ni, ponavljam, ni ratificirala. Dodatne omejitve, ki izhajajo iz za
Spoštovani predsedujoči, hvala lepa za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Nova Slovenija je skupaj s koalicijskimi partnericami v začetku maja vložila zahtevo za parlamentarno preiskavo o stanju, ravnanju, zalogah, naročilih in nabavah zaščitne in kritične medicinske opreme za učinkovito zoperstavljanje epidemiji covid-19 za obdobje od 1. februarja 2020 do odreditve parlamentarne preiskave. V njej je zajet tudi namen in obseg parlamentarne preiskave na enako temo, ki so jo predlagale opozicijske stranke. V Novi Sloveniji smo že takoj, ko so se v medijih pojavila ugibanja o gospodarnosti nabav zaščitne opreme, povedali, da bomo prispevali svoje podpise za preiskovalno komisijo v Državnem zboru, saj želimo, da se vsakršne sume o negospodarnih nabavah preveri in ugotovi dejstva. Da se po medijih in za šanki ne operira z nepreverjenimi domnevami. Dobrih štirinajst dni smo čakali na opozicijo, da pripravi zahtevo za odreditev preiskovalne komisije, ker pa te ni bilo, smo predlog za preiskovalno komisijo vložili skupaj z ostalimi strankami koalicije. V Novi Sloveniji želimo, da se v preiskavi ugotovi morebitno politično in siceršnjo odgovornost nosilcev javnih funkcij za stanje, gospodarnost in pravočasnost nabave in naročil osebne zaščitne in kritične medicinske opreme, pa tudi za ukrepe, ki so bili sprejeti ali so bili neupravičeno opuščeni v času pred razglasitvijo epidemije. Radi bi tudi, da se ugotovi, ali ne bi bilo kratkoročno in dolgoročno bolj smotrno in učinkovito, da bi se za proizvodnjo zaščitne opreme vzpostavila domača proizvodnja. Prav je, da se zadeve glede nabave zaščitne opreme razčistijo, in prav je, da se te debate preselijo iz bombastičnih medijskih soočenj in ulic v Državni zbor, da pridemo zadevam do dna, da poiščemo politično odgovornost. Hkrati pa v Novi Sloveniji pozivamo tudi druge institucije, policijo, <PARTY>U, Računsko sodišče, da tudi oni zadevam pridejo čim prej do dna, zato da se slovenski javnosti čim prej predstavi, kaj se je doga
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Gospa ministrica, gospodje ministri, kolegice in kolegi! To današnjo sejo lahko razumemo kot nekakšno inventuro na koncu mandata. Prav je, da se spomnimo uspehov, ki jih je vlada v tem mandatu napravila, dosegla in, da opozorimo na nepravilnosti, ki se dogajajo v naši državi. Članstvo v Evropski uniji in v zvezi Nato, to so bile prioritete te države in to je nedvomno uspeh. Veliko zakonov smo sprejeli po nujnem postopku in prepričan sem, da jih bomo morali tudi veliko mi ali naši zanamci še popravljati. V svoji razpravi želim opozoriti na nekaj nepravilnosti. Omeniti želim tržno gospodarstvo, demografsko politiko in tudi politiko zaposlovanja. Kolegice in kolegi, ko sem te dni prebiral odgovore vlade na zastavljena vprašanja v interpelaciji, sem ugotovil, da se je politika oddaljila od ljudi. Očitno je, da se iz vladnega zornega kota ne vidijo vsakodnevni problemi, ki pestijo državljane in predvsem tiste ljudi, ki ustvarjajo novo vrednost. Lahko celo ugotovim, da je Slovenija v smislu razvoja demokracije in tržnega gospodarstva nazadovala glede na leta njenega začetka. Vladi ni uspelo ustvariti ugodnega okolja za razvoj in inovativnost v gospodarstvu, kmetijstvu in podjetništvu. Priča smo izredno kompliciranim postopkom za odpiranje podjetij. Plačilna disciplina je na tako nizki ravni in ob neučinkovitem sodstvu marsikatero podjetje, ki nima posvečenih botrov, ugasne in gre v stečaj. Gospodarska politika, ki jo v celoti vodi in ji diktira tempo predvsem ena politična opcija, katere kader povečini obvladuje slovenski gospodarski prostor, je v Slovenijo namesto razvoja zdrave konkurence pripeljala predvsem monopole na tistih področjih, ki so najbolj donosna. To so: trgovina na drobno, telekomunikacije, oskrba z energijo, bančništvo in zavarovalništvo. Formalno imamo sicer v Sloveniji zakonodajo glede tega skoraj popolnoma urejeno, a kaj, ko se zatika pri stvarnih zadevah. Skoraj ne moremo verjeti, da bi imeli pomanjkanje gospodarske i
