EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala. Spoštovane kolegice in kolegi. Ne prejudicirati iskrenosti in poštenosti namere tega amandmaja. 5. člen Ustave je zelo jasen, v katerem piše, da država skrbi za ohranjanje naravnega bogastva in kulturne dediščine in ustvarjanja možnosti za skladen, civilizacijski in kulturni razvoj Slovenije, skupaj seveda z manjšinami. Drugič. Spoštovane kolegice in kolegi! Predhodni sogovornik je rekel: "Do zdaj ni bilo nobenega problema. Vedno je bil dosežen dogovor o imenovanju ulic." Zakaj pa potem je potrebno vnašati nov pojem, ki se mu reče soglasje v zakon? Če je bil vedno dosežen dogovor, soglasja potem ne rabimo. Tretjič. Jaz imam dovolj teh zgodb s strani kolegov o veliki Evropi. Dajte se malo podučiti, da je Slovenija pet let šla v čakalnico sramotno nazaj zaradi države Republike Italije in optantov. Dajte si enkrat to tudi zapomniti. Zaradi optantov smo šli pet let v čakalnico. Ali smo bili tako enakopravni, kot mi danes ponujamo vso enakopravnost vsem? Nismo bili, kolegice in kolegi. In ne nazadnje, če bo ta amandma sprejet, nobene škode ne bo. Saj konec koncev pravite, da je dogovor vedno bil in bo. Je pa bistvena razlika, hvala, gospod Geza Džuban, med dogovorom in med soglasjem. Bistvena razlika. Soglasje pomeni usklajenost, če med Državnim zborom in Državnim svetom soglasja ni, kolegice in kolegi, saj ste nekateri že štiri mandate tukaj, veste, da zakon ni sprejet. In dajte si prosim zapomniti in ne zdaj napenjati in govoriti, da bomo jutri spet, ne vem, ksenofobi, ne vem še kako nacionalistični Mi iščemo svoje pravice. Ko bom pa jaz v Trstu lahko poimenoval ulico v Trstu ulico Komandanta Staneta, takrat bom pa prvi dvignil roko zdaj, ta trenutek in bom rekel, če bo ulica Komandanta Staneta tam, bo pa tudi tukaj tako, kot je zdaj v predlogu zakona in smo si enakopravni.
Hvala lepa za besedo, spoštovana podpredsednica. Gospa državna sekretarka s sodelavkami, kolegice in kolegi! Ta predlog, ki ga je predložila vlada v Državni zbor, je pomembno sporočilo za slovensko gospodarstvo. Pomembno sporočilo v tem smislu, da gospodarstvo lahko pričakuje, da bodo pod to vlado razmere zanje vedno slabše in slabše. Večkrat je bilo omenjeno pri mojih predhodnih razpravljavcih, pa tudi državna sekretarka je to omenila, da s tem predlogom ne povišujemo davka na dohodek pravnih oseb. Ne drži. Posredno ga povišujemo. Pa ne z zniževanjem oziroma zaustavitvijo davčne stopnje, ampak s t. i. tanko kapitalizacijo, ki jo mnogi ne razumejo prav dobro, ker je to zapleten institut, vendar državna sekretarka je to povedala zelo jasno v jeziku, ki ga sicer uporablja Ministrstvo za finance. Rekla je, da bodo s tem zaščitili davčno osnovo. Zaščititi davčno osnovo v jeziku financerjev pomeni povišati davek. Podjetniki oziroma družbe ne bodo mogle v celoti upoštevati kot davčno priznan odhodek obresti od najetih kreditov v določenih primerih. Jaz se strinjam, da je ta institut potreben, ker je v praksi mnogokrat prihajalo do izogibanja, predvsem pri velikih multinacionalkah. Ampak to, kar je zdaj ministrstvo naredilo pa s tem predlogom sprememb, pa pomeni, da si je olajšalo delo pri nadzoru, kar je že zdaj