EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Predsedujoča, hvala lepa. Spoštovana ministrica za pravosodje gospa Lilijana Kozlovič! Midva imava to čast, da rečem, da prva odpirava krog vprašanj s področja pravosodja. V zadnjih mesecih smo v Sloveniji priča res izrednemu porastu nestrpnosti, sovražnega govora, spodbujanja sovraštva, groženj, ustrahovanj v različnih oblikah, celo eksplicitnih groženj s smrtjo in eksplicitnih in implicitnih pozivov k smrti posameznikov. To vsekakor, se strinjamo, predstavlja kazniva dejanja po 135. členu Kazenskega zakonika in tudi po 297. členu Kazenskega zakonika. Takšnih in drugačnih groženj so deležni tako nosilci izpostavljenih političnih funkcij, naj gre za predsednika Vlade, ministre, koalicijske in opozicijske poslance, kot tudi posamezniki, ki so izpostavljeni na področju zdravstvenega področja, se pravi v borbi zoper epidemijo covida-19. Da so te zadeve res eskalirale preko vseh meja, do naravnost strašljivih razsežnosti jaz temu pravim, priča tudi izjava predsednika Vlade Janeza Janše, ki je nedavno za Novo24TV dejal, da sam prek družbenih omrežij prejme tudi po 100 groženj s smrtjo. Teh groženj je bilo tudi v preteklem obdobju kar nekaj, tudi, kot sem dejal, pri izpostavljenih zdravnikih, dva sta se izpostavila, gospod Aleš Rozman ter Bojana Beović, da so jima večkrat grozili s smrtjo. Kriminalisti so v določenih primerih že začeli seveda postopke, predkazenske postopke. Tudi ti dogodki, ko smo jih gledali prek medijev, mize, polite z rdečo barvo, ki naj bi verjetno simbolizirala kri, pred Ministrstvom za kulturo, kolesarski protesti z eksplicitnimi pozivi k smrti, lutke so se kamenjale tukaj pred našo hišo demokracije, plakati s konkretnimi imeni poslancev in tako dalje. Jaz pravim, da se na te zavržne grožnje kot družba definitivno nikakor ne smemo navaditi. Še več, pravim, vedno znova jih moramo glasno obsoditi, organi, državna tožilstva pa morajo končno začeti s pregonom teh storilcev. Vsi se seveda strinjamo, da so tožilci seveda samostojni, neodvisni pri svojem
Hvala lepa. Spoštovana ministrica! Mediji na debelo poročajo, kako je direktor Veniger dobil 70 tisoč evrov, kar je bilo del odgovora predsednika Vlade, to je seveda bruto znesek, ki bi se ga lahko ministrica izognila, pa se ga ni. Ampak to ni predmet poslanskega vprašanja. Poslansko vprašanje, ki sem ga najavil, se nanaša na razmere med ministrstvom in policijo. Moram reči, da izražam zadovoljstvo, da vas vidim. Iz temeljnega razloga, ker vas prvič vidim, odkar ste ministrica, kljub temu da je Državni zbor imel že kar nekaj točk dnevnega reda, na katerih bi morali biti prisotni, pa niste bili. Bili so državni sekretarji. Kar se tiče razmerij med ministrstvom in policijo, moramo povedati naslednje. Pripravljavci zakona leta 1998 tega poglavja nismo vnesli v prejšnji zakon iz temeljnega razloga, ker smo bili prepričani v to, da splošna zakonodaja, ki ureja razmerja med ministrstvi in organi v sestavi, v zadostni meri določa ta razmerja in nismo predvideli, da bi lahko prišlo do kakršnihkoli zapletov. Kot je verjetno vam poznano – in jaz verjamem, da ste pregledali tudi dokumentacijo na to temo, zlasti po postavitvi poslanskega vprašanja –, je leta 2003 moralo reagirati celo Ustavno sodišče, ki je povedalo, da naj zakonodajalec opredeli ta razmerja med ministrom in policijo. Kajti takrat se je zgodilo nekaj, kar se ne bi smelo nikoli zgoditi. Namreč, direktor policije se je preprosto uprl ministru. In šele poseg Ustavnega sodišča je potem naredil svoje, zato smo tudi zakon popravili in ga dopolnili. Zakon, ki danes opredeljuje to področje, pa v členih od 3 do 13 relativno podrobno ureja, kakšna so razmerja ministra do policije in kaj minister v odnosu do policije sme, česa ne sme; skratka, kaj je policija dolžna v razmerju do direktorja. Moje poslansko vprašanje torej je bilo na to temo. Sprašujem vas v tem kontekstu: Kako se izvajajo ta določila tega zakona – torej, v členih 3 do 13? Ali še konkretneje: Kako usmerjate delovanje policije in kako nadzirate delovanje po
