EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala, predsednik. Lep pozdrav, kolegice, kolegi! Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju s to novelo in temi rešitvami ne bo več zgolj grobarski zakon, kakršnega smo bili navajeni do zdaj. Nasprotno, to bo postal zakon, ki bo omogočil preživetje pomembnih podjetij v Republiki Sloveniji in s tem ohranitev številnih delovnih mest, ohranitev dobaviteljev, ki so povezani s temi podjetji, ohranitev procesov, znanja in tako dalje v teh podjetjih. Prinaša in ureja pomembno zadevo in o tem bi v tem trenutku govoril, to je faza prej, to je faza sistemske razdolžitve oziroma faza preventivnega finančnega prestrukturiranja. Kaj pravzaprav prinaša ta sistemska razdolžitev? Rešitev zasleduje v celoti javni interes, kar se kaže v ohranitvi delovnih mest in mogoče je ravno od te novele zakona odvisno, ali bomo jutri še imeli službe, še imeli delovna mesta ali ne. Podjetja morajo znižati svojo zadolženost, ki je ena najvišjih v Evropi, da bodo lahko zadihala, investirala, zaposlovala. Takšno finančno prestrukturiranje je mogoče le, če je izvedeno, še preden podjetje postane dejansko insolventno. Torej takrat, ko za to nastane resna nevarnost in je v roku enega leta ta nevarnost tudi grozeča. Finančno prestrukturiranje učinkuje samo na finančne upnike, ne na dobavitelje, ne na delavce, ki se jim v tem konkretnem primeru nič ne zgodi. Seveda pa po svoji volji, v sporazum lahko vstopajo dobavitelji, seveda na povabilo finančnih upnikov. V vsakem insolventnem postopku, tudi pri finančnem prestrukturiranju, lastniki izgubljajo prvi in izgubijo vse, če kateri koli upnik ne prejme celotnega plačila. Postopek se začne na zahtevo dolžnika s soglasjem upnikov s 30 odstotki vsote vseh finančnih terjatev, izglasovani postopek pa je s 75 odstotki in učinkuje le na upnike s finančnimi terjatvami. Takšen sporazum, o sporazumu govorimo, potrdi sodišče. Naslednje. Zaostruje odgovornost lastnikov, nadzornih svetov in uprav v primeru, da že v tej fazi, t
Predsedujoči, hvala za besedo. Pozdrav vsem prisotnim! Predsednica Vlade je dne 14. marca letos predsedniku Državnega zbora posredovala Listo kandidatov in kandidatk za ministre in ministrici Vlade. Za kandidata za ministra za finance je predlagala dr. Uroša Čuferja. Dr. Uroš Čufer se je skladno s 112. členom Ustave Republike Slovenije ter prvim in drugim odstavkom 230. člena Poslovnika Državnega zbora 19. marca letos predstavil Odboru za finance in monetarno politiko in odgovarjal na zastavljena vprašanja članic in članov odbora. Predlagani kandidat za ministra je v uvodni predstavitvi predstavil dve prioriteti pri svojem delu, in sicer zagon gospodarstva ter konsolidacijo javnih financ. Povedal je, da je ključnega pomena identificirati glavna neravnovesja v slovenskem gospodarstvu. Predstavil je svoje videnje štirih sektorjev v gospodarstvu, in sicer prebivalstvo, podjetja, bančni sektor ter javni sektor. Povedal je, da sektor prebivalca kot tak ni problematičen, saj prebivalci Slovenije niso prekomerno zadolženi, tako kot v nekaterih državah članicah Evropske unije. Glede sektorja podjetij je povedal, da so slovenska podjetja zelo zadolžena, celo v samem vrhu držav članic Evropske unije. Problem je, da tudi podjetja, ki trenutno niso prezadolžena in lahko odplačujejo svoje kredite, nimajo na razpolago kreditov oziroma dodatnih sredstev, ki bi jih lahko namenila za investicije in razvoj. Prisiljena so tudi zmanjševati stroške, kar še dodatno negativno vpliva na nižja vlaganja v razvoj. Glede bančnega sistema je dejal, da v Sloveniji banke same po sebi niso prezadolžene, imajo pa slabe terjatve, ki jim onemogočajo ponudbo kapitala, kar predstavlja velik pomen za ponudbo kreditov podjetjem. Problem bančnega sektorja moramo reševati skupaj s problemom prezadolženosti podjetij. Glede javnega sektorja je povedal, da le-ta ni prezadolžen, ima pa zelo slab trend poslabševanja, ki ni vzdržen. Članice in člani odbora so v razpravi kandidatu za ministra dr. Urošu Čuferju po