omogočeno, da v nadzoru polovijo vse tiste, ki skušajo zakon izigrati, vendar je na drugi strani zagrenilo življenje mnogim, mnogim malim podjetjem. Točno tistim malim podjetjem, katerim mag. Stepišnik na drugi strani obljublja 500 milijonov evrov nekih sredstev, subvencij, garancij in tako naprej. Točno ta podjetja bodo prizadeta v teh primerih, če bo upoštevan, ne dvomim, da boste izglasovali takšen predlog zakona, ta predlog. In v tem smislu se pomembno dviguje davčna osnova, to se pravi davčna obremenitev za mala podjetja. Poglejte, položaj slovenskega gospodarstva je, tako kot so mnogi dejali, zares slab. AJPES v svojih poročilih za leto 2012 ugotavlja, da se
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Vsekakor podpiram osnovno načelo predloga zakona, da ohranja tiste rešitve iz dosedanje zakonske ureditve, ki so se pokazale za ustrezne in jih dopolnjujejo z novostmi iz našega pravnega reda. Te rešitve so namreč bistveno pripomogle k takšni ohranjenosti in takšnemu stanju naše divjadi, da nam jo zavida marsikatera zahodnoevropska država. Naše medvede tako celo za sedaj uspešno naseljujejo v enega izmed italijanskih narodnih parkov, medtem ko je ponovna naselitev naših medvedov v francoskih Pirenejih propadla predvsem zaradi nasprotovanja lokalnih ovčerejcev in kmetov. Kot zanimivost lahko povem, da se je s ponovno naselitvijo naših medvedom v Pirenejih ukvarjala celo francoska nacionalna skupščina na neki nočni seji in da so naši medvedi pripomogli tudi k boljši prepoznavnosti naše mlade države v Franciji, kjer pa vemo, da to jim gre to precej težko od rok, kot stari kolonialni državi, nas razen z nogometom še niso spoznali. Glavna temelja tega zakona sta po mojem mnenju prav gotovo državno lastništvo nad divjadjo ter lovska pravica, ki pripada državi, ki jo tudi podeljuje. To dvoje štejem za civilizacijski dosežek naše družbe še posebej zato, ker večina držav članic Evropske unije tega še ni zmogla ali znala storiti. Prav zaradi tega imajo bistveno slabše ohranjene prosto živeče živalske vrste, brez velikih zveri, ki so jih iztrebili že pred desetletji. Odmik od teh dveh temeljev zakona skupaj z zmanjšanjem predpisane minimalne velikosti lovišč po mojem mnenju pomeni velik korak v neznano, najverjetneje s katastrofalnimi posledicami za ohranitev in varstvo divjadi ter njenega življenjskega okolja. Rad bi poudaril še mojo podporo predlagani zakonski ureditvi obstoječih gojitvenih lovišč, ki so skozi 50 let prispevala bistveni delež k ohranjanju vseh vrst divjadi, predvsem pa velikih zveri v njihovem naravnem življenjskem okolju. Postavlja pa se vprašanje, ali bi lahko danes brez obstoja gojitvenih lovišč v preteklih desetletjih
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Lepo pozdravljam vse prisotne, pozdravljam gospe poslanke in poslance, in gospoda ministra. Prihajam iz kraja, kjer se stikajo tri doline, to so Mežiška, Dravska in Mislinjska. Tu so podani župani koroških občin pa pozivajo vlado Republike Slovenije, da aktivno pristopi k pogajanjem za podaljšanje poslovanja slovenskih PCP ter k sočasnemu financiranju, strokovni pomoči pri prestrukturiranju prostocarinskih prodajaln. Prestrukturiranje