EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Spoštovane kolegice in kolegi! Bil sem ponosen, ko sem lahko glasoval za prvi šolski tolar, ki smo ga namenili tudi za šolsko prehrano, med drugim 27 milijard. Tudi ko smo za drugi šolski tolar, s 36. milijardami glasovali skoraj enotno, sem bil ponosen. Bil sem ponosen tudi, ko smo za tretji šolski tolar v znesku 167 milijard glasovali še v tem sklicu, in smo ga sprejeli. Kolega Tanko je bil rahločuten do določene problematike, in se mi je zdelo, da je tudi njegov zakon, s katerim je zahteval za prevoze, je bil toliko dober, da se ga je dalo popraviti z amandmajem, in sem tudi za ta zakon glasoval, in smo tudi ta zakon sprejeli. Vendar pa, osebno menim, da ta zakon ne spada v zakon o študentski prehrani, prvič, da so rešitve in te stvari tako slabe, prav stranka mladih je opozorila na to, da ne kaže sprejeti zakon, ki je predložen. Zdi se mi, da je tako nekvaliteten da je zastonj sedaj tratiti čas, ga potrditi in potem ne vem iz kakšne poti, da bi ga popravili, zato jaz ta zakon, takšen kot je, ne bom podprl. Mislim, pa, spoštovane kolegice in kolegi vedno reči to, da sem vedno zelo žalosten, kadar se otroci izkoriščajo za 4 P-je. To je za politični predvolilni propagandni program.
Hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovani ministrski zbor, spoštovani kolegi in kolegice! Predlagatelj je že večkrat rekel, pa tudi vseskozi se sliši in se pogovarjamo o tem, da to ni begunska kriza. Naj povem, da se pogovorno uporablja ta izraz, pravno pa resnično ima nek drug pomen. Vsi pa vemo, da je danes to več ali manj že migracija svetovnih razsežnosti, ki bo tudi bistveno zapisala sledi v našo zgodovino, to seveda vemo. Ko se pogovarjamo o Sloveniji, seveda se moramo tudi zavedati tega širšega konteksta zgodovine, zato da lahko razumemo, zakaj pravzaprav gre, kajti drugače vse stvari iztrgamo samo iz konteksta. Povod je lahko vojna v Siriji, vzrokov je pa seveda veliko in Spengler jih je označil, ko je govoril o vseh teh vzrokih kot o kulturi, kot o civilizaciji, in je vzel primerjavo, kot o tej neki novi kulturi in civilizaciji, primerjal mlado in staro kulturo med sabo, kot če primerjaš kristale v mineralu, ki se nahajajo v kamniti tvorbi in potrebujejo seveda nek vzgon, da lahko pride do njihove čiste forme. In tukaj tudi na področju teh civilizacij ugotavlja, da je zaradi nekega dolgotrajnega zatiranja in izkoriščanja se nabralo toliko sovraštva, da so potrebovali nek vulkan in je do njega prišlo, da lahko izrazijo neko svojo formo. Ampak žal tovrstni diskurz ni primeren za ta kraj in ga verjetno tudi malokdo razume. Razumemo pa dejansko, da gre za tektonske premike v zgodovini in smo vsaj mi, ki ta prihod migrantov čutimo kot vdor, zaskrbljeni. In upravičeno smo lahko zaskrbljeni in mislim, da moramo poslušati vse strani. Tako to, kar govori opozicija, tako to, kar govori in poudarja Vlada. Je pa lepo prej povedal predsednik republike, kako moramo govoriti in ravnati v takem trenutku, ko se pogovarjamo o migrantski situaciji. Situacija ni črno-bela in ne more biti črno-bela. Ko govorimo o pravočasnosti odziva; da, lahko se strinjamo. Odziv bi moral biti že veliko, veliko prej. Smo zamudili. Ampak nismo zamudili Slovenija, zamudila je cela Evropa in vs
Spoštovane kolegice in kolegi! Poslanska skupina <PARTY> bo podprla zakon o knjižničarstvu v tretji obravnavi, skupaj s skoraj vsemi amandmaji, ki jih je podprl oziroma predlagal odbor za kulturo, šolstvo, mladino, znanost in šport. Na zakon, ki ima 75 členov, je bilo tudi za tretjo obravnavo vloženih veliko amandmajev, kar 45. Mogoče pa je to garancija za to, da bo zakon, ko bo sprejet, dober. S sprejemom zakona bomo rešili vrsto problemov in odprtih vprašanj, ki so pestila knjižnice v Sloveniji, še najbolj pa splošne knjižnice. Posebej izpostavljamo člen, ki govori o pravicah uporabnikov do brezplačnih osnovnih storitev; nadalje člene, ki določajo obveznosti in dolžnosti občin za zagotavljanje knjižnične dejavnosti za svoje občane. S tem specialnim zakonom zelo nedvoumno razčlenjujemo izvirno pristojnost