Hvala, spoštovani predsednik Državnega zbora. Predsednik Vlade, cenjeni ministrski zbor, kolegice in kolegi! V naši družbi so se uveljavile prevelike socialne razlike in neenakosti, ki vodijo družbeni razvoj v napačno smer. Kriza ta razmerja še poglablja. Neoliberalni in nekonservativni gospodarski modeli za svoj obstoj potrebujejo razlike v potencialih, iz katerih črpajo moč in kratkoročne koristi, zato je logična njihova težnja po ustvarjanju večjih razlik med ljudmi. Sociali demokrati take razvojne logike ne moremo sprejeti. Verjamemo, da tako menijo tudi naši koalicijski partnerji. Prepričani smo, da je gospodarski razvoj povezan predvsem z ljudmi in z njihovo aktivno participacijo. Uspešna gospodarstva so po našem tista, ki so sposobna vključiti v svoje procese čim več ljudi, njihovih ustvarjalnih potencialov in znanj. Srednji razred je gonilna sila razvoja, zato ga je nujno treba krepiti. V Sloveniji pa smo storili ravno nasprotno. Leta 2007 uvedena davčna reforma je zmanjšala javnofinančne prilive za 900 milijonov evrov letno. Po oceni nekaterih ekonomistov je najbolj obremenila prav srednji razred. Ta je bil na udaru tudi po spremembi socialne zakonodaje in po sprejetju ZUJF. Prepad med bogatimi in revnimi se poglablja. Slovenija je na poti gospodarskega okrevanja. Seveda so zahteve in pričakovanja večja od realnih možnosti, pa vendar <PARTY> menimo, da je prišlo obdobje ko morajo rezultati gospodarskega okrevanja vplivati tudi na blaginjo ljudi. Potrebujemo nov družbeni dogovor, ki mora temeljiti na obljubi, da bomo jutri vsi skupaj živeli bolje, da bo ta domovina varna, pravična, solidarna, močna, povezana, prodorna, ustvarjalna. Vzpostaviti moramo mehanizme, ki bodo zagotavljali investiranje dobička tudi v kakovost življenja državljank in državljanov. <PARTY> menimo, da je v zasledovanju tega cilja potrebna tudi sprememba dohodninske lestvice, saj obstoječi način ni pravičen. Potreben je nov dohodninski razred, ki bo razbremenil srednji sloj. Učinek bo dv
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik! Drage kolegice in kolegi! Zakon o uravnoteženju javnih financ je bil sprejet predvsem z namenom zmanjševanja proračunskih izdatkov in stabilizacije javnih financ, pri čemer je bila posebna pozornost namenjena skrbi, da so z ukrepi čim manj prizadeti tisti, ki imajo nizke prihodke. Načelo solidarnosti je bilo eno temeljnih načel, ki je biloupoštevano pri pripravi zakona. Tako so bila sredstva pravično in sorazmerno zmanjšana vsem družbenim skupinam, spomnimo se javnih uslužbencev, upokojencev, družin, mladih, invalidov, vojnih veteranov in še mnogo drugih. Znižanje pa je bilo pravično in sorazmerno porazdeljeno tudi znotraj te skupine, ki jo danes omenjamo in znotraj vseh družbenih skupin. Upokojenci, ki so pridobili pokojnino z vplačanimi prispevki iz naslova dela, so veliko breme prevzeli že z ukrepom zamrznitve pokojnin in prilagoditve izplačila letnega dodatka. Za upokojence, ki pa so deležni dodatnih pravic, ki nimajo pravice in podlage v plačanih prispevkih v slovenski pokojninski sistem in zato prejemajo pokojnine, ki to niso in ki delno ali v celoti predstavljajo obveznost državnega proračuna, pa je Zujf določil tako imenovano negativno uskladitev. To pomeni, da zakon ni posegel v pravico