prostocarinskih prodajaln bo po nekaterih podatkih ogrozilo obstoj vsaj 1000 delovnih mest, posredno pa še vsaj trikrat toliko, predvsem seveda v ogroženih obmejnih območjih. Te prodajalne namreč prav v teh območjih predstavljajo pomembno, ponekod celo pomembno, gospodarsko dejavnost in ne gre samo za vprašanje teh prodajaln, pač pa tudi za vprašanje obstoja mnogih povezanih dejavnosti, ki so se razvile prek enodnevnega turizma. S prestrukturiranjem bomo tudi mi zgubili pomemben del dohodka in številne družine vir preživetja. Namen našega javnega poziva je jasen. Zahtevamo, da vlada Republike Slovenije aktivno pristopi k pogajanjem o podaljšanju poslovanja slovenskih PCP-jev ter seznani Evropo z vsemi pravnimi dejstvi, ekonomskimi posledicami, ki bi jih predčasno preoblikovanje PCP-ja pred vstopom v EU imelo območje regije, zlasti za našo Koroško. Zapiranje čez noč še zdaleč ni edina rešitev, je pa za Slovenijo, predvsem za prebivalce ogroženih obmejnih območij, najdražja. Država sočasno s podaljšanega roka za preoblikovanje PCP-jev tudi opredeli sredstva za pomoč družinam in družbam, trgovine prestrukturirajo, pa programi ostajajo. Tudi prestrukturiranje ne bi bilo rešitev. Toliko o tem. Dodala bi pa še. Prav v tej regiji je največ brezposelnih ljudi. So tudi družine, ko dela samo eden in to v teh prodajalnah. Če bomo stopili v Evropo, se bo nam čez nekaj časa še pojavila druga brezposelnost: ki so to, recimo cariniki in ostali, ko bodo brez dela. Še to bi dodala. Ugotavljamo tudi, da PCP Holmec s
Lep pozdrav vsem skupaj. Edini cilj vladnega predloga proračuna je znižanje primanjkljaja z igro številk brez vizije. Na odhodkovni strani je to zategovanje pasu, katerega začetek je bil že z ZUJF. Rezultati so znani – recesija, nadaljnje padanje gospodarstva, izvoza in s tem manj vplačil v proračun. Tudi IMF ugotavlja, kako varčevalni ukrepi vplivajo na gospodarsko rast. BDP se je v povprečju zmanjšal od 0,9 do 1,7 evra za vsak evro, ki je bil privarčevan. Varčevanje v javnem sektorju je škodovalo zasebnemu sektorju. Na prihodkovni stani proračun rešujete s sredstvi EU, kar je nerealno in neuresničljivo, predvsem na področjih, kjer ni pripravljenih projektov. Ni strategije, katere panoge bomo reševali, katere razvijali, katere so prioritetne in koliko delovnih mest pričakujemo z novimi vložki. Vse s ciljem povečanja BDP. Če pogledamo konkretno na področje sektorja kmetijstva oziroma Ministrstva za kmetijstvo in okolje, ki ima slabih 816 milijonov evrov denarja, kar je nekaj več kot Ministrstvo za infrastrukturo in prostor in skoraj enkrat več kot gospodarsko ministrstvo, bi na prvi pogled lahko rekli, da nas kmetijstvo oziroma njegove panoge in sektorji lahko potegnejo iz recesije. Povečali bomo samooskrbo s hrano, povečali bomo BDP, ustvarili bomo nova delovna mesta. Temu verjetno ne bo tako oziroma vsaj sedaj ne kaže, da bi bilo, ker analiza v letih 2010 in 2011 kaže, da so rezultati na vložena sredstva izredno slabi. Prihodek 1,2 milijarde v primarnem kmetijstvu glede na vložek cca 349 milijonov je zelo nizek. Zelo zaostajamo za povprečjem dohodkov v Evropski uniji. Faktorski dohodek v Sloveniji dosega le 42 % povprečja Evropske unije, v primerjavi z ožjimi državami, tako imenovanimi EU-15, pa le 26 % povprečja. Slovensko kmetijstvo daje le 2,5 % k strukturi dodane vrednosti. Na osnovi relativno visokih vrednosti v proračunu oziroma vlaganj bi ukrepi morali zasledovati cilj, da bi poraba sredstev EU morala biti usmerjena v panoge oziroma produktne skupine z višj