Lep pozdrav še enkrat. Žled je med 30. januarjem in 10. februarjem po oceni vlade povzročil enega najobsežnejših škodnih dogodkov v zadnjih desetletjih. Praktično vsa družbena, gospodarska in naravna področja so utrpela veliko škodo. Vlada je zato prejšnji teden pripravila vrsto sprememb obstoječe zakonodaje in ukrepe. Predlog novele Zakona o odpravi posledic naravnih nesreč na sistemski ravni kot naravno nesrečo opredeljuje tudi žled. Žled kot naravni pojav ni bil opredeljen kot naravna nesreča, temveč kot pojav neugodnih vremenskih razmer, ki pa je bil z ZUJF izločen. Pojav žleda se tako izenači z drugimi pojavi, ki so opredeljeni kot naravna nesreča, in sicer potres, snežni in zemeljski plaz, vdor ali poplava. S predlagano spremembo zakona se tako zagotavlja pravna osnova za izvedbo ukrepov za odpravo posledic, ki jih povzroča žled. Torej bo omogočeno izvajanje odprave posledic ledene ujme in njenih posledic. Do uveljavitve sprememb zakona ni mogoče predlagati programa odprave posledic te ujme in izvajati ostalih postopkov. Zato bomo v Pozitivni Sloveniji predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa, za besedo. Spoštovani gospod minister, ker je letos leto volitev in referendumov, je to vprašanje mogoče bolj aktualno kot sicer. Jaz sem dobil več pripomb s strani županov in tajnikov občinskih volilnih komisij in drugih strokovnih sodelavcev občin glede nagrajevanja občinske volilne komisije, predvsem predsednika občinske volilne komisije, ki ima, tako so mi povedali, nisem preverjal, nagrado za izvedbo enkratnih volitev ali referenduma v višini županove plače, bruto oziroma tudi netu plače. Tem ljudem, ki to dela najbrž dobro poznajo, se zdi, da je ta nagrada nesorazmerna glede na vložen čas, glede na opravljeno delo in odgovornost v primerjavi z županom, če mora župan narediti 176 rednih ur po nekem urniku dela in pridejo plus tega še vse sobote in nedelje za kakšne druge aktivnosti, je tisti čas, ki ga predsednik volilne komisije opravi, tam nekje 15, 20% županovega delovnega časa. Plača pa je seveda takšna, kot je županova. Tehnično, administrativno delo opravijo pa strokovni delavci občinskega organa. Predsednik volilne komisije pa ima eno sejo pred volitvami ali referendumom; na dan volitev, referenduma je seveda prisoten, potem pa ima še eno sejo po končanih volitvah, izdela poročilo in je delo končano. Drugo pripombo sem pa dobil od nekaterih predsednikov volilnih odborov, ki imajo tudi eno pavšalno nagrado. Med ostalim tudi nagrado za tiste stroške prihoda po volilni material in potem tudi prenosa rezultatov na občino, če gre za lokalne volitve, oziroma na upravno enoto, če gre za državne volitve ali referendum. Dobijo pa 1000 tolarjev za tisto kilometrino vsi enako, tako so mi povedali. Razlika pa je tudi 30 kilometrov, ki jih nekdo napravi, pa 4-krat mora iti, naredi 120 kilometrov za ene volitve, dobi pa 1000 tolarjev, tako kot tisti, katerega volišče je do sedeža upravne enote oddaljeno dva, tri kilometre. Zanima me, ali boste v tej zvezi naredili kakšno analizo, te podatke dobili, preverili in predlagali eventualne spremembe? Hvala lepa.
