EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala lepa, gospod predsednik. Minister, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o ustanovitvi občin ter določitvi njihovih območij ponovno podprli. Državni svet je sprejel odložilni veto na zakon, ki je bil izglasovan v Državnem zboru z 39 glasovi za in 20 glasovi proti. Menimo, da Državni svet svojo odločitev za veto izkoristi takrat, ko smatra, da je Državni zbor naredil eno izmed večjih napak. V tem primeru se je zgodilo, kolikor jaz vem, prvič, da je Državni svet sprejel veto na Zakon o ustanovitvi občin. Zdi se mi, da je to bolj politikantska odločitev, ne pa vsebinska. Namreč, pravne podlage za ta veto enostavno ni. V Državnem zboru smo od leta 1994 do danes ustanovili 210 občin oziroma s tem zakonom 212 občin. Ustanovitev občin je politično dejanje. Vladna koalicija, če bi želela karkoli drugega, bi lahko spremenila Zakon o ustanovitvi občin, še preden se je postopek ustanavljanja občin začel; to možnost so imeli. Vendar se je tudi v tem primeru in že nekajkrat nazaj izkazalo, da je Državni zbor ravnal arbitražno. Torej, da se je enkrat odločil tako pri neki občini, drugič se je odločil drugače. Zato smo dobili že nekaj odločb tako Upravnega sodišča kot Ustavnega sodišča, ki nas je opozoril na to in naložil Državnemu zboru, da mora arbitražno odločanje popraviti. V tem primeru, če veto ne bi bil izglasovan, sem prepričan, da bi pobudniki za ustanovitev občine to dosegli na Ustavnem sodišču, ker enostavno ni nobene pravne podlage oziroma gre za arbitražno odločanje. Danes govoriti, da so razlogi za to, da se tega veta ne podpre oziroma da se občina Ankaran ne ustanovi, tudi v odločanju o tako imenovanem vzporednem referendumu, je približno tako, kot če bi naredili primerjavo z letom 1990, ko bi imeli referendum v Jugoslaviji, ki bi odločal o tem, ali se Slovenija sme odcepiti ali ne. Kaj mislite, kakšen bi bil rezultat? Vsaj tri do štirikrat več bi bilo proti temu, da se Slovenija odcepi
Najlepša hvala predsednik. Kolegice in kolegi! V naši poslanski skupini bomo seveda glasovali proti temu amandmaju iz preprostega razloga, ker odgovorno želimo, da ta struktura proračuna, ki ni bila narejena naključno, ampak je bila narejena zelo odgovorno in z veliko napori, ne pade, ker se ne bo našel učinkovit način, kako bomo finančno znali sami znotraj Državnega zbora najti ta morebitna manjkajoča sredstva. Želela bi izpostaviti še to, dav takšnih primerih, kolikor je znano, procedura tudi v Državnem zboru nekaj šteje. Zato bomo v primeru, da bo do takšne odločitve prišlo, o tem tudi na vašem kolegiju vodje poslanskih skupin morali kakšno zadnjo besedo reči in v tem smislu tudi poiskati tista finančna sredstva. In zanesljivo jih bomo našli. To je en segment. Drugi segment je pa ta, da vemo, da je šel celotni zakon o preiskovalnih komisijah sedaj tudi v presojo na Ustavno sodišče točno zaradi tudi neposredno dela, ki ga bo v okviru svojega delovanja omenjena komisija opravila. In še naslednji vidik. Ne pozabimo, da obstajajo omejene pristojnosti parlamentarne komisije pri opravljanju svojega dela. Parlamentarna komisija lahko išče politično odgovornost, in nič več od tega, na bazi dokumentacije, ki jo ima. Poslanska skupina <PARTY> iz vseh navedenih razlogov tega amandmaja ne more podpreti. Hvala lepa.
