EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala za besedo, ponovno. Kolegice in kolegi. V Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da na prvi pogled res da izgleda, da gre za manj zahtevno spremembo in manj zahtevne uskladitve zakona z drugimi zakoni. Mogoče naj bi bilo to res, pa vendarle smo prepričani v Slovenski nacionalni stranki, da je sprememba vsebinsko pomembna. Prvič. S tem zakonom uresničujemo odpravo razlik v pravnih ureditvah Republike Slovenije v primerjavi z drugimi članicami Evropske unije. Drugič, register bo predstavljal le še evidenco o vzpostavljenih zavarovanjih. Tretjič, uvajamo načelo sorazmernosti, ki je nujno potrebno za omogočanje čezmejne uporabe bančnih posojil kot zavarovanja. In četrtič, uvajamo načelo dobre vere in načelo varstva prejemkov finančnega premoženja. V Slovenski nacionalni stranki bomo zakon podprli in naj na koncu še dodam, da bi si večkrat želeli tako jasnih predlogov tudi takrat, ko ne gre za skrajšan ali nujni postopek. Hvala.
Predlagam, da bi se najprej odgovorilo na vprašanja, ki so bila že postavljena pred dvema, tremi, štirimi meseci. Na ta vprašanja naj se najprej odgovori. Potem še prosim, če bi do konca seje, ministri ostali na seji, da jim lahko postavimo vprašanja. Hvala lepa. Tudi ustno. Postavljal sem ustna vprašanja in so ministri povedali, da bodo odgovorili pismeno; pa ni ne ustnega ne pismenega odgovora. Zato sem to predlagal. Hvala. Moje prvo vprašanje je bilo postavljeno že januarja meseca o bencinskem tolarju. Dobro. Ustno sem postavil vprašanje februarja meseca, kdaj bodo dobili plačano za zemljo, ki se je razlastninila v Vipavski dolini, ko se je skozi njo gradila hitra cesta, že pred tremi leti odprta. Na to vprašanje mi je gospod Presečnik rekel, da bo dal odgovor pismeno, pa odgovora ni.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani minister! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke novele zakona o osnovni šoli ne bomo podprli, ker v delu, ki se nanaša na poučevanje in učenje tujih jezikov, ne prinaša rešitev, za katere se v poslanski skupini zavzemamo in bi zagotovile kvalitetno učenje tujih jezikov v naših osnovnih šolah. Menimo namreč, da je zgodnje učenje tujih jezikov izrednega pomena, zato smo mnenja, da bi bilo smiselno uvajati prvi tuj jezik kot obvezen učni predmet že v 1. razred osnovne šole, kot je to predvideval zakon iz lanskega leta. Proračunska sredstva so bila zagotovljena in interes staršev obstaja, zato obžalujemo, da se prvi tuj jezik s to novelo uvaja v 2. razred osnovne šole. Še več pomislekov pa imamo glede učenja drugega tujega jezika. Učenje dveh tujih jezikov je namreč v skladu z resolucijo o evropski strategiji o večjezičnosti, s smernicami Evropske komisije in določili Sveta Evropske unije, ki narekujejo učenje vsaj dveh tujih jezikov v osnovni šoli. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se že od mandata 2004–2008, ko je bil obvezen drugi tuj jezik uzakonjen pod takratnim ministrom dr. Milanom Zverom in ga je njegov naslednik dr. Lukšič ukinil, zavzemamo, da bi se naši učenci od 7. do 9. razreda učili drugi tuj jezik kot obvezen učni predmet. Projekt obveznega drugega tujega jezika je tako potekal od leta 2008 in do letos se je vanj vključilo 159 šol po Sloveniji. Izkazal se je za uspešnega, poleg staršev in učiteljev ga je pozitivno ocenila tudi strokovna skupina Zavoda Republike Slovenije za šolstvo, ki je pripravila tudi učni načrt, zato v poslanski skupini obžalujemo, da se ta projekt ne bo nadaljeval v smislu vključevanja vseh osnovnih šol po Sloveniji, na kar smo opozorili tudi na izredni seji Odbora za izobraževanje, vendar neuspešno, saj se projekt vseeno počasi zaključuje in ta novela zakona prinaša učenje drugega tujega jezika samo v okviru izbirnih