Hvala za besedo, spoštovana predsedujoča. Spoštovani vsi navzoči v dvorani! Prav je, da širše pogledamo na aktualno problematiko, ki jo imamo danes na dnevnem redu. Prej smo se na zaprti seji seznanili o vseh vidikih, kar se tiče varnosti, v povezavi z migracijsko problematiko. Naj malo širše orišem za vse, ki spremljajo to našo sejo, da gre za človeške migracije, ki niso nov pojav. Če pogledamo v zgodovino in gremo daleč, daleč nazaj, bomo prišli do zaključka, da so se dogajale velike selitve narodov. Temu se težko kar tako upremo ali preprečimo na takšen ali pa drugačen način. Današnje migracije in migracijski tokovi so novost v tem, da so množični in pa relativno nepredvidljivi. V preteklih dneh smo bili priča večjemu migracijskemu prihodu na našo slovensko mejo in, kot smo lahko videli, je bilo to uspešno obvladano, tako glede na število prišlekov kot pri vseh postopkov, ki so izvajali ob samem prihodu. Naj torej tudi sam izrazim pohvalo slovenski policiji in pa tudi vsem kompetentnim službam, ki so bile udeležene v vseh teh procesih, torej evidentiranja in ostalih postopkih. Preko televizije smo lahko spremljali, da je vstop teh migrantov v Slovenijo potekal nadzorovano. In da z naše strani, na to situacijo, ki se je dogodila, nismo bili nepripravljeni. Prej smo lahko na zaprti seji od posameznih služb slišali skupno oceno, da se situacija obvladuje, da smo na situacijo pripravljeni. Sigurno vedno obstaja takšen ali drugačen pomislek, vendar imamo zagotovila, da je stvar pod nadzorom, pod kontrolo. Sigurno pa je prav, da javnosti odgovorimo na določena vprašanja, ki se pojavljajo, in na skrb predvsem z vidika varnosti državljanov in zasledovanja tudi nacionalnega interesa. V prvi vrsti gre za zavarovanje, o katerem moramo razmišljati že vnaprej, to je nadzor na državni meji in hkrati odgovoren nadzor pri izvajanju schengenskih pravil. Kakšna je pripravljenost in kakšni so ukrepi na odziv pri trenutni migracijski krizi? Vsi vemo, da lahko množična migracija s se
Hvala, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Najprej nekaj pojasnil. Občina Tržič je res ob koncu lanskega leta prejela premoženje v višini 1,1 milijarde tolarjev preko posrednikov, ki jih tukaj imenuje bivši SRD pa ministrstvo za gospodarstvo, s strani tovarne Peko. Ta ocena tega premoženja je bila storjena še v času, ko je bil predsednik vlade dr. Rop in pa ministrica gospa Petrinova. Ampak, to premoženje je bilo še bolj razcafrano in uničeno, kot je premoženje Rimskih Toplic, pa je bilo ocenjeno na 1,1 milijarda tolarja! Smisel vsega projekta ni bil, da občina dobi to premoženje, pač pa, da smo reševali tovarno Peko in 1100 delovnih mest. To je bil cilj te akcije in premoženje, ki smo ga dobili, je bilo hudo breme tudi za občino, verjemite. Kaj narediti s 35.000 kvadratnih metrov zapuščenih in zanemarjenih proizvodnih površin ena občina! Lepo vas prosim! Kvečjemu na podlagi zelo dobrih programov, ki smo jih sestavili skupaj, da bomo to zadevo lahko zopet oddali naprej, prodajati pa je ne smemo za določene namene tako, kot je vlada prejšnja in sedanja se strinjala s temi projekti. Druga zadeva, kar