Hvala lepa, podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi, državna sekretarja! Verjetno ni nikogar med nami, ki bi ne bi pritrdil, da Slovenija kot Alpska država z izjemno gorniško zgodovino in tradicijo na eni strani ter vse bolj intenzivnim gorskim turizmom na drugi strani potrebujejo urejene, vzdrževane ter ustrezno označene planinske poti. Poti, ki so tudi v skladu z najvišjimi standardi gorniško razvitih držav. Republika Slovenije je skupaj z osmimi državami sopodpisnica mednarodne pogodbe Alpska konvencija, ki je pravno zavezujoči akt, katerega namen je varovanje občutljivih alpskih eko sistemom ter regionalnih kulturnih identitet dediščine in tradicije v Alpah. Urejene slovenske planinske poti so posledica neštetih ur prostovoljnega dela markacistov v več kot 100 letih organiziranega planinstva pri nas in če je bilo pred leti prostovoljno delo v okviru lokalnih društev številčno zastopano pa se ob današnjem hitrem življenjskem tempu sooča z različnimi preizkušnjami, ki od vodstev planinskih društev terjajo veliko napora in iznajdljivosti in to ne samo pri navduševanju mladih za obiskovanje gora, ampak tudi za delo v planinskih društvih, kamor sodi delo markacist in markacistov. Prihaja do vse večjega razkoraka med številom markacistov v Sloveniji in številom kilometrov planinskih poti, ki jih je potrebno kakovostno označiti, zato se število ur prostovoljnega dela, ki jih markacisti opravijo na leto nenehno povečuje. Potrebno je sistemsko ukrepanje, ki bo nudilo zadostno materialno in finančno podporo skrbnikom planinskih poti. Obisk gora se je v zadnjih letih izrazito povečal. To ne vpliva samo na gibanje ekonomskih kazalnikov ter na splošno družbeno razpoloženje, ampak tudi na gorsko naravo. Za njeno ohranitev je nujno potrebno slediti največjim etičnim ter okolijskim standardom. V Poslanski skupini <PARTY> pozdravljamo zakonodajno pobudo predlagatelja, saj že samo nekaj omenjenih okoliščin ter analitičnih podatkov kliče po tem, da se država ambiciozneje vklj
Hvala lepa, podpredsednik. Dragi kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni tudi z moje strani! Demografske trende, o katerih govorimo, je treba vsekakor vzeti resno in razmisliti, kako načrtovati politike na posameznih področjih, kot so zaposlovanje, socialna in družinska politika. Skratka, v vseh segmentih našega življenja in delovanja moramo biti v tem smislu na nek način strateški in vizionarski. Tudi na matičnem odboru, ko smo razpravljali o tej temi, smo se jo dejansko dotaknili z več različnih aspektov. Predlagatelji današnje razprave ste v svoji zahtevi izpostavili naslednje – rodnost, ki je pod nivojem enostavnega obnavljanja prebivalstva in posledično staranja prebivalstva, potrebo po zakonski ureditvi dolgotrajne oskrbe, neustrezno socialno in družinsko politiko, potrebo po pokojninski reformi, socialno izključenost starejših, predvsem pa starejših samskih žensk. Jaz lahko rečem, da se z vami v celoti strinjam, da so to pereča vprašanja in da moramo nanje tudi iskati ustrezne odgovore, vendar pa mislim, da moramo biti pri navajanju teh dejstev tudi dovolj natančni. Če se najprej dotaknem vprašanja upadanja rojstev, v svoji zahtevi navajate, da je slednje tesno povezano s spremenjenim načinom življenja. Res je, življenje se je korenito spremenilo, marsikaj je zelo drugače, kot je bilo pred 10 in 20, kaj šele 30 leti. Kot država smo tudi pod vplivom sprememb v globalnem smislu, torej izven naših meja, ki posledično vplivajo na življenje pri nas, čemur se tudi ne da izogniti, predvsem kar se tiče delovno aktivnega prebivalstva, dela in pa politike zaposlovanja v Sloveniji. Kolega Jernej Vrtovec je prej v stališču poslanske skupine dejal, da je enostavno sistem drugačen, da nas sistem sili v drugačen oziroma določen način življenja. Jaz se tudi sprašujem, če je sploh mogoče iz takšnega sistema še izstopiti? Če se vrnem k vašim navedbam, kar se rodnosti tiče, v evropskem merilu mi nismo nobena izjema. Nobena država znotraj Evropske unije namreč ne dosega stopnje ro