občin, ki jo imajo po zakonu o lokalni samoupravi. Natančno pa določamo tudi dolžnosti in deleže občin pri sofinanciranju splošnih knjižnic. Vse doslej je namreč v preveč občinah po Sloveniji bila ta izvirna pristojnost le pravica, ne pa tudi dolžnost. S sprejemom zakona bodo knjižnice končno lahko dobile tudi svoje ustanovitvene akte, na katere nekatere čakajo že 10 let. Uvajamo tudi enoten način imenovanja in razrešitve direktoric in direktorjev knjižnic. Tudi to vprašanje se je doslej v Sloveniji različno reševalo. V zakonu postavljamo hrbtenico splošnih knjižnic z osrednjimi območnimi knjižnicami, opredelimo splošne knjižnice na narodnostno mešanih in obmejnih območjih, izpostavimo šolske, visokošolske in univerzitetne ter specialne knjižnice, posebno pozornost namenimo nacionalni knjižnici in jo ustanovimo, kakor tudi knjižnični informacijski servis. Veliko pozornost namenja zakon knjižnični javni službi in javnemu financiranju ter nadzoru. Zakonpa je tudi razvojno naravnan in ni zgolj posnetek obstoječega stanja. To utemeljujem z navedbo vseh tistih členov, ki opredeljujejo sprejem izvršilnih predpisov in strokovnih navodil, ki morajo biti sprejeta v roku 6
Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Nova Slovenija bo vsekakor ta odlok o razpisu predhodnega zakonodajnega referenduma podprla. Smatramo, da je samo na takšen način pač bilo možno v Republiki Sloveniji oziroma da bo možno samo na takšen način uzakoniti resnično pošteno ureditev tega področja. Kajti to, kar je sprejel ta parlament, je z vidika tistih, ki so vlagali veliko svojih sredstev za razvoj telefonije, nepošteno in nepravično. Seveda pa je škoda, da se nam v tej državi dogaja to, da se dejansko morajo ljudje mimo parlamenta, mimo državnega zbora za svojo pravico in pa za poštene rešitve zavzemati na takšen način, kot je to že drugič v tem letu in, kot izgleda, bomo v letu 2003 imeli leto referendumov. To bo seveda to državo veliko stalo in krivdo za to je pripisati slovenski vladi in pa veliki koaliciji, ki mimo volje državljanov v tem parlamentu sprejema takšne in pa podobne zakone. Sedaj se seveda zahteva 100% povračilo, čeprav je združenje bilo pripravljeno pristati na 80% vračila, vendar minister Gantar takrat na to ni pristal. Prav zanimivo bo danes slišati oziroma ga sprašujem, kako sedaj ocenjuje to situacijo, v kateri sta se znašla vlada in pa ta parlament, ko bodo, sem prepričan, 19. januarja naslednje leto volivke in volivci zagotovo to na referendumu potrdili. Ni namreč pošteno, da bi tisti, ki so ta sistem zgradili, ki so v ta sistem vlagali, ob privatizaciji Telekoma tega ne dobili vrnjenega. Še manj je poštena tista obrazložitev, ki jo je takrat minister Gantar podal v tem parlamentu, češ da so se ta sredstva že amortizirala in da zaradi tega ne morejo dobiti vrnjenih več kot 20 do 40%. Jasno je namreč, da so ljudje vseskozi v ceni impulza plačevali tudi amortizacijo in da Telekom nikoli ne bi bil toliko vreden, če državljanke in državljani ne bi v ta sistem vlagali. Tudi nam v poslanski skupini pa se zdi sporna ugotovitev zakonodajno-pravne službe, ki napotuje na to, češ da bo s tem obremenjen državni proračun. Torej, zdel
Predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovani vsi prisotni! Vloženi amandma <PARTY> in izid glasovanja na Odboru za infrastrukturo, okolje in prostor je bil v nasprotju z usmeritvami iz Nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Republike Slovenije, ki je postavil usmeritve za razvoj energetike do leta 2040. Še več, obrazložitev, ki jo je podal predlagatelj amandmaja, je zavajajoča in neresnična in vam bom, spoštovani kolegi, vsem povedal. Pogovarjal sem se s strokovnjaki in so mi pomagali pripraviti to stališče oziroma obrazložitev amandmaja. Predlog resolucije o Dolgoročni podnebni strategiji Republike Slovenije do leta 2050, potrjen na Vladi Republike Slovenije dne 21. 