me moti. V pogodbah, nekateri ste jih brali, smo slišali, da lahko ta najemnik oziroma ta družba s temi Rimskimi Toplicami nekoč to lahko tudi odkupi za isto ceno in postane lastnik. Občina Tržič ne more prodajati tega premoženja nikoli. Ostane kot del infrastrukture občine in tako naj bo v vseh primerih, če se že primerjali eno in drugo. Jaz se strinjam, da delamo po zakonih in da so ti zakoni za vse tudi popolnoma enaki in nobenih razlik. Nadalje sem želel še povedati okoli tega premoženja. Jaz se tudi strinjam hudo, da pravzaprav ta državni zbor, da se ukvarja s premoženji pod neko vrednostjo, recimo pod enim milijonom, ampak potem bi bili župani zelo veseli, ali ne gospa, če bi lahko tudi mi lahko prodajali premoženje občin kar tako, brez soglasja občinskega sveta. Jaz osebno bi bil zelo zadovoljen, pa to, oprostite, v tem zakonu in v tej državi ni dopustno, ker im
Hvala lepa. Pri vprašanju ustanovitve pokrajin in pri vprašanju pokrajinske zakonodaje gre po mojem prepričanju za osnovno vprašanje: 3, 6, 8, 14, 12 ali še katera. Mislim, da je že v prejšnjem mandatu bil to eden izmed kar pomembnih problemov. Katere pokrajine pa ne bo, če jih bo 6? In zato je najbrž prišlo do kompromisa. Kot se spomnim, je bil ta kompromis dosežen tudi na podlagi sodelovanja takrat še opozicijske Socialdemokracije, ki je danes to verjetno malo pozabila. Ko pa gre za vprašanje o pokrajinah, pa mislim, da gre tukaj za ključno vprašanje v tem trenutku: centralizacija-decentralizacija, skladen regionalen razvoj ali pa močan center, močna Ljubljana. Prej je predhodnik, župan Nove Gorice, govoril o nalogah Mestne občine Nova Gorica. Jaz se pa bojim, da bo obstala, če bo šlo tako naprej, samo ena država, in to bo država Ljubljana. Nobene pokrajine več ne bomo imeli, samo še državo Ljubljano. In država Ljubljana ima danes kazni za parkiranje večje, kot pa jih predpisuje zakon. Tudi zato da se izognemo temu, da bomo poznali samo Ljubljano, potem pa ničesar več, potrebujemo pokrajine. In če je političen kompromis, da jih je 14, jaz ne vidim nobene težave, da jih je 14. Če je to sprejemljivo tudi za ljudi. Saj pokrajin ne ustanavljamo zaradi nas samih, ampak jih ustanavljamo zaradi ljudi. Kaj pa je namen pokrajine, kaj je namen ustanovitve pokrajine? Da bomo lokalno samoupravo približali ljudem, da bodo problemi bližje regiji. Zato so tudi te naloge, ki so v tem zakonu opredeljene. Katere so naloge pokrajine? Jaz mislim, da so tiste, o katerih bi potem ljudje, ki so bližje problemom, ki so bližje težavam, lahko odločali znotraj svoje pokrajine, znotraj inštitucij, znotraj organov, ki bi jih izvolili. Za to gre. Poglejmo samo, kakšne probleme imamo z ravnanjem z odpadki, ker imamo državo in potem občine in ne moremo določiti regijskih odlagališč. Kako lažje bi bilo, če bi imeli pokrajino in bi pokrajina sama znala urediti problem ravnanja z odpadki. Torej ure
Hvala lepa za besedo. V tem času sem malo pogledal na Kobis in takšnih znanstvenih referenc, kot jih ima gospod Damjan, nimajo dr. Znanosti v tem državnem zboru. Gre za okoli 50 tekstov, znanstvenih študij, znanstvenih monografij, učbenikov, veliko v angleškem jeziku, veliko v slovenščini. Mislim, da je prednost gospoda Damjana tudi v tem, da se je šolal daleč od Kumrovca, ima zato tudi napreden pogled na svet v prihodnost in razvoj. Tukaj je bilo nekajkrat rečeno oziroma vsaj enkrat povedano, da se nekateri bojijo akademskega eksperimenta. Jaz bi vseeno rekel, da je akademski eksperiment veliko boljši kot je bil revolucionarni eksperiment, katerega posledica je bila 50 let diktature. In mene reform ni strah. Hvala.