Zakon ureja omejitve za funkcionarje glede na opravljanje pridobitvene dejavnosti, sprejemanja daril v zvezi z opravljanjem funkcije, poslovanje gospodarskih družb in drugih subjektov v javnem sektorju in dolžnost prijave podatkov, torej javnost podatkov o premoženjskem stanju funkcionarjev. Zakon določa, da naročniki, ki poslujejo po predpisih o javnih naročilih, ne morejo poslovati s subjekti, v katerih je poklicni funkcionar oziroma njegov družinski član član poslovodstva, imetnik poslovnega deleža delnic oziroma drugih pravic, na podlagi katerih je udeležba pri upravljanju oziroma kapitalu v višini 10% preko javnih naročil, razen naročil male vrednosti, če je ocena vrednost posamičnega ali mesečnega naročila manjša od dvanajstine vrednosti, določene v zakonu o izvrševanju državnega proračuna. Podobno določilo velja za vse prej omenjene subjekte, ki so udeleženi pri upravljanju oziroma kapitalu v višini več kot 10%. Seveda je 10% relativno merilo glede na velikost absolutnega zneska posla, ki se lahko kljub temu opravlja. Zato je to merilo relativno slab kriterij. Prav tako so globe za prekrške v primeru večjih poslov zanemarljive, prav tako sankcije pri plači, če bi funkcionar imel namen zlorabiti položaj pri poslovanju z zunanjimi subjekti. Res je, da funkcionar sam v skladu s predlogom ne sme opravljati nobene pridobitvene dejavnosti v zasebne namene, če bi dejavnost lahko vplivala na objektivno ali od zunanjih vplivov neodvisno opravljanje funkcije, če bi se v primeru opravljanja dejavnosti ustvaril vtis, da funkcionar pri opravljanju svoje funkcije ni nepristranski ali bi opravljanje dejavnosti škodovalo ugledu funkcije ali organa. Nekaterim v poslanski skupini Nove Slovenije se nam zdi pretirano določilo, da mora funkcionar komisiji priložiti poročilo o premoženjskem stanju tudi za premoženje, ki ga ni pridobil v času opravljanja funkcije. Ta podatek bi morali po uradni dolžnosti v kočljivih primerih zaznati drugi državni organi, ki nadzorujejo finančne in
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Predlagatelji so smiselno in realno predstavili, kje in zakaj so nekatere kazni neizmerno visoke in predvsem neprimerne za doseganje ciljev, ki jih je zasledovala Vlada, ko je trenutno veljavni Zakon o pravilih v cestnem prometu predložila v parlament. Že takrat so strokovnjaki opozarjali, da zasledovanje zaželenega cilja ne bomo mogli doseči. Statistike kažejo, da so imeli prav. Predpisane kazni so neživljenjske, na primer štirikrat višje kot so v Avstriji. Pri veljavnem zakonu ne moremo mimo dejstva, da je bil sprejet za polnjene državne blagajne na račun šibkejše populacije, ki ji je v večini primerov z izrekom kazni ogrožena eksistenca. To je po mnenju Slovenske nacionalne stranke nedopustno. Uvedbo instituta izreka opomine namesto globe za majhne prekrške, s katerimi se neposredno ne ogroža varnost cestnega prometa in tudi s katerimi se ne povzroča škodljivih posledic v prometu pri prvič storjenem prekršku, v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke podpiramo. Z navedenim načinom z mehko roko pripomoremo k učinkovitejši vzgoji voznikov v nasprotju z uporabo brezobzirne represije. Če pa udeleženec prekršek ponovno izvede, se pač izreče predpisana globa. Hkrati pa predlagana novela Zakona o pravilih cestnega prometa omogoča tudi plačilo polovične globe v roku 30 dni. Glede na vsesplošno krizo, ki vlada v naši državi, je to pošten način izvajanja zakona tako za državo kot za državljane. Zato bomo v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke predlog zakona podprli.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani! Poslanska skupina <PARTY> je že na ustavni komisiji in bo tudi v državnem zboru podprla predlog sprememb 44. člena ustave za postavitev temeljev za enake možnosti sodelovanja tako žensk in moških v postopkih kandidiranja in izvolitve v organe oblasti, tako na lokalni kot na državni ravni. V ta namen bi se 44. člen ustave dopolnil z novim drugim odstavkom, ki bo določal, da lahko zakon določa ukrepe za spodbujanje enakih možnosti kandidiranja žensk in moških za voljene organe, tako na lokalni kot državni ravni. Ustava že sedaj načeloma daje enake pravice ženskam, vendar se v praksi na političnem področju delovanja žensk dogajajo neenakosti, ki bi jih morali odpraviti z dodatnim zakonom. Podobni posegi v zakonodajni sistem v mnogih evropskih državah, v želji povečati odstotek deleža žensk, že dajejo spodbudne rezultate. Če samo omenim skandinavske države, parlamente skandinavskih držav, kjer je delež žensk že med 30 in 40 odstotki, in prav te države so tudi nam že dolgo za zgled na številnih področjih organizacije dela na javnem področju. Lahko si samo zaželimo, da bi s spremembo 44. člena ustave Republike Slovenije in dodatnimi zakoni tudi v naši državi ob večji udeležbi žensk kar najhitreje dosegli tudi večje uspehe. Poslanska skupina <PARTY> bo predlog sprememb tudi podprla. Hvala.
Hvala za ta čas. Jaz nimam toliko časa, da bi kakšno zgodbico povedal. Nekaj jih znam, bom drugič. Bi pa rekel, da gospodu ministru dam svoj ja. To pomeni, da gre v naslednji krog. V naslednjem krogu bo pa precej odvisno od pogajanj s sindikati, z delodajalci. Težko bi komentiral rešitve, ki so v tej reformi trga dela, zato, ker še niso dorečene. Bi pa opozoril na vizijo, ki je tukaj ne vidim. Ta bo zame zelo pomembna v nadaljevanju. To je vizija, ki temelji na delu kot vrednoti in na zaupanju mladim in spoštovanju starejših. Govorim o dveh reformah, ki ju vidim obe skupaj. Sedaj govorimo o trgu dela, ampak pokojninska je tista prva, zaradi problema poznega vstopanja na trg dela, ki je Sloveniji evidenten, in problema hitrega izstopanja iz tega trga. Če bi v viziji zaznal ta dva sinergizma, do mladih in starejših, potem bi razmišljal tudi o podpori vnaprej. Moram povedati, da me danes te zgodovinske razprave sploh niso zabavale. Bile so precej duhamorne, v smislu "vi bi lahko, pa niste, ne znate". Mislim, da je bila ta debata odveč. Mogoče malo več vsebinske drugič. Hvala.