4., v celoti sledi usmeritvam celovitega Nacionalnega energetskega in podnebnega načrta Republike Slovenije, ki je postavil usmeritve za razvoj energetike do leta 2040. Dejansko sta tako Nacionalni energetski in podnebni načrt Republike Slovenije kot tudi resolucija o Dolgoročni podnebni strategiji Slovenije do leta 2050 izdelana na podlagi istih strokovnih podlag, točnih energetskih bilanc, ki jih je pripravil Center za energetsko učinkovitost v sodelovanju s partnerji. Gre torej za enako izhodišče z enakimi usmeritvami za energetski razvoj. Ne drži torej navedba predlagatelja amandmaja <PARTY>, da se Predlog resolucije o Dolgoročni podnebni strategiji Slovenije do leta 2050 usmerja v izključno jedrski scenarij, saj le-ta vsebuje enake usmeritve, kot jih ima Nacionalni energetski in podnebni načrt Republike Slovenije. Omenjena resolucija vsebuje oba scenarija tako kot Nacionalni energetski in podnebni načrt in ta scenarija temeljita na istih strokovnih podlagah, ki so bile pripravljene do leta 2050. Resolucija tudi pri odločanju korakov za izvedbo plinskega oziroma jedrskega scenarija pri izvedbi sledi Nacionalnemu energetskemu in podnebnemu načrtu, ki je določil, da je potrebno do leta 2027 sprejeti odločitev o izgradnji nove jedrske elektrarne. Izbris navedene alineje pomeni izključitev jedrskeg
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Gospod minister, sodelavci, kolegice, kolegi. Ponovno odločamo o zakonu o varnosti cestnega prometa EPA 1131 /3. V Slovenski ljudski stranki ocenjujemo, da je stanje na naših cestah alarmantno. Podatki kažejo, da se je že tako zaskrbljajoče stanje v prometni varnosti v Sloveniji v prvih mesecih tega leta še poslabšalo. To pa nam je na začetku obravnave te točke potrdil tudi minister za notranje zadeve. Naše gledanje na zakon. Ustanovitev javne agencije za varnost cestnega prometa, ki naj bi prevzela učinkovitejše opravljanje preventivne dejavnosti ter tudi koordinirano delovanje številnih subjektov, je sicer navidezno pozitivna poteza, vendar pa se je potrebno zavedati, kako pomembno je financiranje delovanja omenjene agencije. Če bodo finančna sredstva te agencije odvisna od tistih, nad katerimi naj bi agencija izvajala nadzor, je utopija pričakovati, da bo lahko delovala neodvisno. Svoj namen pa bi taka agencija lahko dosegla le v primeru neodvisnega delovanja. Sprašujemo se še, ali ni ustanovitev nove agencije, v tem primeru javne agencije za varnost cestnega prometa, prepogosto znak, da se v Sloveniji nečesa ne znamo lotiti na efektiven način in posledično ustanavljamo nove in nove organe in institucije, katerih učinkovitost zelo redko upravičuje njihov obstoj. Predlagatelj se je odločil za zaostritev kaznovalne politike, mi pa smo v resnih dvomih, da bodo tovrstni ukrepi dejansko prinesli zaželene rezultate. Ocenjujemo, da zagrožene drakonske kazni niso vzgojne. Višje zagrožene kazni vidimo kot poskus spremeniti način obnašanja udeležencev v cestnem prometu na dvomljiv, represiven način. Težko paje oceniti, ali je tak poskus dejansko lahko uspešen, ali lahko prinese pozitivne učinke in kakšna je verjetnost, da bodo le-ti tudi dolgotrajni. Sodimo, da je preventivno izobraževanje in osveščanje ter težnja k večji kulturi vožnje tisto področje, ki bimu bilo treba posvetiti več pozornosti. To pa spada v družino, vrtec, malo šolo, os
Hvala lepa, predsedujoča, za besedo. Danes se tudi bolj ali manj cel dan srečujemo z obkladanjem; ene leve, desne koalicije, opozicije in tako naprej, ampak dajmo poslušati nekaj narediti! Si priznati, da obstaja več resnic, da ni samo ena resnica. Kot demokrati bi morali vedeti, da nima nihče v lasti vse resnice, ampak si jo delimo, in ker je ta resnica dejansko porazdeljena, do nje lahko vodi le dialog, je še rekel Albert Camus, eden največjih mislecev prejšnjega stoletja. Torej zavedajmo se, da resnica ni dejstvo, resnica je tisto, kar mislimo o dejstvih. Poglejte si v slovar, tudi piše, kar naj bi bilo v skladu z dejstvi in eden največjih mislecev in umov vseh časov Albert Einstein je rekel: »Kolikor opazovalcev, toliko resnic.