Hvala lepa za besedo, spoštovana podpredsednica. Kolegice, kolegi, ministrska ekipa, lepo pozdravljeni še enkrat! Vlada je v parlamentarno proceduro vložila Predlog za sprejem avtentične razlage petega odstavka 206. člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, kar se sicer ne dogaja pogosto. Gre namreč za razlago člena, ki ima v obliki avtentične razlage vpliv tudi za nazaj. Na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe sicer sprejetje avtentične razlage naj ne bi bilo potrebno, je pa predlagana vsebina avtentične razlage dopustna, saj ne širi ali spreminja pomena norme. Kot nam je bilo dodatno obrazloženo, je avtentična razlaga potrebna zaradi bolj razumljive norme, da se zaradi nejasnega in dvoumnega zapisa prepreči napačno razumevanje petega odstavka omenjenega člena Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju. Peti odstavek 206. člena je namreč nedvoumno treba razumeti tako, da imajo zavarovanci, ki so najmanj 10 let opravljali vojaško službo v Slovenski vojski ter ne nameravajo uveljaviti pravice do poklicne pokojnine, in poklicni vojaki, ki se jim odpove pogodba o zaposlitvi na obrambnem področju na podlagi zakona zaradi starostne omejitve opravljanja vojaške službe, pravico zahtevati, da se jim sredstva, ki jih imajo na računu pri skladu, izplačajo v enkratnem znesku šele po prenehanju veljavnosti pogodbe o zaposlitvi z Ministrstvom za obrambo. Omenjeno razumevanje določila bi namreč onemogočilo morebitno napačno razumevanje, ki bi lahko bilo v nasprotju z zagotavljanjem socialne varnosti v tistem obdobju, ko omenjene osebe ne bodo več delovno aktivne, kar je nedvomno namen poklicnega zavarovanja. Poleg tega se s tako razlago preprečijo tudi posledice, ki jih ima lahko tak enkraten dvig sredstev za zavarovance. Da strnem, iz omenjene določbe bi bilo treba zaključiti, da je za zavarovance enkratno izplačilo sredstev mogoče šele po prekinitvi pogodbe o zaposlitvi z Ministrstvom za obrambo Republike Slovenije, saj gre v tem primeru za izjemo, ki bi
Hvala lepa. Zakona ne bom podprl, sigurno ne. Tudi, če bi se ne vem kako potrudil, ne najdem niti toliko opornih točk, kot je črnega za nohtom, da bi lahko zakon dali v obravnavo in v nadaljnjo uporabo. Prepričan sem, da je bil to kiks Vlade, kajti predstavnik Vlade se ni oglašal in niti ni želel pojasnjevati vse to, na kar smo opozarjali. Vendar, če pa to ni bilo nepremišljeno dejanje, če to ni bil kiks in če je bilo to premišljeno dejanje, je pa podlo, škodljivo in nesramno. Kajti posegati na področje športa, kolega Braniselj, je skrajno neprimerno. Govoriti danes, da to ne bo imelo negativnega vpliva na šport, je pa res sprenevedanje. Prepričan sem, da bo imelo velik vpliv in da bo velik osip ravno na področju ukvarjanja z množičnim športom, na področju športa za mlade. Zato nikakor ne morem podpreti tega zakona. Hvala.