samo, ampak je omejil samo višino sredstev, ki jih državni proračun zagotavlja za financiranje tega posebnega dela posebnih ugodnosti. Pravice še vedno obstajajo, pogoji za njihovo pridobitev se niso spremenili in vsi ti zakoni, posebni zakoni, v katerih so urejene te pravice, še danes in v nespremenjeni obliki veljajo. Tudi na tem področju pa so bili ukrepi premišljeni in niso posegali v izplačila, ki so manjša od 622 evrov. Že večkrat smo slišali, pa ponovimo še enkrat, ker se velikokrat to pozablja. Iz proračuna se letno izplača približno 1 milijarda evrov za pokojnine iz dela, dodatni denar iz proračuna in 440 milijonov za tiste pokojnine oziroma prejemke, ki imajo naravo posebnih pravic. Glede na to, da je iz naslova neuskladitve po
Hvala za besedo gospod podpredsednik. Ko poslušam to razpravo, ugotavljam, da pravzaprav vsi, ki smo iz celinskega dela Slovenije ali pa celo iz vzhodnega dela Slovenije, hočemo učiti Primorce kako morajo imenovati svojo univerzo. Mislim, da so Primorci v polpretekli zgodovini pokazali svoj ponos in da se tega ponosa tudi držijo in tudi danes so vsi trije koprski poslanci razpravljali in jaz jim verjamem in mislim, da je vsa ta razprava nepotrebna, ker, kot sem rekel prej, znajo paziti svoj ponos in mislim, da ga bodo tudi ohranili. Hvala.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki vlade, spoštovane kolegice in kolegi. Jaz moram reči, ko sem pregledala ta nacionalni program varnosti cestnega prometa v Republiki Sloveniji, sem bila pravzaprav precej zadovoljna. Zato ker je interdisciplinarno pisan, ker zajema nekatere ukrepe in opozorila, ki jih v naši državi pogosto preslišimo zavestno ali podzavestno. Drži, da je svet za preventivo in vzgojo v cestnem prometu pod vodstvom gospoda Žlendra naredil ogromno, zlasti na področju vzgoje v vrtcih in v osnovnih šolah. Drži, da smo tudi starši odgovorni za vzgojo svojih otrok in tudi za to, kako sami ravnamo kot udeleženci v cestnem prometu. Drži tudi, da je kaznovalna politika precej stroga, hkrati pa menim, da bi vendarle veljalo opozoriti še na eno stvar. Policija relativno dobro opravlja svoje delo, pa vendar jaz osebno ne vidim vloge policije samo v tistem smislu, da mora natančno opazovati in kontrolirati, koliko določen voznik vozi in ali določeno hitrost prekorači za km ali 5, in v bistvu izvajati zgolj kaznovalno politiko. Menim, da bi tudi v tem nacionalnem programu veljalo dati še dodaten poudarek preventivi in preventivni vlogi slovenske policije, da bi opozarjala, da bi že s samo navzočnostjo na cestah voznike opozarjala, da v tej državi veljajo določena pravila, ki jih je treba spoštovati, in da ne bi vselej samo in izrecno kaznovala in lovila tiste, ki kršijo predpise. Veste, star slovenski pregovor pravi, da lepa beseda lepo mesto najde. Pogosto je to, če te policaj, policist opozori, ti svetuje, mnogo več zaleže, zlasti pri nekoliko starejših udeležencih, kot neusmiljeno kaznovanje. Hkrati bi rekla, da je program: največ 210 mrtvih na slovenskih cestah do leta 2005, smelo zastavljen. Pa vendarle me kar malce zaboli, ko slišim, da je projekt 210 mrtvih na slovenskih cestah. Jaz bi morda tole nekoliko prevedla, ker ko prebiraš nacionalni program seveda iz njega veje popolnoma drugačna ambicija kot to, da bo ugasnilo 210
