EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Odbor za finance in monetarno politiko je na 12. redni seji kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o javnih skladih, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev. Seji Odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki predlagatelja zakona, Ministrstva za finance ter Zakonodajno-pravne službe. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, z mnenjem Vlade in mnenjem Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance. Uvodoma je predstavnik predlagatelja zakona pojasnil cilj predlaganega zakona. Pojasnil je dve novi rešitvi, in sicer možnost, da se javni stanovanjski skladi ob predhodnem soglasju Vlade lahko dodatno zadolžijo do višine, ki jo določa novi zakon v 1. členu, ter omogoči javnim skladom predkupno pravico za nakup nepremičnin, ki jih je DUTB pridobila v okviru ukrepov za sanacijo bančnega sistema. Državni sekretar na Ministrstvu za finance je pojasnil razloge, zaradi katerih Vlada predloga zakona ne podpira in meni, da ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Omenil je predvsem dejstvo, da rešitev ni sistemska ter da je problematičen tudi z vidika upravljanja z javnim dolgom. V nadaljevanju je podpredsednik odbora izrazil vsebinske pomisleke glede predloga zakona ter izpostavil dejstvo, da sprejeti Zakon o fiskalnem pravilu ne dovoljuje dodatnega zadolževanja ter da je problematiko stanovanjske politike treba obravnavati celostno, kar predlagani zakon ne rešuje, in predlagal, da odbor v skladu z drugim odstavkom 128. člena Poslovnika razpravlja in odloča o predlogu sklepov, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Odbor je glasoval o predlaganemu sklepu in sklep sprejel. Sprejel je sklep, da Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o javnih skladih ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav vsem prisotnim! Živimo v državi, kjer so ljudje ob vsakem poročanju o primerih mučenja živali pretreseni in jezni. In prav je tako. Živali so čuteča bitja, pa če tako piše v črki zakona ali ne. hišni ljubljenčki so postali del družine, pa naj je to očitek, posmeh ali dejstvo. Tako jih dojemajo tudi otroci. Z njimi čustvujejo in ob njih odraščajo. So pomemben del otroštva, skorajda vsakega od nas. Če smo bitja sposobna empatije do drugega, nas trpljenje živali ne pusti neprizadete. Danes torej obravnavamo predlog novele Zakona o zaščiti živali, ki ga je v zakonodajni postopek vložila skupina poslank in poslancev. V okviru obravnave tega predloga na delovnem telesu smo slišali različna stališča. Prepričala nas je argumentacija ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki je povedal, da ima Vlada že na dnevnem redu svoj predlog zakona, ki celoviteje in širše ureja področje zaščite živali. Prepoved privezovanja psa na verigo kot morda eno od osrednjih točk tega predloga zakona v Poslanski skupini Desus podpiramo. Vemo tudi, da bodo potrebne določene izjeme, na podlagi katerih bodo pod določenimi pogoji ali krajši čas psi lahko tudi privezani. Tudi vladni predlog novele uvaja prepoved privezovanja psov, ki pa za razliko od danes obravnavanega predloga take izjeme določa. Prav tako tudi vladni predlog prepoveduje usmrtitev zdravih zapuščenih živali v zavetiščih ter usmrtitev živali za pridobivanje kož ali krzna. Poleg tega predlog, ki ga je pripravilo ministrstvo, prinaša natančnejše določanje sledljivosti izvora psa zaradi preprečevanja in omejevanja preprodaje psov in ilegalne trgovine s psi. Uvaja še določbe o odgovornem lastništvu mačk, s katerimi se bo zmanjšalo število zapuščenih mačk. Vladni predlog se dotika še področja posedovanja eksotičnih vrst živali, posedovanje teh živali omejuje zaradi zaščite samih živali ali pa tudi zaradi zaščite ljudi in ohranjanja narave. Če se ob tej priložnosti dotaknemo še problematik
