EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala za besedo predsedujoča. Lep pozdrav! V Levici pozdravljamo, da sta Ustavna komisija in Državni zbor uspela soglasno pripeljati k zadnji etapi projekt vpisa znakovnega vpisa v Ustavo. To je velik in prelomen trenutek, saj gre za pomembno spremembo Ustave, ki gre v smeri izboljšanja položaja in vsakdanjega življenja za vse uporabnice in uporabnike znakovnega jezika in jim vsaj načelno zagotavlja enak izhodiščni položaj pri udeleževanju v družbi. Smo pa v Levici trdno prepričani, da pri spremembah Ustave sploh kadar gre za vpis novih pravic, ne sme biti to zgolj simbolna gesta in ostati le mrtva črka na papirju. Vsaka taka nadgradnja oziroma popravek Ustave mora imeti hitre in konkretne posledice v področni zakonodaji, ki bo nove določbe Ustave spravila v življenje. Zapis znakovnega jezika v Ustavo mora tudi v praksi pomeniti izboljšanje področja na katerega se sprememba nanaša. Zato še vedno pričakujemo jasna in nedvoumna pojasnila in zagotovila s strani Vlade, ki je tudi predlagateljica te spremembe Ustave, kdaj, kako in kater pravice bodo spremembo pridobili uporabniki in uporabnice znakovnega jezika. Iz dodatnih pojasnil, ki smo jih do sedaj prejeli je jasno, da je odprtih še kar nekaj vprašanj. Denimo, eno d teh področij je izobraževanje. Če želimo, da postane znakovni jezik zares del običajnega vsakdanjega življenja, bo potrebno spremeniti učne načrte, zagotoviti tolmače na šolah in univerzah, uvesti nove ustrezne študijske programe in tako naprej. Glede na to, da nas k izvajanju ukrepov s katerimi se uporabnikom znakovnega jezika omogoča polno uveljavljanje vseh človekovih pravic in temeljnih svoboščin, že danes zavezujejo konvencije o pravicah invalidov, Zakon o izenačevanju možnosti invalidov in zakon o uporabi slovenskega znakovnega jezika, poleg tega pa tudi resolucijo o nacionalnem programu za jezikovno politiko 2014-2018, je namreč na mestu vprašanje ali država danes sploh kakorkoli skrbi za uporabnike in uporabnice znakovnega jezika. Kot rečeno, v L
Hvala, gospod podpredsednik. Glede na to, na kateri točki smo v samem postopku, začela se je 4. točka. Iz naslova 4. točke izhaja, da gre za proračun za leto 2018, medtem ko tista točka, ki je problematična in o kateri pravzaprav govorite, je predlog zakona o ukrepih na področju plač in drugih stroškov dela za leto 2017 in drugih ukrepih v javnem sektorju. Do tja niti prišli še nismo. Dejstvo je, da sem na to opozoril že takrat, ko smo sprejemali celoten proračun. Tudi to je dejstvo. Da postopkovni pogoji za to obstajajo, vsebinski, pa so tisti, na katere mora odgovoriti Vlada. Zaradi tega predlagam, da nadaljujemo s 4. točko, da Vlada sploh pride do besede, da lahko na podlagi vsebinske razlage vidimo, ali so izpolnjeni tudi vsebinski kriteriji. Vsebinski kriteriji, izpolnitev vsebinskih kriterijev pa ni stvar samega postopka, medtem ko vodenje seje pa zahteva spoštovanje samega postopka. Pogoji za to, da to razpravo zdaj opravimo, so, pogoji za to, da bi opravili razpravo o 5. Točki, pa še niso izpolnjeni. In dokler ti pogoji za 5. točko niso izpolnjeni, najverjetneje ne bomo mogli odločati o celotnem proračunu. To vsi dobro veste, ampak v tem trenutku je razpravo možno nadaljevati, s tem da potem pride končno do besede tudi Vlada. Zato predlagam nadaljevanje seje.