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovane in spoštovani! 10. decembra bo minilo 70 let od razglasitve Splošne deklaracije človekovih pravic, s katero je bilo v Združenih narodih vsem ljudem priznano prirojeno človeško dostojanstvo ter iz njega izpeljane temeljne in neodtujljive pravice. Splošna deklaracija ni nastala proti volji držav, ampak prav iz njihove suverene volje, da bi skozi koncept človekovih pravic razvijali prijateljske odnose med državami in narodi ter gradili svobodnejši svet družbenega napredka ter boljših življenjskih pogojev za vse ljudi. Prav 10. decembra se bo v Marakešu začela tudi konferenca, na kateri bo obravnavano besedilo dogovora držav o naslavljanju vprašanja migracij na varen, nadzorovan ter urejen način. Sovpadanje obeh dogodkov ni golo naključje, saj je sprejetje splošne deklaracije v veliki meri odgovor prav na milijone beguncev, razseljenih oseb ter oseb brez državljanstva po koncu druge svetovne vojne. Kljub temu pa bi bilo zmotno mišljenje, da so množične migracije izključno stvar in problem tistega časa. Migracije so v resnici bile v središču dogodkov, ki so preoblikovali svet 20. stoletja. Njegovo prvo desetletje so v prvi vrsti zaznamovale čezoceanske migracije brez primere, medtem ko je zadnje desetletje prejšnjega stoletja bilo v znamenju migracij iz držav vhodnega bloka na zahod ter iz držav v razvoju v razvite države. Da so migracije stalne spremljevalke človeštva, dokazuje dejstvo, da se njihovo število v 21. stoletju ne zmanjšuje, temveč je ta trenutek samo prisilno razseljenih rekordnih 68 in pol milijona ljudi. Razsežnost pojava migracij je za Slovenijo postala bolj otipljiva konec leta 2015, ko smo bili soočeni z množičnimi prihodi beguncev in migrantov. Čeprav jih je večina želela Slovenijo le prečkati na poti v ciljne države severno ter zahodno od nas, se je prav v tej situaciji najbolj očitno pokazala nujnost evropskega ter širšega mednarodnega sodelovanja pri naslavljanju migracijskih izzivov. Pri spoznanju,
Hvala za besedo. Gospod podpredsednik, spoštovani predsednik ministrstva za gospodarstvo, kolegice in kolegi. Odbor za gospodarstvo je kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona in ga podprl. Odbor je upošteval mnenje zakonodajno-pravne službe in sprejel amandmaje na podlagi tega mnenja. Amandmaji so vključeni v dopolnjeni predlog zakona, ki ga imate v poročilu odbora. Novela zakona po mnenju odbora za gospodarstvo pomeni napredek v spodbujanju razvoja podjetništva. Podrobno poročilo odbora za gospodarstvo imate v gradivu in predlagam, da v imenu odbora, da predlog sprejmete oziroma sprejmemo. Vlada natančneje ministrstvo za gospodarstvo je pripravilo in vlada sprejela širši program ukrepov za spodbujanje podjetništva. Odbor bo ta program obravnaval na eni prvih naslednjih sej. Program bo podlaga za nadaljnje dograjevanje zakonodaje in za vodenje politike vlade na področju spodbujanja podjetništva. Hvala. Hvala za besedo. Predlog zakona bo poslanska skupina Socialnih demokratov podprla. Naj povem, da je bil predlog zakona predmet usklajevanja v okviru partnerstva za razvoj. Pri tem smo iz poslanske skupine v procesu usklajevanja izrazili mnenje, da je predlog, kot je predlagan, za oblikovanje sklada tveganega kapitala in za druge instrumente, kot so finančni zakup, leasing in drugo izvedbeno financiranje, koristen. Ob tem smo pa predlagatelja opozorili in dali tudi vrsto konkretnih predlogov. Opozorili smo namreč, da predlagani ukrepi niso zadostni za celovito in učinkovito podporo razvoju podjetništva. Predlagatelj je pripombe in predloge v načelu sprejel in zagotovil, da bo vlada pripravila celovit program spodbujanja podjetništva in na tej podlagi tudi pripravila in predložila novi predlog zakona. Program ukrepov je pripravljen in pričakujemo, da ga bo odbor za gospodarstvo kmalu obravnaval na eni prvih naslednjih sej. Seveda pa potem pričakujemo, da bo vlada na podlagi tega programa pripravila novi zakon o celovitem sistemu spodbujanja podjetništva.