Spoštovani podpredsednik! Spoštovana državna sekretarja, kolegice in kolegi! Naša družba se proti volji mnogih spreminja na dnevni ravni. To se potrjuje tudi tukaj v Državnem zboru in današnja točka dnevnega reda pri tem ni nobena izjema. Teptanje demokratičnih standardov in ustavnih načel je na žalost postalo del vsakdana. Koaliciji ni mar za argumente, ne zmenijo se za pripombe strokovne in zainteresirane javnosti. Niti za mnenje lastne službe za zakonodajo, kaj šele mnenje Zakonodajno-pravne službe. Slednja nam je ob obravnavi zakona predložila kar 32 strani razlogov zakaj zakon ni primeren in je dejansko v nasprotju s slovenskim pravnim redom. Kot prvo je Zakonodajno-pravna služba problematizirala zakonodajni pristop. Zakon namreč trajno posega ne več področnih zakonov, v drugem delu pa določa prenehanje več kot 200 zakonov. Gre za tako imenovan omnibus način noveliranja, ki je izjemoma le dopusten, če so za to izpolnjeni pogoji. Zakon o debirokratizaciji takšnih pogojev ne izkazuje. Posledično je tudi omejen način zakonodajnega urejanja neprimeren, saj večina zakona preveč nedovršena in nejasna. Takšen način spreminjanja zakonodaje bo povzročil zgolj še večjo nepreglednost pravnega reda, nikakor pa v <PARTY> v tem ne vidimo debirokratizacije. Po mnenju Zakonodajno-pravne službe predlog zakona pomeni poseg v zakonodajno, izvršilno in sodno vejo oblasti in s tem kršitev ustavnega načela delitve oblasti. V stranki <PARTY> se tako kot večina strinjamo, da imamo preveč regulative in predpisov. Zakoni so prevečkrat pretirano togi in neživljenjski, marsikdaj so premalo jasni in nepregledni. In stvari pogosto zapletajo tam, kjer jih resnično ne bi bilo treba zapletati. Vse to je mogoče izboljšati z debirokratizacijo ali z drugimi besedami odpravljanjem birokratizma. A ko smo roke dobili predlog zakona o debirokratizaciji nam je bilo hitro jasno, da si vlada definicijo besede debirokratizacija razlaga popolnoma po svoje. Kot smo že vajeni je tudi pri obravnavi predmetne
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Lep pozdrav vsem skupaj! S sprejemom amandmaja k 72. členu in tudi z novim 91.a členom mislim, da smo začeli z začetkom konca trenutne ureditve dimnikarstva v Sloveniji. Tukaj bi se želel osredotočiti sedaj na prvi amandma, ki ga je vložila stranka <PARTY>, kjer govori, komu ne more biti podeljena koncesija. Želel bi opozoriti, da je to rešeno tudi že v novem 91.a členu. Prej smo se s kolegi tudi pogovarjali res da z manjšo razliko, kjer v 91.a členu v bistvu ne piše, da niso zajeti tisti koncesionarji, katerim so že dokazane kršitve. Ampak, če preberemo natančno, mislim, da jih lahko zajamemo. Torej, to so tisti koncesionarji, ki morajo izpolnjevati pogoje in zoper njih ni bil začet postopek. Tako mislimo, da bi v bistvu ta amandma lahko zasledoval novi 91.a člen, ki je bil danes že potrjen. kolikor sem tudi prej razumel, ko ste najavili, da boste vložili amandmaje, da boste vložili amandma na 91.a člen, kar bi bilo z mojega vidika bolj smiselno. Kar se pa tiče tistega roka, še enkrat. 31. 12. 2015 je bil postavljen zato, da se onemogoči dvojno stanje v naši državi; torej, da ne bi ponekod veljale še koncesije, drugje bi pa delovali že po novem sistemu. Kot sem že danes povedal, bo do nekega določenega roka ministrstvo moralo pripraviti celoten nov sistem dimnikarskega področja. Pričakujem seveda, da boste to naredili do najkasneje konca naslednjega leta, da se bodo lahko vsi koncesionarji oziroma tisti, ki sedaj opravljajo dimnikarsko dejavnost, tudi ustrezno pripravili in da naredite vse za to, da se izognemo kakršnim koli morebitnim tožbam, čeprav se najverjetneje vsem ne bomo mogli. Torej, še enkrat: nekako pričakujem tudi, da boste kolegi iz stranke <PARTY>, ki ste načeloma včeraj zagovarjali na odboru smer tega stališča, ki smo ga dali z amandmajem na 72. člen in z novim 91.a členom, da ga boste potrdili in dali tudi neko novo moč, da se ta zakonodaja na področju dimnikarstva spremeni. Hvala.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Kot vsi veste, smo bili v Slovenski nacionalni stranki okli teh zakonov vezanih na Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov skriminalizirani do takšne mere, da smo bili osumljeni korupcije, kupovanja, prodajanja glasov. Odletel je tudi bivši minister, dogajalo se je okoli tega toliko rompompoma in nič od tega dokazano, ampak samo prazni sumi in natolcevanja. Zato smo v Slovenski nacionalni stranki sklenili, da v bodoče pri zakonih, predlogih zakonov, vezanih na ta kmetijski sklad, tudi v izogib, da ne bi odletel še novi minister, ne bomo podali niti svojega stališča, niti svojih mnenj, niti ne bomo glasovali, da ja ne bo prišlo do ponovnih sumničenj. A propos, z malo sarkazma, mi smo pri tem skladu, pri tem zakonu svoje "pokasirali", kuverte so šle, tisto, kar ni šlo v kuverte, vam je naš predsednik dal tukaj na pult, upam, da ste si razdelili. Torej, skratka, hvala za sodelovanje. Pri tem zakonu, žal, ne bomo sodelovali.