Spoštovani podpredsednik, kolegice poslanke in poslanci! Lokalna samouprava ima velik pomen za ljudi saj jim v razmerju do države omogoča določeno stopnjo neodvisnosti. Odločanje na ravni občine je ljudem bližje kot odločanje na državni ravni, saj gre praviloma za zadeve, ki se jih bolj neposredno zadevajo in jim posledično bolje poznajo, zato je še toliko bolj pomembno, da imamo v Sloveniji razvito močno lokalno samoupravo v službi občanov. V Stranki <PARTY> se zavedamo, da je za kvaliteto življenja državljank in državljanov ključnega pomena kakovostno in učinkovito delovanje lokalne samouprave. Zavzemamo se, zato za zmanjšanje števila občin in sicer na način, da dobijo več pristojnosti in več odgovornosti. Kot zagovorniki regionalnega razvoja podpiramo tudi razvoj in rast slovenskih mest. Pred kratkim je bil v Državnem zboru sprejet tudi zakon v skladu se je status mestne občine podelil tudi Občini Krško. Ob tem smo se v <PARTY> zavzemali, da bi tak status podelili tudi Občini Jesenice saj smo v njej prepoznali potencial, ki se kaže v razvoju občine. Poleg tega pa je Gorenjska dejansko edina regija, v katerih ima zgolj ena občina status mestne občine. Ker smo danes praktično že v predvolilnem obdobju niti ne preseneča dejstvo, da predloga za ustanovitev mestnih občin, kar dežujejo. Ne moremo se otresti občutka, da gre zgolj za poskus razdeljevanja predvolilnih bombončkov z namenom pridobivanja političnih točk. Kot navajajo v Združenju mestnih občin Slovenije morajo mestne občine z manj sredstvi zagotavljati nesorazmerno večji obseg storitev, zato se nam tukaj postavlja vprašanje ali so občine kot je denimo Občina Brežice sposobne zagotavljati tak obseg storitev, zato je torej še posebej pomembno, da se pri vsakem takem predlogu dobro pretehta ali občina, ki se poteguje za pridobitev status mestne občine resnično izpolnjuje zakonsko določene pogoje. Močna lokalna samouprava se ne meri zgolj z številom mestnih občin v državi. Na tem mestu je potrebno več dejavnikov,
<PARTY> je izvirni greh za ta problem nekje drugje, in sicer to, da smo pred štirimi leti in tudi ob začetku tega mandata povzeli neko nerazumljivo ureditev, in sicer načelo kontinuitete. To je nekaj, proti čemur se sam že kar dolgo borim, in mislim, da se je v tem primeru posebej pokazalo, da je to škodljivo. Namreč, gre za to, da smo se tu srečali s problemom, kaj narediti z zakoni, ki so že bili v proceduri in ki so že dali neko fazo skozi. Gospod Petan, načelna opredelitev je bila na začetku mandata, in je tudi sklep sprejet, da se do tistih zakonov, ki jih predlagatelji povzamejo, in smo določili celo rok, do kdaj jih morajo povzeti, da so v proceduri, pa najsi gre za poslance, najsi gre za vlado, in potem se pač od tiste faze naprej, kjer je zastal postopek, stvari tudi obravnava. Povsem specifičen primer in edini primer od vseh