« Samo jaz v nekaj ne verjamem, oprostite mi, kar se danes pogovarjamo, da ima lahko samo ena skupina ljudi prav, druga pa ne. Ena skupina ima prav, vse ve, vse zna, druga, opozicijska pa ne, ali pa obratno. To se nam že dogaja vrsto let in to je slabo. Namesto da bi tu notri vzpostavili dialog in poiskali dobre rešitve, na stotine amandmajev, kot smo videli, je bilo že dano – nobeden ni bil upoštevan. In to je res. Nas pozivate k sodelovanju, pa nočete, da sodelujemo. Tudi očitate nam včasih, da rečem pozicija, da nismo sprejeli sporazumov, ki nam jih je ponudil gospod Janša pri sprejemanju zakonov in drugih aktov v tem obdobju 2020 do 2022. Ampak tam je tudi zapisano to. Zakaj? Ko smo mi pogledali ta sporazum, je pa to ja nemogoče. Da se obvezujemo, da v času od sprejema zakona do konca usklajevalnega sestanka teh skupin, besedila in rešitev o zakonu ne bodo komentirali. Niti kakorkoli razširjali izven poslanske skupine. Torej mi bi se lahko samo pogovarjali, nas pet poslancev iz <PARTY>, o tem, kar se predlaga, ne bi smeli imeti niti strokovne pomoči niti drugega. Par takih zadev je noter, ko je bilo za nas nesprejemljivo. Ampak normalno je, da se različne ideje srečajo tu, v našem parlamentu, da povemo, so različne izkušnje, različni p
Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod predsednik! Ekonomija prekomernega trošenja in posledično ekonomija zadolževanja dokazano ne deluje. Ta trenutek se lahko prepričamo na primeru grške tragedije. Prav zaradi tega potrebujemo fiskalno pravilo. Zaradi tega bom jaz tudi danes podprl izvedbeni zakon o fiskalnem pravilu. Gre torej za lastne zaveze, za lastno samoomejitev, da bomo porabili le toliko, kot bomo ustvarili. Gre za ekonomijo slehernega gospodinjstva, ki jo vsi izmed nas zelo dobro poznamo. Spoštovani kolegice in kolegi! Poudarjam, če omejitev pri trošenju ni, če logika fiskalnega pravila odpove, sledi izguba ekonomske suverenosti, sledi bankrot. Zaradi tega bodimo odgovorni ne samo do nas, ampak do naših poslednjih rodov, ki bodo te naše zapitke plačevali. V preteklosti Republika Slovenija ni bila odgovorna in je prekomerno trošila. Zaradi prekomernega trošenja danes zgolj za obresti plačujemo milijardo sto milijonov evrov. To je nekaj manj kot na celotni letni ravni namenimo za pokojnine. Spoštovani gospe in gospodje! Ker si ne želim, da bodo moji otroci odplačevali našo prekomerno trošenje, bom izvedbeni zakon podprli. Najlepša hvala.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Mislim, da je treba opraviti razpravo o odgovoru ministrice za finance; in to ne glede na to, da kot vse kaže, bo tudi referendum o tem vprašanju. Zakaj? Ker enostavno ni jasna finančna konstrukcija; še več, zelo težko jo je tudi opredeliti, tudi ministrica jo verjetno težko opredeli, ker ni jasna tehnična konstrukcija tega projekta. Mi gradimo drugi tir, pa ne vemo ali pa ta vlada ne ve čisto dobro, ali je to enotirna železnica ali dvotirna železnica. Še več; v bistvu je predsednik Vlade naročil pristojnemu ministru, da spremeni projekt v dvotir. In zdaj ne vemo, ali bo ta cena, ki velja za enotirno železnico, veljala tudi za dvotirno. Jaz mislim, da ne. Tudi ministrica za finance tega ne ve. In zaradi tega, še enkrat, ne glede na referendum jaz mislim, da je ta železnica potrebna, da jo je treba zgraditi, da jo je treba zmodernizirati, vendar ne za vsako ceno. Ne za ceno,ki je sedaj predvidena, ne za ceno, ko bi celoten projekt že stal po tistem, kar sam zakon določa, skoraj 2 milijardi; ampak za neko sprejemljivo ceno. In da bo tudi tehnična izvedba taka, da bo enostavno prilagojena tovoru, ki bo potoval po tej železnici od Kopra do Divače ter potem naprej po celi Sloveniji in v sosednje države. Zaradi tega mislim, da bi morali narediti ta napor, tudi ne glede na izid referenduma, ne glede na to, kaj se bo dejansko dogajalo, da enostavno dobimo nek optimalen projekt. Kajti ta projekt, ki je zdaj predviden, ni optimalen, je razsipen, tak kakor je, in ni dokončen. Niti ne vemo – enotirni drugi tir, dvotirni drugi tir; ali bo zraven še kolesarska steza preko Črnega Kala. Nimam nič proti njej, samo tudi to je treba dati v javne finance in pogledati, kakšne bodo posledice za celotno državo, za državljane in državljanke. In zato predlagam, da se o tem opravi razprava. Hvala lepa.