Hvala lepa. Glasoval bom seveda proti sprejetju zaključnega računa. Več razlogov je bilo danes navedenih. Jaz se bom omejil na dva, enega zelo konkretnega, enega zelo splošnega. Ta zelo konkretni se tiče sveta za radiodifuzijo. Danes sem zaradi drugih stvari iskal področje delovanja tega sveta in ugotovil, da si svet izplačuje nagrade po poslovniku oziroma odloku, aktu o ustanovitvi in sicer tako, če člani sodelujejo na seji sveta, pripada nagrada v celoti, če pa ne sodelujejo oziroma seje ni, pa polovica nagrade. Torej nagrada za nedelo in tudi to je v tem kupu poročila o zaključnem računu. Drugi splošni razlog je pa v zvezi z volitvami. Zaključni račun za leto 2003 in še za marsikaterega prejšnjega so izrazili mnenje volivci jeseni na volitvah. Dovolite mi spoštovani kolegi, da jaz svoje volivce toliko spoštujem in vam tudi tega zaključnega računa ne potrdim. Moti me pa glede obravnave zaključnega računa tudi to, da pristojni iz prejšnje vlade, razen enega ministra, niso sodelovali pri današnji razpravi. Hvala.
Hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovani prisotni! Odbor za zdravstvo je na svoji 5. redni seji 28. 5. kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zbirkah podatkov s področja zdravstvenega varstva, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje predložila Vlada. Odbor se je seznanil z naslednjim gradivom: predlogom zakona, mnenjem Zakonodajno-pravne službe ter mnenjem Komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide. K predlogu zakona so v poslovniško določenem roku amandmaje vložile poslanske skupine <PARTY>, Desus in <PARTY> k 1., 2., 3., 7., 8., 9. členu, za novi 9.a člen ter k 11., 12. in 13. členu. Predstavnica predlagatelja, državna sekretarka gospa Nina Pirnat, je v dopolnilni obrazložitvi predstavila poglavitne rešitve predloga zakona, katerega temeljni cilj je zagotovitev delovanja in uporabe sodobnega sistema informacijske tehnologije in zagotavljanja informacijske varnosti za storitve eZdravja, ki jih je treba vpeljati na nacionalni ravni. Informatizacija v zdravstvu zahteva nekaj nujnih posebnih določb ter jasna pravila igre za vse vpletene, in sicer nacionalne institucije, zdravstvene zavarovalnice, izvajalce zdravstvenega varstva, dobavitelje, paciente, nevladne organizacije in druge. Predlog zakona bo tako omogočil pravno podlago za kakovostno, prijazno in učinkovito poslovanje v zdravstvu preko storitev eZdravja. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe mag. Sonja Bien Karlovšek je predstavila mnenje in povedala, da so pripombe njihove službe z vloženimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin v pretežni meri upoštevane. Mnenje Komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide je predstavil podpredsednik gospod Tomaž Horvat. Poudaril je, da komisija predlog zakona podpira in pričakuje pozitivne učinke tako na strani uporabnikov sistema zdravstvenega varstva kot tudi izvajalcev zdravstvene dejavnosti. Komisija se je ob obravnavi predloga zakona seznanila