Hvala za besedo, podpredsednica. V Listi Marjana Šarca smo sooblikovali stanovanjski zakon v prejšnji vladi. Ta vlada se sicer ni odločila prenesti ta zakon v parlament, tako se je pač odločila. Je pa res, treba je priznati, da je marsikatera rešitev iz osnutka stanovanjskega zakona prejšnje vlade našla pot v to novelo stanovanjskega zakona. Torej očitno so neke dobre rešitve. Če sta dve vladi ugotovili, da bi nekaj veljalo implementirati, potem najbrž niti ni tako slabo. Jaz bi omenil morda predvsem področje razmerja med upravniki in etažnimi lastniki. To živo zadeva vsakodnevno življenje ljudi. Jaz sem nekje prebral eno zanimivo opazko, da je upravnik za stavbo to, kar je zdravnik za telo. V idealnem svetu bi to lahko bilo tudi res, torej da je upravnik gospodaren, odziven, prijazen, poceni in da so vsi etažni lastniki zadovoljni z njim. To je v idealnem svetu. Jaz ne vem, morda tudi obstaja kakšen tak. Celo prepričan sem, čeprav upravnike nekako bije slab glas zaradi nekaj afer, in to se po navadi rado generalizira, da je tako kot v vseh drugih dejavnostih. So dobri in so slabši ali pa slabi. Če je nekdo pobral več milijonov z računa etažnih lastnikov in s tem vrgel senco na ves ceh, še ne moremo soditi, da so zdaj pa vsi upravniki zanič. Več kot 900 jih je v Sloveniji. Je pa res to razmerje med etažnimi lastniki in upravniki ena taka zanimiva zgodba, ki se po navadi začne tako, da na začetku je vse idealno, na začetku smo vsi polni hvale eden drugega, potem pa se z leti marsikje te stvari tudi spremenijo. Marsikakšen upravnik in predvsem zato so ljudje nezadovoljni in želijo menjati upravnike, ker upravniki, pa spet ne bom rekel, da vsi, postanejo neodzivni, se ne odzivajo in počasi etažni lastniki postajajo nadležni. Na koncu se zgodi, jaz poznam tak primer zelo od blizu, ravno tak primer nekega dobrega večletnega odnosa, ki se je potem sčasoma skalil. Na koncu pa je ta upravnik še izpraznil račun. Pa čeprav so bili etažni lastniki dobri gospodarji in previdni
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Minister, poslanke in poslanci! Temeljito sem si vzel čas in pregledal sklep in obrazložitev državnega sveta Republike Slovenije. Mislim, da gre za takšno vejo oblasti, za katero si je treba tudi v tem našem državnem zboru večkrat vzeti čas in ji tudi prisluhniti, analizirati njihovo delo in tudi ta sklep, ki so ga izglasovali. Če bi pogledali število državnih svetnikov, ki so glasovali, in razmerje v državnem svetu, ki je bilo, lahko ugotovimo, da je 28 državnih svetnikov podprlo sklep za veto in da sta temu samo 2 nasprotovala. Ta podatek kaže na to, da državnega sveta v državnem zboru ne smemo podcenjevati in tega sklepa metati v koš. Danes je bilo na tem mestu veliko rečenega. Sam se strinjam z nekaterimi predhodnimi govorniki in tudi moje osebno mnenje je, da je sklep, ki ga je izglasoval državni svet, upravičen. Ne vidim razlogov, da policist ali pooblaščena uradna oseba, ki opravlja postopek oziroma kontrolo v cestnem prometu, kadar gre za pereč problem neregistriranih vozil v prometu, lahko le-te izloči in zaseže. Prepričan sem, da so slovenski policisti izobraženi, da znajo modro ravnati, če bi v zakonski dikciji pisalo "lahko izloči in zaseže", da znajo ločiti tista vozila v cestnem prometu, ki jim je v danem trenutku potekla registracija vozila, in da bi taka vozila izločili iz prometa, pri čemer ne bi zasegli vozil, ker se človeku tudi lahko zgodi, da spregleda nalepko na vetrobranskem steklu, ki smo jo tako drago plačevali že vrsto let, da mu je potekla registracija, in da to ne bi bil razlog, da bi policist ob izločitvi avtomobile tudi zasegel. So pa drugi problemi, problemi, ki so jih moji poslanski kolegi že izpostavili, da so območja, kjer je pogost pojav na vozišču ali v javnem prometu, kjer se pojavljajo neregistrirana vozila iz dneva v dan in gre za iste kršitelje in specialne povratnike, kar se tiče kršitev cestnoprometnih predpisov. Čekdo misli v tej državi, da bomo s povečanjem kazni, s kaznovalno po