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Glede na to, da smo v Državnem zboru že dva dni zapored razpravljali o osmem protikoronskem paketu, bom v tem stališču glede dopustnosti oziroma nedopustnosti razpisa referenduma na omenjeni zakon zelo kratka. Kot že rečeno, omenjeni osmi paket je namenjen zlasti ohranjanju delovnih mest, trgu dela in pomoči gospodarstvu. Obenem pa v tem paketu nismo pozabili niti na najbolj ranljive skupine, kot so na primer vojni veterani in invalidi. Ti bodo prejeli 150 evrov solidarnostnega dodatka. V vseh osmih paketih do sedaj smo razdelili že ogromno pomoči ne samo gospodarstvu in turizmu, ampak je pomoč prišla tudi neposredno do ljudi. S PKP8 smo podaljšali subvencioniranje čakanja na delo najmanj do konca meseca aprila 2021. Država bo nase prevzela del bremena zaradi dviga minimalne plače. Delodajalci bodo za tiste, ki brez dodatkov ne dosegajo minimalne plače, prejeli subvencijo v višini 50 evrov. Vlada je šla nasproti tudi sindikatom in odpravila neenako obravnavo zaposlenih pri izplačilih kriznega dodatka v višini 200 evrov. Po uveljavljenem PKP8 bodo do izplačila kriznega dodatka tako upravičeni vsi delavci v zasebnem sektorju. Gre torej za ukrepe, ki so nujno potrebni za to, da lahko omilimo posledice, ki jih ima epidemija covid-19 na družbo kot celoto. Zato v Slovenski demokratski stranki podpiramo sklep o nedopustnosti razpisa referenduma na Zakon o dodatnih ukrepih za omilitev posledic glede covid-19. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Cilji, ki so opredeljeni v resoluciji so sicer všečni, večina njih, ampak bojimo se, da bodo ostali samo črka na papirju, zato ker če samo izpostavimo to zagotavljanje kulturnega pluralizma, kaj to pomeni, če si zagotavlja s strani vlade, ki je namreč vsako svoje orodje katero premore uporabila za vsiljevanje svojih vrednot, svojih prepričanj in svojih pogledov na svet. Zato ta pluralizem enostavno vidimo kot singularizem brez primere. In zaradi tega vladi težko zaupamo, da bo resnično te naštete cilje uresničevala. Vsakemu od teh ciljev sledijo akcijski načrti. In ravno zaradi tega, ker ti več niso v pristojnosti državnega zbora ne moremo biti prepričani, da bodo interpretirani ali pač napačno izpeljani, ker zaupanja pač res ni več. Če se dotaknem same resolucije, ona je preohlapna, premalo je strateška, premalo naslavlja sistemske pomanjkljivosti sedanjega kulturnega modela, ne napoveduje celovite kulturne prenove, kar je tudi velika pomanjkljivost in seveda neustrezno obravnava nevladni sektor in samozaposlene v kulturi. Za povrh je pretirano ideološka in kot tak dokument pač jo ne moramo v <PARTY> podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Uspeh bo približno tak, kot imam jaz časa. Kar je kolegica Napast sedaj govorila, zagotovo tak projekt že vseskozi podpiram in ga bom podprl. Vendar moram pri tem reči, da država v tem primeru spretno izkorišča neenotnost pogleda na vodenje prometa skozi Luče. Projekt je sicer dvoplasten, torej reševanje pred visokimi vodami in drugi strani urejevanje prometa skozi Luče. Imam še par sekund časa, zato naj poudarim, da gre pri prejšnjem amandmaju za upravljanje in vzdrževanje državnih cest, ne za investicije. Kar pomeni, da bo država vzdrževala državne ceste, vendar bo to naredila s prerazporeditvijo sredstev iz investicij na vzdrževanje. Brez vzdrževanja promet ne poteka, sploh pozimi ne. In zaradi tega, opozarjam, bo še manj investicij, kot jih je planiranih v proračunu; oziroma še tiste, ki so planirane, bodo črtane zaradi prenosa sredstev na vzdrževanje. Hvala lepa.