Hvala lepa. No, saj kolega Kordiš včasih pove kaj pametnega, ampak danes je pa popolnoma zgrešil namen tega zakona. Ravno namen tega zakona je, da se prepreči korupcija in vse tisto, kar je gospod Kordiš omenjal. V Slovenski nacionalni stranki smo začeli z obravnavo te teme in s poskusom, da bi se kaj spremenilo, že leta 1997, in šele zdaj pod to Vlado se je lahko nekaj storilo. Zato smo tudi sodelovali pri tem zakonu. Mislim, da je zakon dober. Zakon bo preprečil večino takih, bi rekel, stranpoti, pa vendar bo treba gledati pod prste. Seveda bo treba gledati pod prste in bomo gledali pod prste, brez skrbi. Bomo pa zakon z največjim veseljem podprli.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! V opoziciji smo predlagali amandma, s katerim se v resnici odvzema že odvzeta in obljubljena sredstva, nujno potrebna za delovanje Vrhovnega sodišča. Dejstvo je, na kar opozarjamo že zadnjih nekaj tednov, da je ta vlada, kljub temu da je bil denar obljubljen, da so bili že finančni načrti podani, Sodnemu svetu, Vrhovnemu sodišču, Ustavnemu sodišču, tudi Državnemu svetu, Državnemu zboru enostransko, brez kakršnegakoli dialoga odvzela nujno potrebna sredstva za delovanje. Če se konkretneje dotaknemo Vrhovnega sodišča. Dejstvo je, da zaradi te covid epidemije, da zaradi delovanja tudi te vlade v preteklem letu, da se je pač pripad zadev na sodiščih izjemno povečal. Dejstvo je, da smo bili opozorjeni, da ravno zaradi tega povečanja se seveda sedaj sodni postopki, tudi vključno s tem, da so bili v določenem trenutku zaustavljeni zaradi pač lockdowna, da so se seveda ti sodni postopki sedaj izjemno podaljšali. Naša država ima zelo slabo izkušnjo z dolgotrajnimi sodnimi postopki in zato smo tudi plačali že visoko ceno. In dejstvo je, da je potrebno narediti prav vse, da se to prepreči in da se takoj reagira. Zato je Vrhovno sodišče želelo zaposliti 90 dodatnih strokovnih sodelavcev, ki bi učinkovito lahko zagotovili, da bodo ti postopki normalno potekali, da bodo normalno delovali naprej. Kljub temu da so bili predvideni v finančnem načrtu, jim je Vlada enostransko ta sredstva ukinila, mi jih sedaj s predlaganim amandmajem vračamo. Res apeliram na koalicijo, da ta amandma podpre, ker je zagotavljanje neodvisnega sodstva v danem trenutku še bolj pomembno kot kadarkoli prej, zagotavljanje hitrih sodnih postopkov prav tako. Mislimo, da je amandma legitimen in nujno potreben predvsem za učinkovito delovanje zagotavljanja načela delitve oblasti, ker se bojimo, da so bila ta sredstva odvzeta samo iz enega razloga, in to je, da sodstvo ni sodilo pogodu vladajočih in temu ne sme biti tako. Hvala lepa. Podo
Spoštovani poslanke in poslanci! Predsednika Vlade ni, nekaj ministrov je še tukaj. Že od začetka delovanja te koalicije se presenečenja kar vrstijo. Vtis, ki ga imamo, je, da je kadrovski bazen popolnoma prazen, saj ministrsko ekipo sestavljajo ljudje, ki se v preteklosti niso izkazali z dobrim delom, praktično tedensko izbruhne kakšna nova afera ali pa se pojavijo popolnoma neznani ljudje, ki jim je ministrski položaj sploh prvi stik s politiko in nikoli doslej niso delali v politiki. Kako bodo potem prvi dan prijeli za delo, če pa se ga morajo najprej naučiti; in to učenje lahko traja mesece, leto ali dve. Zagotovo je taka situacija tudi rezultat negativne selekcije, ko se sposobne