Hvala lepa. Torej, naša poslanska skupina tega amandmaja ne bo podprla. Mislim, da je kolega Kavčič prej lepo razložil, v začetku svoje razprave, da je to solidarnost in da v bistvu na eni strani vzameš, da daš tistim, ki so pomoči najbolj potrebni, ki jih je prizadela naravna nesreča. Vikendaši mislim, da se bodo že znašli po svoje. Namreč, tudi upokojencev je prek 150 tisoč takih, ki imajo do 80 tisoč pokojnine. Sprašujem tiste, ki zagovarjate ta amandma, kako boste tem 150 tisoč upokojencem razložili, da zagovarjate, da tisti dajo iz svojih davkov vikendašem na Posočju. Hvala lepa.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani ministri, predstavniki vlade, spoštovane poslanke in poslanci! Imam vprašanje za ministrstvo za okolje in prostor. V centru Slovenj Gradca naj bi postavili termično zažigalnico industrijskih odpadkov, proti čemer je močna ljudska volja. Enako stališče so pokazali tudi občani pri poskusu postavitve zažigalnice v Kidričevem, ker so se ljudje odločili, da zažigalnice v svojem kraju nočejo. Volje za postavljanje zažigalnic v Sloveniji ni, saj je naša dežela premajhna za tako močno ekološko sporno obremenitev. Prepričani smo, da se bodo zažigalnice uporabljale čez čas tudi za sežiganje strupenih odpadkov, kar bodo utemeljevali z ekonomičnostjo in tržnostjo objektov. Kot primer naj navedem načrtovano slovenjgraško zažigalnico, kjer je bila izdelana analiza, ki pa ni upoštevala niti tako očitnih meteoroloških dejstev, kot je na primer brezveterje. Na tem področju je namreč kar tretjino leta brez vetra, predvsem v hladnejših mesecih, kar povzroča kopičenje nevarnih snovi v zraku. Tudi podatkov o emisijah, koncentracijah škodljivih oziroma strupenih snovi v zraku v Slovenj Gradcu ni, ker takšne merilne naprave ni. Evropa je razvila že številne okolju prijazne načine zbiranja, sortiranja, predelave odpadkov, kjer pa o zažigalnicah ni govora. Zato sprašujem vlado RS in pristojno ministrstvo, ali imamo izdelano strategijo o sortiranju in predelavi odpadkov brez zažigalnic. Hvala.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Danes obravnavamo interpelacijo o delu in odgovornosti ministra za zdravje, mag. Andreja Bručana, ki jo je <PARTY> vložila v času lokalnih volitev. To obdobje je bilo s pisanjem interpelacij kar plodno. V tem času tik pred lokalnimi volitvami, smo tako dobili prve interpelacije. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo z veliko pozornostjo proučili vloženo interpelacijo in očitke v njej. Prav tako smo z veliko pozornostjo proučili vsebino odgovorov ministra za zdravje na podane očitke v interpelacije. Po proučiti obeh besedil ocenjujemo, da je vložena interpelacija v delo in odgovornosti ministra za zdravje neupravičena. Da je interpelacija neupravičena, govorijo naslednji poudarki. <PARTY> oziroma prejšnji minister za zdravje, dr. Dušan Keber, so jo vložili v času lokalnih volitev in s tem navidezno prikrili razdrobljenost <PARTY>, ki se je v tem obdobju, kot kaže, razdelil v štiri različne skupine. Tako imenovano Jankovićevo listo, Drnovškovo gibanje, poslanski klub <PARTY> in Kacinovo frakcijo. Zato ta interpelacija zgolj spominja na boj <PARTY> s samim seboj. Predlagatelji interpelacije obtožbe zoper ministra za zdravje mag. Bručana svoje navedbe utemeljujejo z nepopolnimi in prirejenimi podatki in neresničnimi ter zavajajočimi trditvami. Obenem želim v imenu poslanske skupine Slovenske demokratske stranke poudariti, da se nam zdi od predlagateljev zelo neetično predvsem to, da pri državljankah in državljanih po nepotrebnem in povsem neupravičeno ustvarjajo zaskrbljenost glede razmer v slovenskem zdravstvu. Na tem mestu je potrebno poudariti, da se lahko v Sloveniji pohvalimo z veliko stopnjo zdravstvene varnosti, visoko stopnjo strokovnosti in smo po številnih raziskavah uvrščeni na prvo mesto med novimi članicami Evropske unije in v prvo polovico med vsemi 25-imi članicami Evropske unije. Tako naj omenim raziskavo o kakovosti zdravstvenega sistema, ki je