Najlepša hvala, spoštovani gospod podpredsednik! Pa je bila nekoč postavljena teza, da je bila slovenščina skozi stoletno puritanizacijo očiščena vseh zabavnih elementov svojega jezika. Očitno ni bila. Pravzaprav mi je večji del razprave in za to se zahvaljujem, odnesel kolega Verbič, ki je zelo podrobno, taksativno in zelo jasno razložil smisel in namen tega zakona. Jaz bi som postavil retorično vprašanje, kaj bi se zgodilo glede na to, da danes pri zakonu, ki ureja postopek, poslušamo očitke, da bi moral urejati vsebino, če bi recimo pri zakonu, ki ureja slovensko kulturno politiko, sedela ministrica za obrambo in ga predstavljala skozi Zakon o službi v Slovenski vojski. Verjetno bi se kdo vprašal po zdravju in predvsem bi nas vprašali po zdravju, kako sploh lahko o čem takem razpravljamo. Tukaj ta razlika ni tako zelo jasno manifestirana na prvi pogled, je pa skoraj da enako močna in enako vidna in kljub temu poslušamo očitke o tem, da ta zakon ne ureja prave vsebine, pri čemer, če bi urejal to, o čemer je tekla danes razprava, bi tam sedela najverjetneje državna sekretarka Martina Vuk, namesto mene pa bi poročilo odbora predstavil kolega Prikl. Ampak tam ne sedi niti predstavnica Ministrstva za delo in kolega Prikl ni predstavljal poročila Odbora za delo, družino, socialne zadeve, invalide in enake možnosti, ker pač to ni predmet tega zakona. In vsi tukaj se verjetno strinjamo, da je zakon, ki pa ga je razprava naslavljala, treba ponovno premisliti, da ga je v pomemben delu potrebno spremeniti, ker seveda nihče od nas, to verjetno lahko rečem za vse, ne sprejema logike, da je neka nepremičnina, v kateri človek živi, lahko predmet plombe. Za ostale nepremičnine, ki pa se na to zraven nalagajo in ne posegajo v ta eksistenčni okvir, pa ne razumem razloga, zakaj ne bi bile. In če se je v preteklosti v zakonodajnem postopku zgodila napačna ocena, lahko tudi z naše strani, smo popravi te napake naklonjeni, ampak ne v zakonu, ki tega ne ureja. In ne na način, da bomo d
Hvala lepa za besedo. Vsi skupaj lepo pozdravljeni tudi v mojem imenu! Danes odločamo o tem, kakšno državo želimo imeti jutri. Ali bo to država, v kateri bomo krmarji lastne usode, ali bo to država, v kateri nam bo življenje diktiral nekdo drug; ali bomo realisti ali bomo živeli v sanjah, ki z realnostjo nimajo nič skupnega. Odločamo o tem, kakšno življenje želimo ustvariti našim državljanom: ali bo to nenehna bitka za obstanek ali bomo ustvarili okolje, v katerem bosta rast in razvoj omogočala dostojno življenje slehernega posameznika. Tisoče slovenskih družin, ki so tekom gospodarske krize ostajale brez služb in brez prihodkov, se je v teh letih zavedalo, da če želijo preživeti jutri, morajo svoj način življenja spremeniti danes. In so! Sprememba življenjskega sloga, takšne ali drugačne odpovedi pri vsem in vsakem niso bile enostavne in lahke odločitve, toda bile so nujne, če so slovenske družine želele preživeti. Škoda, da se nismo zgledovali po naših državljankah in državljanih že kdaj prej. Pozabili smo razmišljati kot slovenske družine, pozabili smo misliti na jutrišnji dan. Nismo pravočasno reagirali na nastalo