Hvala. Spoštovani! V predlogu zakona in njegovi obrazložitvi nas je zmotilo predvsem to, da predlagatelj k varni udeležbi v prometu nagovarja predvsem voznike, čeprav bi bilo pravilno, da se k spoštljivemu, vestnemu in odgovornemu obnašanju v prometu poziva vse udeležence, tudi pešce, kolesarje, motoriste in tako dalje. Vendar, ker je določba predloga zakona zelo jasna in govori o tem, da se izrečena globa za prometni prekršek lahko spremeni v izrek opozorila kršitelju, kateremu je bila izrečena globa za prometni prekršek, torej ne samo voznikom, ampak tudi ostalim udeležencem v prometu, v Poslanski skupini <PARTY> predlog zakona podpiramo. Opozorili bi zgolj na problem, ki se je pojavil ob zadnji spremembi Zakona o pravilih cestnega prometa, ki ga je Državni zbor sprejel 18. 7. 2012, uporabljati pa se je začel 1. 9. 2012. Predlagatelj novele Zakona o prekrških v predlogu zakona navaja, da je stroka tista, ki je določila, kateri so prekrški, za katere je zadostna sankcija globa. Zato menijo, da se v izjemnih okoliščinah le-ta lahko spremeni v opozorilo. S to trditvijo se, žal, glede zadnje spremembe Zakona o pravilih cestnega prometa v Pozitivni Sloveniji ne moremo strinjati, saj so se kazni za posamezne prometne prekrške zmanjševale zelo počez, tako na oko, če se smem tako izraziti, na kar je navsezadnje opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba v svojem mnenju k predlogu zakona o pravilih cestnega prometa. Novela A o pravilih cestnega prometa je posegla v nekatere določbe, pri katerih je prvotni zakon uveljavil strožji režim sankcij, in sicer je šel ta poseg v smeri blažjega sankcioniranja kršiteljev pravil cestnega prometa. Ne glede na to, da gre načeloma za prosto polje presoje predlagatelja zakona, iz gradiva predloga zakona ni bilo razvidno, na podlagi katerih meril se je predlagatelj odločil za izbor prekrškov, pri katerih je predlagatelj predlagal blažje sankcije od takrat veljavnih, niti ni bil pojasnjen kriterij za stopnjo znižanja predpisanih sankcij. Nove
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Gospod minister, sodelavke, drage kolegice in kolegi! Zakoni, ki obravnavajo tematiko povezano s šolstvom, vedno vzbudijo precejšnje zanimanje. Saj je tudi od njihove vsebine odvisno, kako bodo urejeni vzvodi za izobraževanje vseh uka željnih državljanov in ostalih. V poslanski skupini <PARTY> smo z zanimanje proučili zakon, saj nas v skladu z našim sloganom "<PARTY> za vse generacije" vsaka sprememba zakonov, ki neposredno in posredno vpliva na šolstvo, bodisi osnovno, srednješolsko, visokošolsko, za mlajše in malo manj mlade, se nanje nanaša, zelo zanima. Poslanci naše poslanske skupine načeloma podpiramo predlagane spremembe zakona, čeprav se na trenutke zazdi, da predlog zakona skuša nekatera vprašanja urediti "ad hock". Brez prepotrebnega razmisleka. Sporen se nam zdi prikrit poskus zakona, da za učitelje znotraj univerz, fakultet ali oddelkov, uvede dejansko daljši delovni čas, kot ga uzakonjajo splošni zakon in evropske direktive. Zavedamo se problema, s katerim se srečujejo univerze oziroma posamezne fakultete in visokošolski zavodi, in sicer s pomanjkanjem dovolj usposobljenega strokovnega kadra. V poslanski skupini <PARTY> menimo, da takšna rešitev problema ni najbolj ustrezna. Nadalje bi bilo treba razmisliti o morebitnih alternativnih rešitvah. Tako bi bilo potrebno razmisliti o pridobitvah novih habilitiranih učiteljev, morda s pomlajevanjem strokovnega kadra na fakultetah ali stimulacijo, ki bi bila dovolj zanimiva za vrnitev strokovnega kadra iz tujine. Omenjeni cilji so bili poudarjeni tudi pri sprejemanju Nacionalnega programa za visoko šolstvo. Kljub temu, da to ni enostavna naloga, v poslanski skupini <PARTY> menimo, da cilja ni nemogoče doseči. V nasprotnem primeru ne bi smeli biti začudeni, da kvaliteta našega študija zaradi hitrega povečanja števila študentov pada, saj študentje tako rekoč nimajo več osebnega stika s profesorjem in tako niso deležni njegovih neposrednih nasvetov, ki bi lahko prispeval