Lep dober dan vsem skupaj tudi v mojem imenu. Spoštovani! V Slovenski ljudski stranki smo bili v zelo veliki dilemi, kako glasovati o tej noveli Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilni poravnavi. Vedeti moramo namreč, da se je v zadnjih letih ta zakon spreminjalo kar nekajkrat in dobro vemo, da to ni dober signal. Čeprav smo tudi v Poslanski skupini <PARTY> zelo zadržani do 5. člena tega zakona, ki znižuje prag obveznega poplačila upnikov pri prisilni poravnavi, pa je v tem zakonu tudi nekaj zanimivih, če ne celo potencialno koristnih rešitev, recimo tista o možnosti konverzije terjatev v lastniške deleže ali pa možnost prisilne poravnava tudi za samostojne podjetnike in mikro podjetja. Toda dejstvo je, da tudi sedaj veljavni zakon še ni v popolnosti zaživel, saj sedanja ureditev velja nekaj več kot eno leto. Če bi se, recimo, odločili, da v tej noveli 5. člen umaknemo in v nadaljevanju povzamemo samo nekaj drugih rešitev, bi še vedno morali sistemske rešitve iskati v nadaljevanju oziroma še letos. Po pogovoru s pristojnim ministrom ter tudi s predstavniki Obrtno-podjetniške zbornice, ki nasprotujejo večini predlaganih rešitev, je bilo jasno nakazano, da bodo v bližnji prihodnosti potrebne še dodatne spremembe tovrstne zakonodaje, in jasno je, da s to novelo kljub možnosti amandmiranja ne moremo rešiti prav vseh težav teh postopkov. Spoštovani. Institut prisilne poravnave ponuja možnost, da upniki dobijo z nadaljnjim poslovanjem podjetja v nekaj naslednjih letih večji del svojega vložka nazaj, kot pa bi ga s takojšnjim stečajem. Skratka, pozitivna zadeva, ki pa je bila v preteklosti, tako kot tudi že marsikatera stvar pri nas v Sloveniji, včasih tudi zlorabljena. Tudi tako, da se je podjetjem brez vizije in razvoja umetno podaljševalo možnost preživetja tako, da so zaradi predhodnega tihega dogovora med podjetjem in večinskimi lastniki kratko potegnili predvsem preostali manjši upniki. Ta skrb očitno ostaja zdaj še bolj poudarjena.
Hvala lepa, predsedujoči. Jaz bi želel k temu amandmaju spoštovanega kolega Horvata dodati naslednje. Občina Moravske toplice ima 6300 prebivalcev in je ena najbolj razvitih občin v Prekmurju. Trenutno potekajo investicije, v znesku približno 8 milijard, ampak gospodarske investicije ne infrastrukturne investicije. Je ena izmed občin, ki je najmanj zadolžena. Res je, da je veliko članov sedanje vlade, od premiera, ministra in tako dalje, bilo v Bogojini in so obljubili občino na način, kot je gospod Horvat korektno predstavil. Tudi nekaj vas, ki tukaj sedite, je bilo tam. To je prvi del zgodbe. Pobuda občine Bogojina je bila nenavadna. Navajala je razloge in podatke, ki niso bili resnični. Na eni strani se je reklo, da območje, kjer naj bi bila občina ni dobilo iz občine Moravskih Toplic nič. V razdelku imamo, da imajo skoraj vse. To pomeni, da se je kljub vsemu veliko vlagalo v infrastrukturo, v šolo, v vse kar se pač v občini vlaga in po prebivalcu smo izračunali, da je ta del dobil mnogo več kot gorički del, ki je v razgibanem terenu in tako dalje. Če