situacijo, zato smo danes soočeni z ukrepi, ki jih moramo nujno sprejeti, če želimo, da naša država dočaka jutrišnji dan. Če bomo čakali, če ne bomo sprejeli ustreznih ukrepov, žalostnih zgodb naših državljanov ne bo konec. Če ne bomo sprejeli ukrepov, s katerimi bi privarčevali potrebna sredstva, ki jih na žalost nimamo in ki so ključna ter nujno potrebna za razvoj gospodarstva in ustvarjanja novih delovnih mest, jutrišnjega dne za nas ne bo. Vsak od nas si mora odgovoriti na vprašanje, kakšno življenje želi našim državljankam in državljanom jutri. Ne smemo obstati v današnjem dnevu, misliti le na kratek rok, ampak se moramo vprašati, kakšno prihodnost si bomo določili danes. Zavedam se, da spremembe na področju pravic niso enostavne in da posameznika prizadenejo, toda ključno vprašanje pri tem je: Ali smatramo, da si naši državljani zaradi naše pasiv
Lep pozdrav vsem zbranim. Namen novele je bistveno poenostaviti proces predlaganja kandidatov, saj se je v praksi izkazalo, da obstoječim zakon to opredeljuje na precej zapleten način. O kandidatih za sodnike mednarodnih sodišč sedaj odloča državni zbor, z našimi dopolnitvami zakona pa bi to pristojnost prenesli na predsednika države. Izkazalo se je tudi da leto 2001 in 2002 sprejeti in dopolnjeni zakon se v praksi kaže za birokratskega, dolgotrajnost postopka izbire pa onemogoča možnost pravočasnega lobiranja in s tem tudi zmanjšuje možnosti Slovenije. Na potrebo po poenostaviti izbiranja kandidatov za mednarodno sodišče s spremembo zakona se je že v začetku lanskega leta dr. Marko Pavliha v poslanski pobudi obrnil na resornega ministra za pravosodje Lovra Šturma, ki se je s potrebo po spremembah strinjal, vendar ker se do sedaj po letu in pol še ni zgodilo na tem področju nič, se je dr. Pavliha sam odločil za vložitev predloga za spremembo in dopolnitev tega zakona. Opozarjam, da je Slovenija ena redkih držav, kjer o kandidatih za sodnike mednarodnih sodišč odloča parlament, zato naj bi se s to novelo ta pristojnost prenesla na predsednika države. S podelitvijo pristojnosti predsedniku države lahko bistveno vplivamo na zmanjšanje politizacije, do katere je pri izbiranju kandidata za sodnike v državnem zboru že prišlo. Naj samo omenim lanski primer sodnice ustavnega sodišča Mirjam Škirk, ki zaradi svoje odločitve v konkretnem primeru sprva ni bila izbrana za kandidatko za članico ustavnega arbitražnega sodišča v Haagu. To je dokaz, v kakšni meri lahko državni zbor poseže v sodno vejo oblasti. In dodaten argument za predlagani zakon je tudi podpora sodnega sveta kot ustavnega organa, sestavljenega iz sodnikov in pravnih strokovnjakov. Novela zakona naj bi torej onemogočila politični nadzor nad sodniki in pri izbiri zagotavljala premoč strokovnih argumentov nad političnimi. Zaradi pravočasnega lobiranja v mednarodnih organizacijah predlog novele uvaja predhodni posto