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, spoštovana državna sekretarka s sodelavkama, spoštovana poslanka, poslanci! Oglasil sem se k 2. členu, k amandmaju, ki ga je vložila <PARTY>, in sicer pod točko 2, da se zadnji odstavek 22. odstavka črta. Ko smo govorili o pomoči prevoznikom, kar je seveda cilj tega zakona z znižanjem trošarin, je treba vendarle povedati, da ta ukrep, da ta predlog ni star. Ta ukrep o znižanju trošarin smo pravzaprav že predlagali v prejšnji vladi in seveda tudi v povezavi z cestninami, ampak takrat se je govorilo o popuščanju prevoznikom, o tem, da se nič ne naredi za železnico in da so cestni prevozniki razbojniki, ki uničujejo ceste, itd., da ne naštevam. Skratka, tedanja opozicija je imela popolnoma drug govor kot pa ga ima sedaj. Seveda boste rekli, da so bile razmere drugačne. Res je, bile so drugačne, vendar problemi cestnih prevoznikov so bili tedaj isti, kot so danes. Nisem popolnoma prepričan, da bo ta ukrep, če ga gledamo - jaz osebno ga vidim seveda kot prispevek k temu, jasno trošarine bodo nižje, vendar pa nisem prepričan, če bo pravzaprav to za prevoznika kot podjetnika res tisti ukrep, ki bo nekaj prispeval. Zraven je vendarle le treba povedati, da opozarjajo prevozniki, da se jim tržišče zožuje, da je konkurenca prevelika, da so cene, ki jih dosegajo na trgu, nizke in da se povečuje število praznih kilometrov ter, ne nazadnje, da se povečujejo tudi stroški; namreč 40% zvišanje cestnin v neki bilanci majhnega podjetja tudi nekaj pomeni. Skratka, ob tem bi se kar strinjal z nekaterimi predhodniki iz koalicije, ko so podali svoje stališče, da pravzaprav se pogreša neka sistemskost, sistemskost tudi do cestnih prevoznikov. Jaz sem sam postavil pisno poslansko vprašanje ministru za promet že aprila, pričakoval tudi odgovor, kaj je pravzaprav narejeno za cestne prevoznike kot pomemben gospodarski subjekt. Odgovora še ni. Seveda, dobili smo neki zakon, ki bo pomagal, vendar pa je še precej stvari, po mojem, na tem področju za urediti in
Hvala lepa. Jaz bi rada govorila o točki 1/1, in sicer o eni od prvih avtocest, ki smo jih načrtovali v Sloveniji. In sicer o Pyuenski avtocesti, ali če razložim o cesti Šentilj-Gruškovje, ki povezuje Avstrijo s Hrvaško. Gruškovje je eden od treh najpomembnejših mejnih prehodov nabodoči schengenski meji, in kot vemo, bo Slovenija članica Evropske unije s 1. majem 2004. Do tega mejnega prehoda pa vodi cesta, ki je v razdalji 50 kilometrov označena z neprekinjeno črto. In ima prekinitve te črte samo na izhodih za posamezne ulice oziroma ceste znotraj naselij. Moram povedati, da je bila cesta planirana že za izgradnjo posameznih odsekov v prejšnjem desetletju. In sicer leta 1998, potem 1999 in tako naprej. Kljub temu še vedno obstaja samo primerjalna študija, ki je bila izdelana leta 1999 in ima naslov "Proučitev in primerjava izdelanih variant in predlog najustreznejše variante". Kljub velikemu delu naj povem, da ena varianta povozi arheologijo v celoti, druga varianta povozi arheologijo in vodno zajetje, tretja varianta je po mnenju prometnikov neustrezna. Ptuj je pač že pred 2000 leti, ne po golem naključju, nastal na pomembnih prometnih poteh. Konec koncev je takrat čez območje sedanjega Ptuja peljala tudi jantarna pot. Bilo je križanje smeri sever-jug in vzhod-zahod. Varianta, ki se v sedanjih preigravanjih najbolj preferira, je tudi po tisti študiji iz leta 1999 najdražja. Leta 1999 je bila namreč ovrednotena na 20 milijard, k čemur je potrebno prišteti še dobre 4 milijarde za arheološka izkopavanja. In upoštevati dejstvo, da so arheologi opozorili, da je dediščina tam tako bogata, da mora ostati ohranjena, to se pravi, da te ceste tam sploh ne bi smelo biti. Delček vseh zagat smo sicer že rešili s prestavitvijo križišča, križanja hitre ceste in avtoceste, s tem, da smo jo pomaknili od sosednje občine Hajdina navzdol. In s tem rešili največji problem. To je bilo v naši lokalni pristojnosti. Ampak projekt je tako zahteven, da ga resnično ne moremo reševati parcial