sto in več zakonov je ta zakon. Zakaj? Zato,ker smo prišli z obravnavo do določenega člena in, seveda, tudi do amandmajev. In ker se poslanci in vlada lahko opredelijo do nekega postopka v fazi pred prvo oziroma v prvi obravnavi ali v drugi obravnavi, da dajejo amandmaje, ali pa v tretji, da zopet podajo amandmaje, če je bil zakon amandmiran v drugi obravnavi. Sam razumem odločitev odbora na način, da so poslanci ugotovili, da s tem, ko je že nekaj členov bilo obravnavanih in so bili sprejeti določeni amandmaji ali pa ne, ki so bili predlagani, zdaj v nadaljevanju zakona ne morejo konsistentno pripeljati stvari do ureditve, ki bi bila lahko tudi dosledna do konca. Seveda se lahko reče tudi to, da se v tretjem branju to popravlja. Lahko! Ampak mislim, da je bolj smotrno, da se začne obravnava od druge obravnave, torej od tiste obravnave, ki je bila zaključena. Zaključena je bila pa prva obravnava, druga še ni bila zaključena. In da se nadaljuje od faze zaključene obravnave, kar pomeni, da se odprejo možnosti za amandmaje tako vladi kot tudi poslancem, ki se opredelijo do osnovnega besedila oziroma do vseh amandmajev, ki so na klopi. Kot
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Spoštovani minister za gospodarstvo, gospod Počivalšek! Danes vam bom v ustnem poslanskem vprašanju izpostavil eno temo, ki je zelo pereča predvsem za male podjetnike, obrtnike, torej mikro podjetja in tako naprej. Vprašanje se nanaša na problematiko absurdno visokih ter s prekrškom nesorazmernih glob, ki so jim izpostavljeni podjetniki, ki ga naslavljam na vas kot ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo. Poseg s temi globami in kaznimi je v bistvu dopusten takrat, kadar so kazni sorazmerne. Veliko je primerov, jaz sem jih tudi konkretno precej dobil, ko kazni niso sorazmerne prekršku. Praksa kaže, da je zelo veliko glob določenih absurdno visoko in nesorazmerno storjenemu prekršku. Takim globam s številnih področij so izpostavljeni predvsem podjetniki. Za marsikaterega podjetnika pomeni izrečena globa bankrot in konec podjetniške poti. Mene zanima, spoštovani minister, ali imate namen, da v medresorskem usklajevanju in s pogovorom z ostalimi ministrstvi narediti kaj na tem, da bi omilili absurdno visoke ter storjenemu prekršku nesorazmerne globe, ki so jim izpostavljeni podjetniki. V bistvu upam, da se vnaprej takšne globe ne bodo več sprejemale z zakonodajo, so pa seveda za nazaj še vedno vpisane in se tudi dosledno spoštujejo in upoštevajo. Imam kar nekaj primerov, za katere nimam časa razlagati v tej minuti, ki jo imam še na voljo, ampak kljub temu: obrtnik na primer, ki je vpisal svoje podjetje pri prenosu lastništva v poslovni register, pa kasneje zaradi nevedenja morda ni vpisal podjetja še v register dejanskih lastnikov, čeprav so mu vse urejali na vstopni točki Vem, vse na enem mestu, torej z zagotovilom, da bo vse urejeno, da bo vse štimalo in tako naprej. Podjetnik potem naprej dela, deluje v dobri veri, da je vse urejeno. Delavci so zaposleni, plačuje prispevke, plačuje davke v proračun državni in lokalni in na koncu dobi izrečeno globo zato, ker ni bil opravljen vpis pravočasno, torej 400 evrov za fizično osebo,