Hvala lepa. Lepo pozdravljeni! Danes teče splošna razprava o dopolnitvah Zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, s katerim želijo v stranki <PARTY> zagotoviti, da se bo kmetom odmerila pokojnina glede na dejansko višino vplačanih prispevkov. Predlagatelji želijo zagotoviti, da se bo zavarovancem iz naslova kmetijske dejavnosti, ki so bili v zavarovanju registrirani kot drugi kmetje ali njihovi družinski člani, priznalo zavarovanje za polni obseg pravic, saj so vplačevali prispevke od osnove, ki ni bila nižja od zneska najnižje pokojnine za polno pokojninsko dobo. Po zakonu iz leta 1983 so to možnost imeli kmetje, ki so bili zavarovani kot združeni kmetje. Na prvi pogled se predlog <PARTY> zdi všečen. Dejstvo pa je, da so nekateri kmetje plačevali enako visoke prispevke kot združeni kmetje, priznalo pa se jim je zavarovanje za ožji obseg pravic. To pa naj bi bilo v neskladju z načelom enakosti, da se bistveno enake položaje obravnava različno. Ne glede na to, da gre za sicer strokovno in pravno vprašanje, se ne moremo znebiti vtisa, da ozadje predloga predstavlja tudi politična agenda <PARTY> za popravo krivic, ki naj bi jih zagrešil prejšnji režim. Danes se nam določbe zakona iz leta 1983 lahko zdijo nerazumljive; zavedati pa se moramo, da kmetje do leta 1984 niso bili vključeni v enotni sistem pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Takratni družbeni sistem je končno začel tudi pri pokojninskem in invalidskem zavarovanju priznavati različne družbene statuse skupinam, kot so bili kmetje, obrtniki, odvetniki, umetniki in drugi. V skladu s takratno prevladujočo družbeno paradigmo tudi znotraj tako ozke skupine je priznaval poseben status združenim kmetom, ki bi jih danes lahko poimenovali zadružni kmetje. Spodbujal je torej združevanje kmetov oziroma oblikovanje takratnih organizacij, ki jih danes poimenujemo zadruge. V Zavezništvu se sprašujemo, zakaj naj bi danes, po 31 letih retroaktivno, za nazaj urejali razmerje in pravno ureditev, ki je bila prilago
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Tega predloga zakona ne bom podprla. Je bilo že večkrat povedano, rešuje navidezno samo eni skupini, pa še to ne v celoti, ker je datum uveljavitve problematičen, ker ne popravlja za ves čas. Res pa je tudi, da nisem podprla amandmaja na Odboru za finance, ki ga je vložila <PARTY>, ker tudi tisti predlog ni bil tak, da bi bil pravno čist, ampak je tudi tisti delal razlike. Navidezno je bil oprt na 5-odstotno znižanje. Teh 5 % se kar naprej suče. Bi pa rada še nekaj povedala. Smo v predprazničnem času, ki bo za vrsto ljudi, zlasti pa za otroke zelo tragičen čas, ker živijo v družinah, zlasti enostarševskih družinah, kjer ni dosti dohodkov in se ne bodo mogli veseliti v taki meri daril, kot se bodo kakšni drugi otroci veselili. Ampak tisto, zaradi česar sem se pa posebej oglasila, je pa to, res je veliko takih, ki prejemajo nizko pokojnino, in to pod 622 evri. Ampak ali se zavedamo, da tudi delavci za polni delavni čas prejemajo minimalno plačo, ki je neto izplačilo 572 evrov, in da imajo ti še otroke, za katere morajo skrbeti, in družino. Mi s tem zakonom vseh problemov ne bomo rešili. Bi pa vladajoča garnitura morala malo bolj slišati tiste, ki jim govorijo o tem, da varčevanje ne prinaša novih delovnih mest. Niste, spoštovana koalicija, povedali, koliko novih delovnih mest ste s tem varčevanjem ustvarili. Samo režete jih. Hvala.