Lep pozdrav vsem skupaj tudi v mojem imenu! Razstreljene javne finance, rekordno visok javni dolg, rekorden javnofinančni primanjkljaj, najave novih davčnih odpustkov za najbogatejše, to so dejstva, na podlagi katerih lahko sklepamo, da popotnica slovenskih javnih financ tudi v prihodnje ne bo nič kaj rožnata in dobra. In če v tem kontekstu pogledamo predlog zakona o demografskem skladu, je pravzaprav jasno, da se bo zaradi javnofinančnega primanjkljaja in najavljenih davčnih odpustkov za najbogatejše v znesku celo ene milijarde evrov razprodaja našega nacionalnega premoženja samo še pospešila. V <PARTY> temu odločno nasprotujemo. Govorimo o skoraj 9 milijardah evrov našega premoženja, ki so ga ustvarili naši starši, dedki, babice, in moralna dolžnost vsake generacije je, da premoženje predhodnikov ohrani in oplemeniti. Ampak nič od tega v tem zakonu ni navedenega, nobene take strategije ni mogoče razbrati. Še več, razbrati je možno različne interese nesistemske ideje in cilje vse s ciljem v povezavi s predlaganimi davčnimi reformami, da tega premoženja praktično že kmalu ne bo več. In v <PARTY> temu ostro nasprotujemo. Vemo vsi, da je namen pokojninskih in demografskih skladov, da se v njem premoženje akumulira. In glede na zneske premoženja, ki je na razpolago in demografske trende in na vse projekcije potrebne za financiranje pokojninske blagajne je pravzaprav nelogično in nerazumljivo, da vlada ne želi, da bi se to premoženje najprej začelo akumulirati na tak način, čez 10 ali pa 20 let nekako pomagati pri financiranju pokojninskih in drugih socialnih obveznosti. V povezavi s predlaganimi davčnimi reformami je pravzaprav, torej reformami, ki jih predlaga vlada, je pravzaprav nujna razprodaja tega premoženja, ker drugače pravzaprav to ne bo mogoče financirati. In v <PARTY> temu in takim postopkom ostro nasprotujemo.
Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, cenjeni predsedujoči. Glasoval bom proti predvsem zaradi tega, ker so bile argumentacije za to, da bi glasoval za, zelo prazne, semantično pravzaprav tako prazne, da bi jih lahko označili tudi kako drugače. Gre za čiste račune in dobre prijatelje seveda. Očitno je tukaj bilo marsikaj prikritega, kar se je moralo razkrivati kasneje. Predstavniki vlade seveda tega niso ne potrdili, ne zanikali. In kadar sem pod takšnim dvomom, potem glasujem proti. Hvala lepa.
Hvala, gospod predsednik. Čakal sem, da bo dr. Bohinc tukaj. V svoji predstavitvi sem omenil, govorim kot predlagatelj! Ko sem omenil v svoji predstavitvi, da bi morda sedanji minister za notranje zadeve, dr. Bohinc, lahko kaj pojasnil o tako imenovanih Markovičevih delnicah, sem omenil, da naj bi bil takrat funkcionar njegove vlade, zvezne vlade SFRJ - se oproščam. Edino, kar me je motilo, je, da ste rekli, to je laž, če je bilo, je to bila le napaka. Napaka je predvsem nastala, ko človek bere vaš življenjepis, ki je formalno na spletnih straneh ministrstva za notranje zadeve, piše, da ste postali gospodarski minister v zvezni vladi, dejansko je bil sekretar izvršnega sveta za gospodarstvo leta 1988, potem pa šele, da ste od leta 1990 pa postali predsednik slovenskega inštituta za menedžment. Tukaj je pomota, tudi v vašem življenjepisu bi vam tudi svetoval, da to izpolnite, da ne bo prišlo do drugačnih interpretacij prišlo v kakšnem drugem primeru. Sicer pa, če vas je to motilo in žalilo, jaz nimam nobenega posebnega mnenja o tisti vladi ali pa o kakšni drugi sestavi, v kateri ste bili, če vas pa res moti, pa se pač oproščam. No, da gremo naprej. Rad bi tudi omenil besede ministra Gabra, ko nas je opozarjal na začetku seveda, potem je zadeva malo nekoliko šla iz tira, kako važno je, da se o teh stvareh razpravlja, ampak seveda, kako se