ljudi odstrani in onemogoča, forsira pa povprečne posameznike, ki nimajo ambicij, strategije; in ne vedo, kaj je treba narediti, in bolj vedrijo in oblačijo, kot pa da bi pripravljali resne in potrebne ukrepe ter organizirali delo, kot bi bilo to nujno. Nekateri vsaj ne delajo škode; mnogi pa – na primer ministrica Kolar Celarc ali Anja Kopač Mrak iz prejšnje vlade – pa veliko; in posledice napačnih odločitev saniramo še danes. Rezultat takega kadrovanja je, da menjamo že tretjega ministra te vlade, napovedi pa so, da jih je na tnalu še nekaj, kar je slabo za delovanje države in našo prihodnost. Eden je ravno odstopil, a je tu, kot kaže, vzrok bolezen. Po odstopih ministrov se pojavi problem z iskanjem kadrov, predsednik Vlade Marjan Šarec in predsedniki strank koalicije komaj najdejo posameznike, ki bi zasedli ministrska mesta; še več, kandidati se kar sami javijo. Lahko bi rekli – saj ni res, pa je. In potem dejansko postanejo kandidati za ministre. Edini pogoj za to je, da se do imenovanja še včlanijo v stranko, ki jih bo predlagala. Od resne stranke z dolgoletno tradicijo, kot so <PARTY>, bi pričakovali, da ima znotraj svojih vrst dovolj primerih in sposobnih ljudi, ki jih lahko predlagajo na tako pomembna in odgovorna mesta, od katerih je odvisna prihodnost državljank in državljan
Hvala za besedo, podpredsednik, lep pozdrav vsem! Matični odbor je po obravnavi novele Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih sprejel sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Tak sklep smo podprli tudi v Poslanski skupini Stranke modernega centra. Razlogov za takšno odločitev je več. Novela vsebuje dve temeljni rešitvi. Prva daje možnost starim staršem, da posvojijo vnuka, ki nima živih staršev. Z drugo rešitvijo pa se staršem daje možnost, da z notarskim zapisom oziroma veljavno oporoko izrazijo svojo voljo glede posvojitve, izvrševanja roditeljske pravice ali skrbništva svojih otrok v primeru njihove smrti. Nedvomno si želimo takšnih ukrepov, ki zasledujejo največjo korist otroka. Z dvema parcialnima rešitvama oziroma spremembo samo dveh členov krovnega zakona, kot je predlagano v obravnavani noveli, pa tega ni mogoče zagotoviti. Največ kritik v javnosti je bila deležna rešitev, ki bi starim staršem omogočala posvojitev vnuka. Tudi z razpravo na matičnem odboru smo imeli priložnost pretehtati prednosti in slabosti takšne ureditve, vendar predlagane rešitve, ki ni dodelana, ni bilo mogoče podpreti. Institut sorodstvene posvojitve je kompleksen in ga je zato treba urejati celovito, tehten premislek pa je treba opraviti predvsem pri vprašanju, če in v kolikšnem obsegu se spremenijo sorodstvena razmerja in iz tega izhajajoče pravice in obveznosti med otrokom in nekdanjimi sorodniki. Tega pa se ne da ustrezno urediti s spremembo samo enega člena. Ostalih potrebnih določb pa naknadno ni bilo mogoče vnesti niti z amandmaji, saj se z novelo ne odpirajo vsi členi, ki bi jih bilo v tem primeru treba spremeniti, dopolniti ali pa na novo dodati, na kar je opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba. Posvojitve sorodnikov so v drugih državah različno urejene oziroma dopustne. V državah, v katerih so dopustne, pa so možni posvojitelji sorodniki do določenega kolena v ravni ali stranski vrsti in ne zgolj stari starši. Kot je razvidno iz primerjalnega pregleda ur