Dragi poslanke in poslanci, dober dan! V letih 2009 in 2010 je iranska obveščevalna služba s pomočjo Nove Ljubljanske banke financirala svojo obveščevalno mrežo široko po svetu. Nova Ljubljanska banka je s pomočjo slovenskih pomagačev omogočila, da se je preko te banke zvrtelo več kot 700 milijonov evrov. Ogromna številka. In iranska obveščevalna mreža je s tem denarjem plačevala svoje agente po svetu in s tem denarjem je plačevala izdelavo atomske bombe. Naj k temu dodamo še to, da Iran ne slovi kot država, ki spoštuje človekove pravice. Vsekakor za Slovenijo izjemno neprijetna stvar. In kar je pri tej stvari vnebovpijoče, da so ena za drugo odpovedovale nadzorne institucije v Novi Ljubljanski banki, v Uradu za preprečevanje pranja denarja, pri policiji in tako naprej. Stvar se zdi neverjetna, da bi šlo za naključja. Če kaj, potem je pri vsej stvari dobro vsaj to, da je ta hiša, ta državni zbor, parlament, parlamentarna komisija dobro opravila svoje delo. Dve delovni telesi Državnega zbora sta na enem mestu zbrali ogromno dokumentacije in pričevanj. Od tu dalje pa je vse odvisno od organov pregona. Parlament, poslanci smo svoje delo opravili. Tukaj gre zdaj tudi za to, ali bodo ti organi povrnili nazaj zaupanje v te institucije. Če za ta velik posel, ta milijardni posel v tej državi ne bo nihče odgovarjal, potem je najbrž vsem jasno, da bodo državljani težko zaupali v te institucije države, ker potem imajo vedno lahko občutek, da velike ribe v tej državi nikoli ne odgovarjajo; medtem ko male ribe kaznujejo na vseh možnih koncih in krajih. Poslanska skupina Nove Slovenije bo ta priporočila podprla. Verjamem, da bo to naredila velika večina v tem parlamentu, ni pa nezanemarljiva naša spodbuda vsem ostalim institucijam, da od tukaj dalje, kjer smo mi svoje delo zaključili, primejo resno naprej in stvari dokončajo. Komisija za nadzor varnostnih in obveščevalnih služb je vsaj na področju služb, ki jih nadzira, torej policije, Sove, našla nekaj najmanj nenavadnih stvari.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Kolegice, kolegi, dober dan! Najprej bi se odzval na besedo, dve s strani ministra za delo v kontekstu vašega obiska Koroške in sporočila, Vlada je tukaj in mi smo z vami. Glejte, ta stvar je samoumevna. Podpora Vlade ljudem ni nekaj, s čimer bi se Vlada lahko hvalila. Ni nekaj, s čimer pride Vlada in reče, ej, mi smo pa na vaši strani. To je tako kot če jaz, oče, se hvalim s tem, da sem zjutraj dal zajtrk hčerki. Pa to je samoumevno, ni to neka vesoljska znanost ali pa nek politični statement, odkrivanje neke politične tople vode. Pa saj ste sami oče, boste razumeli primerjavo. Zdaj pa tako. Samo, da razumemo najširšo sliko. Danes govorimo o zakonu, ki je težek približno 420 milijonov, če se ne motim. 420 milijonov evrov, kar je polovica tistega, kar skoraj v istem dahu hoče nameniti za nakup nekega orožja za neke ameriške misije. Samo 408 milijonov znotraj teh 780 milijonov bo šlo za oklepnike – oklepnike, od katerih Slovenija ne bo imela nič, od kateri Slovenska vojska per se ne bo imela nič. Pred eno minuto sem na Facebooku dobil oziroma nek prijatelj Denis je na Facebooku objavil eno stvar, ki se mi je zdela tako boleče zabavna in jo bom delil z vami. »To, da v tem času panike investiraš skoraj eno milijardo v vojaško opremo, ki se bo lahko uporabljala le v tujini, je nekako tako, kot da živiš na 20 kvadratnih metrih, avto niti ne vžge, streha ti pušča, otrok že tri dni ne je, ti greš pa sosedu kupiti nov iPhone. Tukaj smo s temi finančnimi prioritetami, pomoči državljankam in državljanom na strani Vlade.