Hvala lepa. Očitno je res interes za težave ljudi v tem Državnem zboru tako majhen, da pravzaprav nočemo o tem niti razpravljati. O tem predlogu zakona smo sicer slišali stališča poslanskih skupin in Vlade. Vlada pravi, da bo pravzaprav rešila javni potniški promet tako, da bo to vse funkcioniralo s strani države, da seveda je velik problem, ker nimamo pokrajin. To je zelo zanimivo, kar to je tudi eden izmed argumentov, ker ni pokrajin, ne moremo imeti ustreznega javnega potniškega prometa. Zelo pa razpravljavce tudi v stališčih poslanskih skupin skrbi, kaj se bo zgodilo z obstoječimi prevozniki, obstoječimi koncesionarji, ki že imajo koncesije in so tudi, to moramo tukaj priznati, del problema. Obstoječi linijski prevoznik, ki vozi iz Kočevja proti Ljubljani medkrajevni avtobus in ima eno postajališče na Škofljici, je sedaj del problema, ne del rešitve. Namesto da bi mi iskali rešitev, da bi dobili čim več potnikov, pa sedaj na račun koncesionarjev, ki so obstoječi, trpi javni interes. In o tem danes govorimo. To, da s tem izvajamo zmedo, kar sta povedala tudi predstavnika poslanskih skupin tudi <PARTY>, <PARTY> in <PARTY>, tega pa ne razumem. Ne razumem, kakšna zmeda. Potem, da število potnikov stalno pada. Res je, to je res, število potnikov pada. Ampak poglejte pa sedaj konkreten primer mestni avtobus številka 6B Vnanje Gorice. Tam število potnikov narašča, ampak ureditev tistega sistema, da vozi proga 6B Vnanje Gorice, pa sledi točno temu, kar piše v tem našem predlogu zakona. Dve občini lahko gospodarsko javno službo uredita v mestnem prevozu, pa je tam najbrž tudi obstoječi koncesionar. Ampak sistem točno takšen, kot je, funkcionira in potnikov je več. Ne razumem, da je obstoječe koncesionarje, prevoznike tako strah, če bi upoštevali to določilo tega našega 2. člena, kjer se pravzaprav obstoječi koncesionar s koncesijo prilagodi, saj nihče nič ne odvzame. Za začetek, sam predlog zakona, morda ga še enkrat preberemo počasi. Ne da občina mora, lahko ena ali več
Hvala lepa. Neverjetno, kakšni mojstri spreobračanja stavkov in besed so nekateri v tem parlamentu. Ko sem sam v enem prejšnjih izvajanj omenil, da je bilo 95 in več odstotkov pripomb vseh društev in zainteresirane javnosti pri obravnavanem zakonu upoštevanih, sem med drugim dejal, da sigurno pa ni bila upoštevana pripomba Zveze kroničnih bolnikov Slovenije, ki je šele v ustanavljanju in je podala svoje predloge 12.12., to je včeraj, začela pa se je ustanavljati verjetno dan prej. To drži. Vendar tako, kot so nekateri to spreobrnili pa sigurno v Državnem zboru z moje strani ni bilo rečeno. Tudi to, kako ima v komisiji večino zdravstvo in je to neprimerno, je veliko sprenevedanje. V zakonu namreč piše, da vsak primer obravnava senat, ki je sestavljen iz 3 članov, od tega je eden pravnik in pravnik je obvezno predsednik tega senata, eden iz stroke in nekdo, ki ga predlaga civilna družba in je član te komisije. Zato so te razlage in potvarjanje dejstev res neprimerne, da to delamo pred kamerami in takšne podatke dajemo slovenski javnosti, ki nimajo nobene utemeljitve in te stvari v zakonu res ne pišejo. Hvala lepa.