Hvala lepa za besedo. Že več mojih predgovornikov je omenilo, da se je zakon pripravljalo veliko let, da je sodelovalo veliko strokovnih sodelavcev, ljudi, ki se kakorkoli spoznajo na to področje in imamo torej izdelek. Verjetno ne bomo nikoli dosegli popolnega soglasja, tako kot pri mnogih drugih področjih, drugih zakonih, strategijah, programih in čemu podobno. Ampak vendarle je treba poudariti, da visoka stopnja soglasja je vendarle, prvič, soglasje, kaj vse naj bo, kakšna vsebina naj bo v tem zakonu, kaj naj se določi in kako naj se določi. Je v tem zakonu nekaj doktrinarnih vprašanj in zelo pomembnih odločitev, o katerih se lomijo kopja: prisilna hospitalizacija, nadzor, kako naj se izvaja, ali naj se prepusti vendarle psihiatrom kot medicincem, da sami odločajo o uporabi medicinskih metod, s Hipokratovo prisego. Ampak vemo, da je svet šel naprej, da so te izkušnje pokazale, da je vendarle to zdravljenje nekoliko drugačno in ga moramo umestiti, vse te izkušnje, ki so nastale, žal, v zgodovini, tudi tragične, prisilna hospitalizacija, nekatere metode zdravljenja, ki so puščale posledice na somatskem, pa tudi dodatno na psihičnem zdravju. Tako lahko rečemo, da na eni strani so ta vprašanja prisilne hospitalizacije, uporaba metod, nadzorniki, potem koordinatorji, pa še nekaj podobnih. Na drugi strani pa govori ta zakon o strukturi pobolnišnične oskrbe različnih oblik, terapevtskih metod. Tukaj pa se seveda zakon dotika stvari kar v pravi smeri in določa to strukturo. Ampak pomembno je, kaj se bo zgodilo z implementacijo. Tam je pa pomemben denar, volja, znanje, ne pa sam zakon. Saj imamo vse nastavke pobolnišnične skrbi, imamo dnevne centre, bivalne skupnosti, rehabilitacijske delavnice, invalidska podjetja, nevladne organizacije, potem pisarne, da ne naštevam, celoten spekter, ki se dotika te rehabilitacije v socialnem smislu ali delovno-zaposlitvenem smislu. Pa vendarle obe plati, tako bolnišnična kot ta pobolnišnična sta enako pomembni in nima pomena, da postav
Hvala lepa. Izkoriščam to proceduralno možnost za repliko in se navežem na tisto, o čemer je bilo govora prej. Ja, seveda, glejte, v tem členu, o katerem razpravljamo, ki je amandmiran, je govora o članarini in del te članarine zbornica namenja tudi izobraževanju. V tem kontekstu je bila potem vodena tudi moja razprava o izobraževanju, o kateri sem prej govoril, in je res potem samo stvar interpretacije. Seveda pozdravljam stališče predsedujočega, ki je interpretiral dovolj široko, da sem lahko tudi to stvar pojasnil, kako gledam. Se pa ne strinjam s tem, da zbornica ne nudi ničesar. Ne nazadnje, čez dva tedna bo podelitev mojstrskih diplom, ki jih ravno ta zbornica organizira, organizira izobraževanje in podelitev teh mojstrskih diplom. Kolega vabim, da se je udeleži, si ogleda in bo videl, kako pomembno poslanstvo na področju izobraževanja, če se sedaj omejim na to področje, zbornica opravlja. Hvala lepa.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Tako včeraj na odboru kot danes smo večkrat slišali, da imamo krasno pravno državo. Toda sprašujem vas: Kako je ta država lahko krasna, kako je lahko krasna ta pravna država, če pa imamo toliko krivic? In o teh pišejo mediji dan za dnem in o teh krivicah prebiramo dan za dnem. Včeraj, tudi danes smo slišali decidirano trditev ministra, da v Sloveniji nimamo dveh pravnih držav. Mogoče res. Tudi sam bi lahko sprejel tako trditev in bi rekel: "V Sloveniji imamo res eno pravno državo, toda znotraj te pravne države