pogledamo razpredelnico, obstoječa občina Moravske Toplice ne bo imela več 5000 prebivalcev. Novonastala občina bo imela 1397 prebivalcev. To pomeni, da pogoj ne bo izpolnjen. In tudi ostalih pogojev ne bo izpolnjevala, ker zdravstveno varstvo ni zagotovljeno tako, kot zahteva zakon, katerega ste pa sprejeli tisti, ki ste hodili po Bogojini in obljubljali občino. Tisti ste sprejeli tukaj merila, štiri, pet pogojev in 2000 prebivalcev, česar oni nimajo. In sedaj bo predvsem na vas, da boste odločili, ali boste spoštovali zakonska merila, kot je rekel kolega Rupar, da ne ponavljam kaj vam je razložil, ali ne boste spoštovali zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Pozitivnih rezultatov na Slovenskih železnicah zagotovo ne more ustvarjati samo slovenska Vlada, še manj pa mi, spoštovane kolegice in kolegi v Državnem zboru. Rezultate lahko zagotavljajo samo tisti, ki bodo poslej izvajali ta novi predlagani zakon o slovenskih železnicah. Vodstvo podjetja mora zagotoviti ustrezno spremembo v miselnosti, sindikati in delavski direktorji pa naj sprejemajo le svojo vlogo, Slovenske železnice pa lahko uspešno vodi le dobro usposobljen menedžment. Vprašanje Slovenskih železnic je tema, o kateri razpravljamo že zelo dolgo, mislim, da predvsem predolgo, saj obstoječa situacija povzroča veliko škode Slovenskim železnicam, ne prispeva k ugledu Slovenije v Evropski uniji, obenem pa povzroča trošenje proračunskega denarja, ki je pogosto, vsaj zdi se mi tako, popolnoma neučinkovito. Seveda je pomembnim temam treba dati nek resen poudarek. Velika pozornost je namenjena Slovenskim železnicam in je v našem vsakdanu popolnoma primerna, saj se vsi zavedamo, kakšna je zgodovina na področju Slovenskih železnic, kakšno je sedaj tam stanje in da razmere kličejo k takojšnjemu oziroma čimprejšnjemu sprejemu predlaganega Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o železniškem prometu. Ta ima sedaj po naši oceni po mnogih uskladitvah in končnem konsenzu med ministrstvi na vladi in tudi med poslanci relativno visoko podporo. Prepričani smo, da je zakon vendarle pravi korak naprej, korak po poti iz tega obstoječega zakona, ki po naši oceni še zdaleč ni dosegel zastavljenega cilja. Postavljen model očitno ni dal tistega, kar sta Vlada in parlament poskušala doseči na področju razvoja Slovenskih železnic. Prepričani smo, da je bil prvi pomemben korak narejen z zagotovljenimi 29 milijardami za Slovenske železnice, kar ni uspelo še nobeni Vladi po osamosvojitvi Slovenije. Drugi korak je nedvomno sprejetje tega današnjega predlaganega zakona. Vendar se tu ne smemo slepiti. Zako
Kolega Bajuk, bistvena lastnost dobrega novinarskega dela - se opravičujem, vendar ker sem bil pač vprašan, moram odgovoriti, kako to vidim - bistvena lastnost kakovostnega novinarskega dela in s tem kakovostnega novinarja je objektivnost. Če mi razglašamo slovenske novinarje za neobjektivne iz političnih nagnjenj, potem jih seveda razglašamo tudi za slabe novinarje, ker ne more biti dober novinar, kdor ni objektiven novinar - ne more biti, tega ni. In to učijo tudi v šolah, zato sem potegnil to paralelo s šolami in s šolanimi novinarji in s tem, kaj počno. Prepričan sem, seveda, da imamo dobre novinarje in da imamo zelo politično - zdaj že tretjič ponavljam isto zgodbo - približno tako, v krogu narejene, kot smo mi tukaj; ampak dobre. In to ni nič narobe in je prav. Ne morejo biti dobri novinarji - verjemite mi, nikjer na svetu ni dober novinar, kdor ni objektiven novinar. Zato povezujem te stvari. Hvala.