Hvala, gospod predsednik. Jaz mislim, da smo z našimi ravnanji oziroma z vašimi vladnimi ravnanji dobesedno dosegli to, da smo uničili gospodarsko panogo gradbeništva. In ker pomeni izguba enega delovnega mesta v gradbeništvu izgubo dveh delovnih mest v povezanih gospodarskih panogah, je nujno, da ta vlada začne z velikimi infrastrukturnimi investicijami, da izkoristi vse možnosti in priložnosti za financiranje iz evropskih strukturnih skladov in kohezije in tudi s strani Evropske centralne banke oziroma Evropske investicijske banke. Če ne bomo zagnali velikih projektov, če ne bom vnovič oživeli gradbeništva, je slovensko gospodarstvo obsojeno na propad. Samo država in samo ta vlada ima to priložnost, da reši to državo, da reši naše gospodarstvo. Brez gospodarstva in brez gospodarske rasti ni stabilnosti javnih financ in ne moremo govoriti o vzdržnosti javnih financ, če ne bo stabilno in zdravo gospodarstvo. Kaj torej čakate? Sanacija bank bo pomagala, veste komu, če bomo predolgo čakali? Nobenemu, ker nobeno podjetje ne bo kreditno sposobno. Nekdo mi je rekel s strani koalicije, pa saj so tuje banke, lahko tam najamejo posojilo, pa zakaj potem rešujemo naše? Ne samo naše banke, rešujemo tudi privatne lastnike teh bank na račun davkoplačevalcev. Narobe svet! Narobe svet, zato je prav, da se o tem pogovorimo. Ignoriramo vse strokovnjake, evropske, svetovne in domače. Ne, vi ste sami sebi namenjeni. Tudi vi bi si kakšno Nobelovo nagrado zaslužili.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani ministri in drugi predstavniki vlade, kolegice in kolegi! V poslanski skupini <PARTY> bomo predlog deklaracije o usmeritvah za delovanje Republike Slovenije v institucijah Evropske unije v letu 2006, s poročilom o stanju v EU in položaju Republike Slovenije v njej v letu 2005, podprli. Predlog deklaracije je odraz polnopravnega članstva, obveznosti, pravic in pripadnosti Evropski uniji. V tem dokumentu so predstavljene smernice za delovanje vlade Republike Slovenije in operativnega programa evropskega sveta, ki jih mora naša država kot članica Evropske unije spoštovati in zagotoviti njihovo zakonsko umestitev in realizacijo. Glede na to, da se Slovenija pripravlja na predsedovanje Evropski uniji leta 2008, je treba v okviru priprav zagotoviti pravočasen sprejem vseh z nacionalno zakonodajo usklajenih aktov, v soglasju s pristojnimi evropskimi institucijami. V poslanski skupini sprejemamo strukturo tega dokumenta in njegovih prioritet, ki so razdeljene na tri dele. V prvem delu so podane ožje politične prioritete in v treh vsebinskih sklopih Slovenija kot dejavna partnerica v Evropski uniji, reforme za razvoj in Slovenija, zanesljiva partnerica v regiji in v svetu. Obseg drugega dela določa prioritetne naloge v 17 poglavjih, v smislu nadgradnje splošnih političnih usmeritev, ki so predstavljene že v prvem delu. Zato je treba evropske prednostne naloge v letošnjem letu v največji možni meri v sklopu političnih, gospodarskih, ekonomskih, socialnih in okoljskih videnj vključiti in obravnavati časovno usklajeno tudi pri nas. V naši poslanski skupini ugotavljamo, da se med prednostne naloge uvršča poleg izjemno zahtevnega projekta predsedovanja Evropski uniji še prevzem evra, ureditev schengenske meje in v zadnjem času vse bolj premišljen trg delovne sile v okviru prostega pretoka znotraj lizbonske strategije. Ob tem zagotavljamo ustrezno promocijo naše države v Evropski uniji in v evropskem pasu na sploh. Slovenija se bo zavzemala za
Gospa podpredsednica, najlepša hvala za besedo. Prisrčno pozdravljeni tudi predstavniki vlade! Moje ustno vprašanje je namenjeno ministrstvu za zunanje zadeve. Arhivsko gradivo s področja Primorske za čas po prvi svetovni vojni in do konca druge svetovne vojne je zaradi italijanske zasedbe in upravnega položaja teh krajev shranjeno na tedanjih sedežih tako imenovanih upravnih provinc, to je v Gorici, Trstu, Pulju in na Reki, ki so sedaj v drugih državah, v Italiji in na Hrvaškem. Za ilustracijo naj povem, da je samo za območje sedanje občine Ilirska Bistrica v državnem arhivu na Reki shranjeno nekaj sto škatel arhivskega gradiva. Vsekakor gre za dragoceno zgodovinsko gradivo, ki zagotovo sodi v naše arhive. Sprašujem, kaj je bilo doslej storjenega, da to gradivo pride nazaj, in kakšni so izgledi, da do tega gradiva pride naša državna arhivska služba. Zahvaljujem se za odgovor, prav z veseljem ga bom sprejel. Hvala.