razpravlja, kako pomembno je, da govorimo umirjeno, torej bom zelo umirjen. Bom zelo umerjeno odgovarjal na nekatere stvari, ki so zelo moteče v predstavitvah predvsem predstavnikov vlade. Omenil bom in ne glede na uro, seveda vi ste veselo glasovali, da gremo naprej, jaz sem že malo se spočil, sem šel na čaj, tako sem pripravljen do šestih, tako da ne bo nobene težave. Gremo naprej. Ta zadeva, naše originalne predstavitve, ki je tudi vključena v drugo obrazložitev za to izredno sejo, to so te mednarodne primerjave. Te mednarodne primerjave smo dejansko osredotočili, kolikor so nam za enkrat znane, in to še ne v celoti, za leto 2004
Hvala lepa. Da vemo, o čem se pogovarjamo, kaj predlaga amandma <PARTY>, katera dva člena hoče ukiniti. Eden je pravica pri negi in varstvu dveh otrok, ki se imenuje: "Eden od staršev, ki neguje ali varuje dva otroka, ima pravico iz prvega odstavka 48. člena oziroma iz prvega odstavka 48.a člena tega zakona podaljšati do dopolnjenega šestega leta starosti mlajšega otroka." In novi 48.c člen: Pravica plačila prispevkov v primeru štirih ali več otrok. Eden od staršev, ki zapusti trg dela zaradi nege in varstva štirih ali več otrok, ima pravico do plačila prispevkov za socialno varnost s tretjega odstavka 48.a člena od minimalne plače do dopolnjenega desetega leta starosti najmlajšega otroka. In še en odstavek je. To hočete vi s tema amandmajema ukiniti. Nasprotno smo v naši poslanski skupini prepričani, da je potrebno z več različnimi ukrepi vplivati na izboljšanje demografske slike, in prepričani smo, da sta ta dva ukrepa ena izmed ukrepov, ki bosta vsaj poskušala izboljšati to demografsko sliko. Verjetno se premalo zavedamo, da bo katerega od teh ukrepov izrabila delavka ali delavec za tekočim trakom. Ta amandma oziroma ta dva člena mu to možnost dopuščata, ali si jih bo izbral ali ne, to je njegova osebna odločitev. V naši poslanski skupini nikakor ne moremo razumeti nasprotovanje s strani <PARTY> in s strani <PARTY>.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovana državna sekretarka! Poslanska skupina Državljanske liste je samostojno vložila paket zakonov, ki se nanašajo na zakonsko zaostritev pogojev za kandidiranje in samo opravljanje funkcij predsednika republike Slovenije, poslancev, državnih svetnikov, županov in občinskih svetnikov. Sprva je bil vložen vsebinsko identičen zakon, ki se je nanašal tudi na funkcijo predsednika vlade in na ministre, vendar je bila sprejeta odločitev o umiku tega zakona, sicer zgolj iz postopkovnega vidika, a vendarle bi se po našem mnenju lahko vsebina glede omejevanja funkcionarjev vključila tudi v včeraj obravnavo novelo Zakona o vladi., Ti novi pogoji, ki jih vsebujejo ti zakoni, se nanašajo na neobstoj pravnomočne obsodbe na nepogojno kazen zapora v trajanju več kot tri mesece oziroma zaradi naklepnega kaznivega dejanja, ki se preganja po uradni dolžnosti, na pogojno kazen zapora v istem trajanju, neobstoj pravnomočne obsodbe zaradi katerega izmed kaznivih dejanj zoper uradno dolžnost, javna pooblastila in javna sredstva, na neobstoj pravnomočne obtožnice zaradi naklepnega kaznivega dejanja, ki se preganja po uradni dolžnosti. V Poslanski skupini <PARTY> predlagane rešitve podpiramo in bi, če bi bili k temu povabljeni, predlagane zakone tudi sopodpisali. Držijo zatrjevanja, da je zaupanje javnosti v kvalitetno, odgovorno in strokovno opravljanje funkcij na zelo nizki ravni. To so govorili tudi protestniki na vseh protestih. Prav je bilo, da smo njihove zahteve poslušali, prav je bilo, da smo o njih razmišljali in spremembe zakonov, ki jih danes obravnavamo, razumemo kot odgovor na zahteve, ki smo jih slišali. Z vidika pogojev, ki jih morajo izpolnjevati osebe, ki kandidirajo na mesto javnega uslužbenca, so pogoji za kandidiranje na funkcionarska mesta nesorazmerno blažji. Praktično lahko za funkcionarja kandidira tudi obsojenec, medtem ko delavnemu mestu nekega uradnika ne bo prišel niti blizu. Tako v Poslan