Hvala lepa. Pred nekaj meseci sem v tem državnem zboru rekel – človekove pravice ne morejo čakati na rast, na 2,5-odstotno rast bruto domačega proizvoda. Svet Evrope je pred 14 dnevi sprejel resolucijo, ki se glasi nekako tako: proračunski rezi ne smejo biti slepi za človekove pravice in diskriminacijo ali neenakost ter opozoril države, da ne smejo bremena krize prenašati na najranljivejše skupine; in to tiste krize, ki je le-ti niso zakuhali. Ampak zdaj smo tam. 2,5-odstotna gospodarska rast je, vlada se ne drži niti tega, kar je obljubila upokojencem. Enako so bile vezane socialne pomoči in vse ostalo na 2,5-odstotno rast. Do sem smo prišli in ostanemo spet pri skopuštvu, ki bi bolj natančneje imenoval besedo "austerity"; varčevanje jaz razumem kaj drugega kot le-to. Tudi nekajkrat je bilo rečeno, da lahko porabimo le tisto, kar ustvarimo. Fino, ja – to je res. Ampak povejte to tistim, ki so 70 milijard v zadnjih 20 letih iz Slovenije odnesli v davčne oaze, da naj tisti vrnejo ta denar, ne pa ravno ljudje, ki dobivajo 270 evrov na mesec po izračunih, se pravi dve tretjini tistega, kar je bil izračun najnižjih življenjskih stroškov leta 2009 in ostalo. Neprestano se govori, kako pazite vi, ki imate že blazno velike dohodke, ki dobivate 200 ali 300 evrov, zdaj ste pa tako požrešni, ker bi radi še 5 evrov zraven dobili. Grozljivo je to poslušati neprestano. Dajte malo razmisliti, kaj to pomeni – lahko porabimo samo tisto, kar ustvarimo. In to kar naprej razlagati ljudem, ki so brez službe, ki so v službi, pa plače ne dobivajo pol leta ali pa še več, ki otrok ne morejo šolati in tako naprej. Majčkeno je to že neokusno metati naprej. Ali pa, krasno, če bomo to naredili, da bomo še malo stisnili tiste, ki nimajo, bomo finančnim trgom pokazali, kako smo dobri. Oprostite, dajmo enkrat pokazati ljudem, da ta oblast tudi zna kaj narediti. Ne samo kazati finančnim trgom in reči, da je 3 % tista meja, pa zdravo; čeprav Francija reče – ne bomo, požvižga se; mi bomo pa to nared
Hvala za besedo. Če gledam malo energetiko pa če si neko torto predstavljamo, tretjino energije lahko proizvedemo iz jedrske, tretjino iz termoenergije in eno tretjino iz hidroelektrarne. Tako idealen koncept, kot smo ga imeli in ga trenutno še imamo v Sloveniji, imajo redke države. Zmeraj nek izpad enega dela lahko nadomesti drugi del. Vemo, da je zakonodaja razogljična, in to so trendi. Tudi Slovenija se temu ne more izogniti, ampak capljamo na mestu, nimamo neke rešitve, kako bomo nekaj termodelali, investirali v nekaj v preteklosti pa čez koliko časa. Žal nimamo. Imeli smo energetske koncepte, pa so bili, pa niso bili, pa so se delali. Ko bi ti morali ven, se potem vse skupaj nekje ugasne, in da bi se mi začeli sploh nekje realno pogovarjati, bi bilo smotrno, da bi naredili analizo, koliko pa lahko mi naredimo v Sloveniji energije iz obnovljivih virov energije. Šele potem bi se lahko pogovarjali, okej, toliko