« Tudi ta trditev, da, ej, Vlada dela dobro, je precej fatamorganična, ker se dobrota ali pa kvaliteta tega dela ne kaže nikjer v praksi. Mogoče na papirju zapišete to, ampak to je EPP. V praksi – kje, v zdravstvu? Po 745 okužbah, novih okužbah na dan, je to uspeh v obvladovanju epidemije? Saj vem, da na tej točki najbolj boli, ker marca smo bili zmagovalci, ker smo bili v špici najbolj uspešnih, v glavnem zato ker smo se,
Hvala lepa, gospa podpredsednica, minister, lepo pozdravljeni! Za vas imam eno zelo preprosto vprašanje, začel bi ga pa tako. Večkrat ste javno, v medijih, javnih nastopih, kot tudi v Državnem zboru na pristojnih delovnih telesih govorili o tem, kako je za vas posebnega pomena oskrba s pitno vodo oziroma zagotoviti sredstva in izpeljati vse projekte, povezane s kohezijskimi sredstvi, se pravi z denarjem iz Evropske unije, z delno participacijo sredstev iz slovenskih občin, da bi pripeljali pitno vodo v čim več slovenskih domov. Na žalost imamo še kar nekaj gospodinjstev, ki nimajo stalno pitne vode, tako kot mislimo v Slovenijo, da jo imamo vsi. Ko pogledamo realizacijo teh projektov, lahko ugotovimo, da imamo potrjenih projektov v letu 2013 za približno 114 milijonov. Zanima me: Ali ste na ministrstvu imeli kakšne sestanke, kjer bi od občin zahtevali zagotovila, da bodo te projekte res izpeljali v potrebnem času, da bodo narejeni do novembra 2015, da bo mogoče črpati teh 114 milijonov evrov, ki so že zagotovljeni v različnih projektih znotraj vašega ministrstva? Nadalje me zanima tudi: Kaj je s temi projekti, ki so pripravljeni, ki so na zalogi, kot se temu reče? Teh projektov je ravno tako za 113 milijonov in čakajo na neki čakalni listi, hkrati pa imamo kup drugih projektov, ki so tudi v pristojnosti vašega ministrstva, ki ne tečejo tako, kot bi si mogoče želeli. Zanima me: Ali imate pregled nad tem? Ali veste, koliko je takšnih projektov, ki zastajajo ali ne bodo izpeljani? V zvezi s tem me seveda zanima: Kaj boste ukrenili, da že znotraj svojega ministrstva zagotovite denar, teh 113 milijonov, za projekte, ki so že pripravljeni? Kjer imajo občine bančne garancije že pripravljene, kjer imajo izbrane izvajalce in so projekti praktično popolnoma pripravljeni in bi mogoče lahko vskočili v tiste projekte, ki se ne bodo izvedli, ali bi jim dodali nek nov denar, ki bi ga na ministrstvu lahko prerazporedili. Namreč menim, da je zdaj čas, da bi zagotovili, tako kot sem
Najlepša hvala za besedo. Danes očitno res nimam sreče z mikrofoni, ampak mogoče bo v nadaljevanju šlo lažje. Zdi se mi, da je treba, zlasti glede na zadnjo razpravo gospe Marjane Kotnik Poropat in prejšnjo razpravo državne sekretarke, obnoviti nekatere podatke, ki se jih nismo izmislili v <PARTY>, saj nismo mi pripravljali tega poročila, ampak ga je pripravilo Evropsko sodišče za človekove pravice, in sicer v obdobju od 1959 do 2014. Tukaj je treba vedeti, da je do konca leta 2014 Evropsko sodišče, spoštovana gospa Poropat, prejelo več kot 8 tisoč 400 tožb iz Republike Slovenije. Se pravi, že v osnovi je v slovenskem pravosodju nekaj narobe. V 323 primerih je bilo potem razsojeno. Od tega so bili 304 primeri, kjer se je ugotovila vsaj