Spoštovana podpredsednica, spoštovani kolegice in kolegi! Na podlagi 42., 126. in 142. člena Poslovnika Državnega zbora je Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino kot matično delovno telo pripravil naslednje poročilo k Predlogu zakona o spremembi Zakona o elektronskem poslovanju na trgu, skrajšani postopek. Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je na 6. seji 11. 2. 2015 obravnaval Predlog zakona o spremembi Zakona o elektronskem poslovanju na trgu, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je na svoji 14. seji 18. 12. 2014 sklenil, da se Predlog zakona o spremembi Zakona o elektronskem poslovanju na trgu obravnava po skrajšanem postopku. Zakonodajno-pravna služba je predloženi zakon proučila z vidika njegove skladnosti z Ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajno-tehničnega vidika in k njemu ni imela pripomb. Komisija Državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport je v svojem mnenju predlog zakona podprla in nanj ni imela pripomb. Pri delu odbora je sodelovala ministrica za izobraževanje, znanost in šport dr. Stanislava Setnikar Cankar. Odbor je bil že predhodno seznanjen s stališči Obrtno-podjetniške zbornice Slovenije z dne 11. 2. 2015. K predlogu zakona ni bilo vloženih nobenih amandmajev. Ker k predlogu zakona na matičnem delovnem telesu niso bili sprejeti amandmaji, Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino Državnemu zboru predlaga, da Predlog zakona o spremembi Zakona o elektronskem poslovanju na trgu sprejme v predloženem besedilu. Hvala. Spoštovani kolegice in kolegi! Predlog za spremembo Zakona o elektronskem poslovanju na trgu je bil podan s strani izvajalcev nadzora nad neposrednim trženjem oziroma pošiljanje komercialnih elektronskih sporočil. Tržni inšpektorat Republike Slovenije, Informacijski pooblaščenec in Agencija za komunikacijska omrežja in storitve Republike Slovenije so dali usklajeno pobudo za spremembo zakona; in to že v prejšnjem sklicu Državnega zbora. S
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Neresno je danes ob sprejemanju amandmajev in sprejemanju proračuna govoriti, da je možno to, kar ne bomo sprejeli ali kar največja koalicijska stranka noče sprejeti, nadomestiti z nekimi drugimi viri. To je neresno, neresno je to poslušati od vodje poslanske skupine največje koalicijske stranke. Podsistem ne more funkcionirati, če se mu vzame nesorazmerno preveč in to je vsa poanta. Včeraj smo poslušali zelo vehementna stališča drugega vodje poslanske skupine, ki je govoril o tem, da se univerzam in javnemu visokemu šolstvu nič ne bo spremenilo. Danes govorimo o tem, da bo visoko šolstvo ob 15 %, znanstvena raziskovalna sfera pa ob 20 % svojega dela. Če je zadaj to, da se nadomešča javno šolstvo s privatnim, in kurz te vlade pelje na te tračnice, potem mi je jasno, zakaj se to dela, drugače mi pa ni jasno! Če delate v javnem interesu in za javni interes, potem vam je v interesu, da ta amandma danes izglasujete. Naj bo primerjava zelo plastična. Danes govorimo o 20 milijonih evrov, ki bi zagotovili normalno funkcioniranje vseh fakultet, vseh javnih univerz v Sloveniji, to pa pomeni v bistvu 2 kilometra asfaltirane avtoceste.