dobimo iz vetra, toliko iz vode, toliko iz fotovoltaike, toliko še iz ostalih zadev. Ali to analizo imamo ali je nimamo, jaz osebno ne vem, ampak mislim, da ste pa imeli nekje cilje, ki jih postavlja Evropa, oziroma mi smo včasih pa še boljši in te cilje še nadgradimo, brez da bi imeli neko osnovo, koliko pa je naša realnost. In to je težava. Vemo pa, da energija iz fotovoltaike, vseh teh virov ni poceni, mora biti in je dobro, da tudi druge družbe kot Gen-i, kot Holding v to investirajo. Ampak po eni strani moramo gledati tudi samo na gospodarstvo. Če bomo mi imeli samo energijo iz OVE-jev, bo to hudičevo drago za naše gospodarstvo. Moramo imeti nek stabilen vir, zanesljiv vir, ker dokler imamo mi energijo, da smo samozadostni, lahko vzdržujemo nek nadzor nad ceno energije, takoj ko bo pri nas manko, bo pa cena energije narastla in bo tudi to naše gospodarstvo dosti dosti manj konkurenčno. Mi smo si zastavili neke cilje, do 2020 25 % iz OVE, pa vemo, da jih ne bomo dosegli. Jaz sem to vprašal že na hearingih pa včasih vprašaš še kakšnega ministra pa sekret
Hvala, predsedujoči. Dva, tri stavke okrog tega plačila dohodnine od bonitete za uporabo službenega avtomobila. Moram reči, da ta člen naslavlja problem, ki ga dejansko sploh ni. Zadnjih šestnajst let sem delal v kadrovski službi, bil vodja tega v večjem poslovnem sistemu in zraven tudi pri sklepanju tako imenovanih individualnih pogodb, kamor običajno spadajo tudi službeni avtomobili. In vsi, ki se dogovorijo za posel po individualnih pogodbah, ko se odgovorijo za službeni avto, zahtevajo, da je to »on top«. Kaj pomeni »on top«? Da je za znesek bonitete tudi plača povečana, tako da je izredno malo ljudi, ki plačuje boniteto oziroma imajo za to tudi ustrezno povečano plačo. Samo toliko. Hvala.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav kolegice in kolegi! Slovenska kemijska industrija je v letih prilagajanja IPPC direktivi vložila ogromno denarja v okoljske projekte in dosegla tudi uskladitev s samimi zakonodajnimi zahtevami. Država kar nekaj tem podjetjem zaradi lastnih težav še vedno ni izdala okoljskih dovoljenj. S tem jih tudi izpostavlja nevarnosti pritožb konkurentom na Evropsko sodišče zaradi nelojalne konkurence. Vemo pa tudi, da so v zadnjem času aktivne civilne iniciative. Da je pa stvar še hujša, sem pa bil informiran, da je tudi kakšno slabo besedo čez to industrijo reklo tudi ministrstvo, vendar prizadeti pa ne vedo, na kakšni osnovi. Seveda se moramo tudi zavedati tega, da je v tej industriji okoli 5 tisoč ljudi, in da jih bo treba prezaposliti. Zanima me samo eno osnovno vprašanje: Ali je ohranitev bazne kemične industrije tudi del strategije države Slovenije? Hvala za odgovor. Glede na to, da ste rekli, da manjka še 14 dovoljenj in da bodo izdana do konca junija. Zanima me: Med tistimi 14, ki bodo negativna, ali imate alternativo? Kaj bo naredila država za ohranitev te alternative?