ena kršitev človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Slovenija je s 148 primeri ugotovljenih kršitev človekovih pravic na milijon prebivalcev prva med evropskimi državami. Lahko si zakrivate oči pred tem, ampak to so podatki, ki so realni in so jasni. Evropsko sodišče za človekove pravice jih je izdalo v svojem posebnem poročilu. In žal, to pa moram reči, tudi meni ni prijetno, ko slišim, da je Slovenija država, ki zaseda prvo mesto med evropskimi članicami za kršitve človekovih pravic. Tudi naprej, če pogledamo, ima Republika Slovenija eno najnižjih stopenj zaznane neodvisnosti pravosodja v EU. Za njo, spoštovana gospa Poropat, so samo še Grčija, Hrvaška, Romunija, Bolgarija in Slovaška. Ampak vse te države imajo naraščajoč trend stopnje neodvisnosti, pri nas pa imamo žal padajočega. Že prej sem omenila, da imamo na eni strani najvišje število sodnikov na 100 tisoč prebivalcev, storilnost pa eno izmed najnižjih, če ne celo najnižjo. Ampak, spoštovana državna sekretarka, na to vprašanje mi pa niste odgovorili. Odgovorili ste mi, zakaj minister ni danes tukaj prisoten, bojda zato, ker je včeraj igral košarko nekje. Tako sem slišala, niste vi to rekli, ampak slišim po informacijah, da je gospod minister včeraj nekje košarko igral, dane
Hvala lepa za besedo. Spoštovani minister! V Sloveniji več kot 137 milijonov plastenk konča v naravi, na odlagališčih in v sežigalnicah, kar pomeni, da ne gre gredo v reciklažo. Plastenke 5 − to je ta plastenka − so narejene iz materiala, ki ga je preprosto reciklirati, pri tem pa ne izgubi svoje vrednosti, če je material čist in če nima dodanih drugih vrst plastike. Zato je na nas vseh, da nadgradimo in izboljšamo sistem ravnanja z odpadki. Sistem že sedaj odlično deluje v desetih državah Evropske unije in ne vem, zakaj bi tukaj odkrivali toplo vodo. Če pogledamo samo Estonijo in Litvo, vidimo, da že sedaj praktično izpolnjujejo zavezo o 90 % zbrane odpadne embalaže pijač. Po izkušnjah iz drugih držav se lahko kaže, da je finančna motivacija v obliki kavcije zelo učinkovita spodbuda za ločeno zbiranje. V Litvi je za vsako embalažo pijače, ki je del sistema, določen kavcijski znesek v višini 10 centov. Tako je Litva leta 2015 zbrala zgolj 33 % odpadne embalaže za pijačo, v dveh letih od vzpostavitve kavcijskega sistema pa je dosegla že izjemnih 92 % zbrane odpadne embalaže pijač. Tovrstna malenkostna stimulacija potrošnika se je izkazala za izjemno učinkovito in podpiram na tem mestu vsa iskrena prizadevanja Eko kroga in tudi ostalih organizacij ter številnih društev, ki si prizadevajo za čisto okolje in naravo. Problema onesnaževanja okolja se zavedamo tudi v Novi Sloveniji, zato smo ustavili novo organizacijsko obliko z imenom Zelena zveza, ki svojo pozornost namenja vprašanjem trajnostnega razvoja, ekologiji, zelenim tehnologijam, sonaravnemu načinu življenja. Uvedba kavcijskega sistema predstavlja torej pomembno točko našega programa, in sicer predlog vladnega programa 2022−2026, v katerem predstavljamo številne ukrepe na področju okoljske problematike. V Novi Sloveniji vidimo kavcijski sistem kot cenejši, učinkovitejši in preglednejši način zbiranja odpadne embalaže, ki prispeva tudi k manj smetenja ter omogoča več ponovne uporabe embalaže pijač in kvalitetnega