Predsednik, imamo zelo neobičajno novo proceduro v današnji seji. Ne objavljate več imen, ampak kličete ljudi. Da ne bo nobenih dvomov. Obrazložitev amandmaja je treba prečitati do konca. Kljub temu da socialni demokrati resno računamo na podporo volivk in volivcev na naslednjih volitvah, predlagamo, da se sprejme amandma, s katerim se politika samoomeji. Samoomeji v vodenju SID-a. Ne pa, da se sprejme struktura nadzornega sveta, ker je notri večina ministrov, in imajo ministri to kot rezervni proračun. Napišite to vsi, vsak v svojem program, podprite danes naš amandma in bomo imeli stroko in ne politiko, ki bo vplivala na to, kako se bo odločalo o devetih milijardah evrov garancijskega potenciala. Vlada Republike Slovenije je pripravila korekten zakon, vendar ga želi zlorabiti za politične cilje. Minister za okolje in prostor, ki ne bo mogel v proračunu izvajati določenih programov, bo za to uporabil potencial SID-a. Čez 20 let, ko pa teh kreditov ne bo mogoče vračati, bodo pa to plačali davkoplačevalci. Omejite se, samoomejite se, naj bodo ministri tudi z licenco Banke Slovenije, naj bodo vsi člani nadzornega sveta predvsem strokovnjaki, in bo napak v SID-u veliko manj. Zato ponavljam, 25. aprila smo mi predlagali v našem programu, objavljeno v Mladini, ustanovitev SID banke. 8. maja ste na Vladi sprejeli nek zelo vsebinsko podoben zakon. S tem, da želite politično vplivati na to banko, mi se pa želimo samoomejiti vnaprej. Zato smo predlagali amandma. Hvala lepa.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovana državna sekretarka, dragi kolegice in kolegi! Pravo nelojalne konkurence je neločljivo povezano s podjetniško moralo. V Republiki Sloveniji že Ustava prepoveduje dejanja nelojalne konkurence, ki so konkretneje določena z zakoni. Gre za različne prakse podjetij, ki odstopajo od dobrih in poštenih poslovnih običajev. Leta 1993 je bil sprejet Zakon o varstvu konkurence, ki je področje nelojalne konkurence uredil z uvedbo generalne klavzule in naštevanjem tipičnih primerov. Kasneje sta bila na področju na podlagi direktive EU sprejeta še Zakon o varstvu potrošnikov ter Zakon o varstvu potrošnikov pred nepoštenimi poslovnimi praksami. Vsi trije zakoni urejajo materijo, katere temeljni cilj je zaščita konkurence ter posledično potrošnika. Posamezne določbe treh zakonov se podvajajo in ustvarjajo nepotrebno zmedo. Določbe Zakona o varstvu konkurence, ki ureja dampinški in subvencionirani uvoz, pa so že dlje časa brezpredmetne zaradi prenosa pristojnosti na raven EU. Predlog zakona o preprečevanju omejevanja konkurence zato predvideva črtanje celotnega Zakona o varstvu konkurence, kar je pravilen korak v smeri posodobitve področne zakonodaje. Tudi zaradi tega v Poslanski skupini Stranke modernega centra predlagano spremembo pozdravljamo. S predlaganimi spremembami rešujemo še nevzdržno stanje na področju izdajanja začasnih prepovedi dejanj nelojalne konkurence, ker je Tržni inšpektorat Republike Slovenije izdal odločbo, ni pa imel pristojnosti odločanja o izpolnjevanju zakonskih znakov dejanj nelojalne konkurence. Gre torej za ukinjanje instrumenta upravnega in prekrškovnega varstva ter uveljavitev sodnega varstva. Predlagane zakonske rešitve bistveno zmanjšujejo tveganja povzročitve škode podjetjem. Oškodovanci, ki bodo zaznali dejanje nelojalne konkurence, kot na primer zloraba logotipa, blagovne znamke, škodljive reklame, ki ga je uporabila konkurenca z namenom zavajanja in izrivanja s trga, bodo vložili tožbo na sodišče