imamo dve vrsti državljanov." Prvo in drugorazredne državljane seveda po analogiji predsednika države, ki deli teme v Sloveniji na prvo in drugorazredne teme. Seveda so državljani, ki tudi krivične in neumne zakone, ki jih sprejemamo v tem parlamentu, spoštujejo, se jih držijo, ker so pač tako vzgojeni, in imamo državljane, ki te zakone enostavno obidejo, jih ne spoštujejo, izigravajo, ker jim pač to omogoča njihov položaj v družbi, na drugi strani tudi denar in kapital, da si lahko privoščijo najboljše odvetnike. Ta prva kategorija državljana preprostih ljudi in teh je večina v Sloveniji, ki zakone spoštuje skorajda tako kot Platon, imajo pač takšno moralo, vrednote, takšen značaj, da se jim zdi nekaj nedopustnega, da zakonov ne bi spoštovali, da ne bi plačevali položnic, da ne bi plačevali položnic, da ne bi plačevali davkov. Imamo pa druge državljane, ki tovrstne morale enostavno ne poznajo. Spoznali so, da se v Sloveniji splača kršiti zakonodajo, ker se jim nič ne zgodi. Če pa slučajno koga, če slučajno kakšno veliko ribo v Sloveniji že zasačimo, je vprašanje, kakšen bo sodni epilog. Če pa pride do neke pravnomočne obsodbe, pa je na koncu še predsednik države, ki lahko vse skupaj pomilosti. In seveda v to kategorijo lahko uvrstimo tudi primer bulmastifov, o katerih je bilo danes tukaj rečeno, da naj ne bi govorili. Ta primer je bil v zadnjih dneh ponovno obujen, na nek način je bil že pravno pokopan. In tudi ta primer
Replika, ja. Hvala lepa. Kolegi iz <PARTY> oziroma vladajoče koalicije, skoraj dve leti ste že na oblasti. Shodite že enkrat in prevzemite odgovornost za ti dve leti in nehajte nenehno ponavljati, česa vsega niso ali pa so storile prejšnje vlade, prejšnja, predprejšnja in ne vem katera še! Šli ste tako daleč, da ste ugotovili, da smo odpirali rudnike v Zasavju. To je bilo pred tristo leti! Pred tristo leti so se odpirali rudniki v Zasavju. Tudi to smo mi zakrivili, kajne. No, zdaj ste prišli, jaz dvomim, no, kaj bolj v zgodovino boste pa težko. Rad bi pa samo ponovil tisto, kar je bilo popolnoma jasno že od vsega začetka – da sekretarjevo zagotavljanje, kako bo Vlada vložila amandma in z njim prepovedala fracking, nima popolnoma nobenega jamstva, da bo šlo to skozi. Saj smo zdaj slišali, kako odlična rešitev je v zakonu to omejeno hidravlično lomljenje. Torej, drži tisto, kar ugotavljamo v opoziciji ves čas – da Vlada pojma nima, kaj dela koalicija v parlamentu, hkrati pa koalicija v parlamentu pojma nima, kaj dela Vlada.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospod minister s sodelavkama, lepo pozdravljeni! Tudi jaz bom govoril o 4. členu. Tudi če bi zakon vseboval samo ta člen, bi ga po mojem ocenil enako kakor celoten zakon – da je to eden izmed zakonov, ki skušajo razgraditi tako imenovano javno, socialno in solidarno državo. Posledica tega člena in podobnih zakonov, podobnih členov je naslednje. Res se skuša zniževati neke splošne davčne obremenitve, ne pove pa se, da je potrebno za storitve kljub vsemu plačati. In če ne zbiramo denarja na tako imenovani solidarni način, da tisti, ki imamo višje plače, višje prihodke, več premoženja, plačamo več, je naslednja možnost v bistvu zbiranje na nesolidarni način – da se vsi zavarujemo pri zasebnih zavarovalnicah na način, da za podobne storitve vsi plačujemo enako. Zakaj je to tako zelo nesolidarno, nesocialno in razgradnja javne države? Zato ker potem nekateri ljudje, ki so revnejši, zavarovanj ne bodo plačevali. Ali gre recimo za zdravstveno