Hvala lepa. Pozdravljam tudi Jožeta Tanka, ki se nam je pridružil v Državnem zboru, tako da nismo samo pozitivke in pozitivci tukaj. Tisti, ki se zavedajo, da je v krizi treba investirati, vedo tudi, da je prav, da se investira v znanje, kajti investicija v znanje je najboljša in zagotovo najbolj učinkovita naložba. Zato nam še kako gre, da se na področju zavodov, ki se ukvarjajo s tem, da ljudem dajo možnost, da pridobivajo znanje, ne dogajajo čez noč spremembe. Zato sem tudi septembra ministru postavil vprašanje v zvezi z napovedjo, da bo združeval javne zavode. Septembra mi je nekako odgovoril, da se pogovarja z vsemi udeleženci, odgovornimi, in da skupaj iščejo rešite. Danes oziroma v teh dneh pa smo dobili od teh odgovornih, ki vodijo zavode, da noben zavod ne podpira tega združevanja, da odgovorni govorijo, da to ne bo prineslo racionalizacije, vendar da se bodo ustvarjali pogoji, da bo lahko prišlo do lažjega odpuščanja. Zato sprašujem: Ali obstajajo pozitivne ali negativne študije o tem združevanju, torej o učinkih tega združevanja? Kaj te študije povedo? Glede na argumente odgovornih, ki vztrajno nasprotujejo vašim predlogom, spoštovani gospod minister, vas sprašujem: Ali boste njihova opozorila upoštevali? Če ste jih pa upoštevali: V koliki meri in katera? Hvala za odgovor, ki me ni zadovoljil popolnoma, ker sem vas vprašal, ali obstajajo študije o pozitivnih in negativnih učinkih združevanja. Že septembra sem vas tudi vprašal o morebitnih finančnih učinkih združitve, pa sem tudi toleriral, da tega še ne veste, zato bi danes želel, če mi morda lahko tudi to poveste. Poglejte, Andragoški center je še kako dobro organizacijsko in tudi drugače vpet v sistem izobraževanja. Ima izredno dobro pripravljeno strategijo, ukvarja se z več kot 250 tisoč slušateljev. Dopolnjuje vsa izobraževanja, ki jih sistem v izobraževanju morda izpušča ali pa so bili ti v času izobraževanja izpuščeni. Zato me zanima: Ali morda odstopate od strategije naše države na področju izobraž
Lepo pozdravljeni! Spoštovani podpredsednik, spoštovana ministrica s sodelavci, kolegice in kolegi! V današnjem času smo priča izredno hitremu napredku medicinske znanosti, ker so z boljšimi gospodarskimi razmerami v državi bolnikom posledično zagotovljene tudi večje možnosti za zdravljenje in ozdravitev. Pacienti imajo pravico do tega, da so deležni najboljših in najnovejših diagnostičnih ter terapevtskih postopkov, država pa je dolžna poskrbeti za pogoje, da se tak cilj tudi doseže. A kljub vsemu se je v praksi prepogosto dogajalo, da so bili posamezniki nezadovoljni z odnosi, postopki in rezultati zdravljenja ter z uveljavljanjem pravic iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja ter socialnega in zdravstvenega varstva. Pacient je v razmerju do celotnega zdravstvenega osebja in zdravstvenega sistema v podrejenem položaju. Dodatno pa k tej podrejenosti prispeva tudi bolezen, zaradi katere je še dodatno oslabljen. Pacienti zato še toliko bolj potrebujejo pomoč in svetovanje, saj vseh ovir pri iskanju pravic niso sposobni premagovati in ne vedo v naprej, katere kršitve pravic sploh lahko uveljavljajo in na kakšen način. Pritožbene poti so v praksi prepuščene posameznim zdravstvenim zavodom in njihovim vodstvenim ekipam, kar pa pri pacientih vsekakor pušča senco dvoma, neodvisnost in nepristranskost obravnave njihovih pritožb, saj se počutijo v podrejenem in neenakopravnem položaju. Prav zaradi vseh teh razlogov v Novi Sloveniji pozdravljamo Predlog zakona o pacientovih pravicah, kjer bodo po novem dokončno združene vse pravice pacientov na enem mestu v enotnem zakonu. S tem bo omogočeno preglednejše in bolj učinkovito obravnavanje pritožb pacientov v pritožbenih postopkih. Dosedanji problem je predstavljalo predvsem nezaupanje pacientov v neodvisnost in nepristranskost oseb, ki odločajo o njihovih pravicah in pritožbah. S predlogom zakona se zato vpeljuje inštitut neodvisnega zastopnika pacientovih pravic, kar je ključna oziroma zelo pomembna novost omenjenega pred