Hvala za besedo. Danes obravnavamo spremembe PKP5 ali Zakona o začasnih ukrepih za omilitev in odpravo posledic COVID-19. Opozicijske stranke so predlagale dopolnitve in spremembe zakona, ki pa so v veliki večini že vključene v naslednje PKP-zakone. S predlogom zakona se predlaga nagrada za zaposlene v zdravstvenih in socialnovarstvenih ustanovah, ki opravljajo neposredno delo s pacienti oziroma uporabniki, obolelimi za koronavirusom, ali s tistimi, pri katerih se sumi na okužbo s covidom-19. Zaposleni v zdravstvenih in socialnovarstvenih ustanovah so že ves čas epidemije na prvih bojnih linijah in si vsekakor zaslužijo, da so za svoje delo ustrezno nagrajeni. Za to smo že poskrbeli z dodatki v paketih PKP, zato današnji predlog opozicije ni utemeljen. Zaposleni, ki delajo v rdeči in sivi coni, prejemajo dodatek za nevarnosti in posebne obremenitve v rizičnih razmerah po Kolektivni pogodbi za javni sektor v višini 65 % urne postavke osnovne plače, poleg tega pa prejmejo še 30 % urne postavke osnovne plače po Zakonu o začasnih ukrepih za omilitev in odpravo posledic COVID-19. Skupaj torej zaposleni, ki delajo neposredno s covidnimi pacienti oziroma uporabniki prejmejo dodatek v višini 95 % urne postavke osnovne plače. Poleg tega v primerih, ko so zaradi delovnih potreb zaposleni začasno razporejeni na delo k drugemu delodajalcu, prejmejo še dodatek v višini 30 % urne postavke osnovne plače. Zato je po našem mnenju sistem dodatkov ustrezno urejen. Poleg tega se v skladu s PKP6 ti dodatki ne vštevajo v davčno osnovo za leti 2020 in 2021. Opozicijski predlog v zvezi z vplačevanjem premije kolektivnega dodatnega pokojninskega zavarovanja glede na število ur, ki jih je zaposleni opravil v neposrednem stiku s pacienti oziroma uporabniki, obolelimi za covidom-19, pa je glede na ureditev tega področja pravzaprav nemogoče izvesti. V predlogu je tudi denarni dodatek za dijake in študente, ki opravljajo praktično izobraževanje oziroma občasno ali začasno delo dijakov in študent
Spomladi ga ni bilo državljana, ki bi verjel, da drugega vala epidemije ne bo. Pa se je vlada kljub temu odločila zaspati na lovorikah avionskih preletov. Medtem ko so v večini tuja letala preletavala našo državo, pa virusa to ni zanimalo. Bili smo najboljši na svetu, edini smo uspeli popraviti bonitetne ocene. Kdor je proti nam, je pravzaprav zanikovalec epidemije. To so bila vaša glavna sporočila ob tej edinstveni zmagi. Seveda danes ljudje vidijo, da nič od tega ni res. Vsi vidimo, da je ukrepanje vlade porazno. Da so bili ukrepi prepozni, sporadični, nekateri celo zgrešeni. A ljudje so jih kljub temu upoštevali in v prvem valu bolezen premagali. Ne vlada, ljudje, skupaj z zelo požrtvovalnim javnim zdravstvenim sistemom. Vsi vidimo, da je vlada popolnoma pozabila, da prihaja jesen in z njo drugi val okužb. Vsi vidimo, da vlada še naprej ukrepa stihijsko, iz obupa, in skuša rešiti, kar se še rešiti da. Kaj ste torej počeli čez poletje, ko se je širjenje virusa ustavilo? Takrat bi morali odgovorni, torej vlada, pripraviti različne načrte, se usklajevati z bolnišnicami, domovi za starejše in drugimi zavodi ter službami in imeti pripravljene ukrepe, odvisne od scenarija. Ko se je jeseni število okužb povečalo, bi morali te pripravljene načrte le še izvršiti. Pa tega ni bilo. Nekdo je čez poletje hiberniral. Šele v začetku oktobra, ko jo je z rekordno eksponentno rastjo potrjenih okužb presenetila realnost, je vlada začela s kriznimi sestanki in šele začela razmišljati o ukrepih, o tem, katere bolnišnice morda lahko postanejo covid bolnišnice, kje še je možno sprejeti covid bolnike in zagotoviti dovolj postelj za njihovo oskrbo. Kako zdraviti oziroma kako ne zdraviti ne covid bolnike. Ravno ukinitev nenujnih planiranih posegov bo imela katastrofalne posledice, tudi tragične. Ukrepi, ki jih zdaj vlada sprejema kar čez noč, pa so preslabo pojasnjeni, brez analiz, brez pravih argumentov, s pomočjo katerih bi ljudje razumeli, zakaj se jih je sploh vredno držati. A jih vse