zavarovanje ali gre za katerokoli drugo obliko zavarovanja, če se odpovemo solidarnostnemu modelu, ki mora delovati znotraj generacije in med generacijami, ogrozimo zlasti tiste, ki so šibkejši. Pri tem konkretnem členu, kakor so že moji predhodniki napovedali, gre za razbremenitev, seveda razbremenitev tistih, ki imajo najvišje plače, za približno 20 milijonov. Tudi če bi šlo samo za teh 20 milijonov, je to v času, ko ima proračun oziroma bo imel primanjkljaja 2 milijardi in pol, nesprejemljiv ukrep. Razumel bi, da bi prišli pred nas z ukrepom, da bi se mogoče šlo v neko razbremenjevanje plač in da bi se kontra povedalo, kje je pa kontra vir pri obremenitvah, ampak tega ni. Izhaja se iz tega, da nižja davčna obremenitev pomeni višjo gospodarsko rast in več pobranih davkov. V resnici so teoretiki in praksa pokazali, da sistem tako pač ne deluje. Manj pobranih davkov pomeni revnejšo državo, pomeni manj sociale in pomeni manj solidarnosti. Pogosto prek teg
Vsem lep pozdrav, spoštovana podpredsednica, spoštovani ministri, poslanke in poslanci! Dejstvo je, da se je zadnja leta večja pozornost namenjala, zlasti finančna, slovenskim avtocestam, tako imenovanemu slovenskemu avtocestnemu križu, ki je praktično zgrajen, kar se odraža tudi v večji prometni varnosti in večji pretočnosti. Manj sredstev za državne ceste in za magistralke pa se pozna kot neka dolgotrajna škoda oziroma neizvajanje potreb in so te ceste nekako močno zaostajale. Nekaj je še makadamskih, nekatere so ozke in nevarne, v veliki meri pa tudi dotrajane in potrebne temeljite sanacije. Tudi novogradnje so načrtovane in umeščene v razvojne programe, vendar čakajo na ugodnejši čas za financiranje. Mnogi cestni projekti se iz leta v leto pomikajo iz proračuna v proračun, tudi če so se že dela začela, so marsikje obstala zaradi propada, se pravi stečaja gradbenih podjetij. Marsikje pa so ceste bolj uničene tudi zaradi tega, ker so se uporabljale pri gradnji avtocest in pri obnovi železniške infrastrukture. Pogosto so težave pri odkupu zemljišč, oderuške cene omogočajo, da gre več sredstev za same nakupe in manj ostane za gradnjo. Zato vas sprašujem, gospod minister: Kakšne kriterije boste uporabili glede prioritet pri vzdrževanju, modernizacij in rekonstrukcij državnih cest, ki so v precejšnjem zaostanku? Hvala. Hvala za odgovor. Res gre za konkreten odsek regionalne ceste, to je regionalna cesta tretjega reda na tem območju, od Dol proti Ponikvi, Dolgi Gori in Ločam. V bistvu je to vzporedna cesta z avtocesto, in ko se je avtocesta gradila, je bila ta cesta precej uničena. Prav tako gre ob železnici. Ko se je železnica rekonstruirala, je prišlo do uporabe te ceste in precejšnje izrabe. Hkrati pa, če bo ta cesta, ko bo bolje urejena, bo povezovala te kraje proti regijskemu središču in pa bo tudi kot mogoča obvoznica, če bi bila avtocesta zaprta, ker tam sta dva tunela. Kot primer pa še bi povedal. Bila je ustanovljena civilna iniciativa za rekonstrukcijo te ces
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Spoštovani vsi prisotni, dober dan! Sprememba Zakona o industrijski lastnini, ki jo danes obravnavamo, se nanaša na 67. člen zakona, ki ureja poseben pravni institut, to je zahteva za nadaljevanje postopka v primerih, ko prijavitelj zamudi rok za izpolnitev obveznosti v zvezi s prijavo oziroma registracijo patenta, modela, znamke ali geografske označbe pri Uradu za intelektualno lastnino. Namen tega instituta je, da prijavitelj lahko zahteva nadaljevanje postopka, ne glede na vzrok za svojo zamudo pri izpolnjevanju obveznosti, pri čemer zaradi zamude tudi ni kaznovan. Takšno varstvo prijavitelju zagotavlja že tako imenovana Evropska patentna konvencija . V dosedanji ureditvi pa se je pokazala slabost tega pravnega instituta, saj je rok za vložitev zahteve za nadaljevanje postopka tako rekoč neomejen. Sedaj namreč velja, da prijavitelja zavezuje le dvomesečni rok, ki pa začne teči šele z dne, ko je prijavitelj za zamudo izvedel. To pa je lahko tudi več let kasneje, saj urad imetnikov oziroma prijaviteljev evropskega patenta ne obvešča posebej o zamudi roka. Torej je določen le subjektivni zastaralni rok, kar je potrdila tudi sodna praksa Upravnega in Vrhovnega sodišča. Takšna ureditev pa posledično pomeni pravno negotovost oziroma ekonomsko tveganje za tiste gospodarske subjekte, ki želijo v gospodarske namene uporabiti izum, ki v Republiki Sloveniji ni zavarovan s patentom. Zaradi navedenega se z novelo zakona, ki jo danes obravnavamo, v ta pravni institut poleg subjektivnega zamudnega roka dodaja tudi objektivni zamudni rok, podobno, kot ima to urejeno Švica. Ob navedenem pa je tudi začetek tega opredeljen nekoliko drugače, kot velja sedaj. Po uveljavitvi tega zakona bo veljalo, da se zahteva za nadaljevanje postopka vloži v dveh mesecih od dneva prenehanja roka, ki je povzročil zamudo, oziroma v dveh mesecih, ko je prijavitelj izvedel za zamudo, vendar ne kasneje kot v šestih mesecih od dneva nastanka zamude. Takšna ureditev bo
Hvala za besedo. Spoštovana poslanka, mag. Alenka Bratušek! Seveda se lahko samo strinjam z ugotovitvijo, da posamezni ukrepi, ki so bili uvedeni v času krize tudi za upokojence, še vedno veljajo. Ampak veljajo v omejenem obsegu, saj smo jih v preteklih letih, se pravi v tem mandatu v veliki meri že sprostili ali pa v celoti odpravili. Torej tako, kot ste rekli, tudi ta vlada tako kot vsaka verjetno, si prizadeva za upokojence, za vse druge sloje prebivalstva, da bi jim bilo bolje. Bi pa moral povedati, da ne drži vaša ugotovitev, da smo leta 2014 že izšli iz krize. Nasprotno. Takrat ko je naša vlada začela z delom, smo bili še kar globoko v krizi, imeli smo čezmerni primanjkljaj, Evropska unija nam je dala tam nekaj čez 10 priporočil tudi v zvezi s korupcijo, bili smo država pod strogim drobnogledom, nismo imeli urejenega upravljanja z državnim premoženjem. Marsikaj je bilo treba narediti. Eden od ključnih ukrepov je bil ta, da smo morali državo javnofinančno konsolidirati. Ta proces seveda teče še naprej. Zdaj, ko smo vzpostavili dobro gospodarjenje s financami, moramo pri tem vztrajati. Zato je mogoče te ukrepe, ki so bili sprejeti v času krize, odpravljati zgolj postopoma, da se zagotovi javnofinančna vzdržnost v korist celotne države vseh državljank in državljanov, torej tudi upokojencev, na dolgi rok. Je pa res, da si želimo in zato tudi delamo, da bi usklajevali pokojnine čim hitreje v korist upokojencev in da bi jim pomagali do boljšega standarda, če govorimo samo o njih, niso pa to edini družbeni del, ki je prizadet od krize in tudi sicer. Naj samo povem, da smo leta 2016 pokojnine uskladili za 1,1 %, kar je bilo bistveno več kot 0,4, kolikor bi znašala redna uskladitev v tistem času. Tudi letos smo opravili uskladitev pokojnin v nekoliko večji višini, kot je bila predvidena po določbah zakona. V letošnjem letu bodo vsi upokojenci upravičeni do letnega dodatka, zato smo spremenili zakon in po več letih bo letni dodatek letos ponovno izplačan vsem upokojence