Hvala, gospod predsednik. Spoštovana ministrica! Seveda podpiram ta zakon. In če sem prej govoril v imenu poslanske skupine, bom zdaj govoril nekoliko bolj neposredno tudi iz dejstva, da se na delovanje javnega sklada za kulturne dejavnosti in tudi še posebej javnega sklada za ljubiteljske dejavnosti sliši veliko pritožb, pa ne pritožb na strukturiranost, na organizacijo, temveč na vsebinsko vodenje ljubiteljske kulture po Sloveniji. Mi imamo okoli Ljubljane veliko drugih regij. In žal, dokler ne bomo regionalizirali Slovenije, se zavedamo, da bo določeno vodenje teh dejavnosti in financiranje teh dejavnosti ostala centralistična. Slovenija je za enkrat centralistična država. Torej potrebujemo regionalizacijo, potrebujemo tudi regionalizacijo funkcioniranja tega sklada. Največ pritožb je na račun vplivov iz Ljubljane takrat, ko nekatera društva skušajo izražati kulturne vsebine, ki so vezane na določen prostor. Jaz prihajam iz slovenske Istre in tam sem kot poslanec doživel ogromno kritik in jih želim posredovati vam, čeprav seveda gospa ministrica, niste vi krivi, ampak posredovati zato, da bi preprečili nadaljnje poenotenje kulturnih govoric preko financiranja te ali tiste dejavnosti. Bom zelo konkreten. V Istri obstaja veliko število kulturnih društev, ki se ukvarjajo z ljudsko kulturo, z ljudsko glasbo, z ljudskimi nošami, s petjem, zborovskim petjem. In seveda se držijo nekaterih tipičnih vzorcev, kulturnih vzorcev mešanega območja, ker je težko določiti, kaj je pravzaprav slovensko, kaj je italijansko in kaj je hrvaško. V istrski glasbeni in siceršnji tradicionalni kulturi so kulturni vzorci zelo zapleteni in tako prepleteni. Dogaja se, recimo, da pride predstavnik sklada in soli pamet ali poučuje nekoga, da bi morali igrati ali se oblačiti na nek določen stereotipski način, ki odgovarja nekaterim akademskim kriterijem v Ljubljani, kar ustvarja veliko nejevoljo. In to se je dogajalo. Ljudje, ki delujejo v teh društvih, začutijo te vplive kot vplive nekakšnih k
Treba je pošteno in jasno povedati, da smo to interpelacijo in to sejo predlagali v opoziciji, ampak datum seje in način izvedbe te seje pa je predlagala koalicija. To mora biti vsem zelo jasno. In to je verjetno tudi odgovor, zakaj je ta interpelacija padla ravno v čas objave stresnih testov – zaradi tega, da se nekoliko zamegli to temo, to debato in pozornost preusmeri na drugo. Ampak nič hudega, koalicija se je tako odločila. V prejšnjih razpravah sem se osredotočil predvsem na teme, pri katerih sem prepričan, da se lahko povzroči milijonska škoda, če se bo nadaljevala politika ministra Viranta. Ena izmed teh je zagotovo ukinjanje občin. Zakaj ukinjati nekaj, kar deluje dobro? Druga stvar, kjer se lahko povzroči milijonsko škodo, je sklepanje slabih kompromisov. Tudi tu se lahko povzroči milijonsko škodo. Ne nazadnje pa, poslušajte zelo dobro, ne nepotrebno, ampak nepravično urejanje problematike izbrisanih prav tako lahko povzroči milijonsko škodo. Pri prejšnji intervenciji mi je zmanjkalo časa, da bi ministra Viranta opozoril, da je bilo pojasnilo v zvezi z letalskimi kartami res skromno in da bi bilo to dobro še nekako dodatno pojasniti, da ne bi bili poslanci glede teh pojasnil nesrečni. Kolegica Eva Irgl mi je med pavzo rekla, naj vas vprašam jaz, da ne bo izpadlo kot nespodobno povabilo, če bi njo vzeli na takšen polet, na takšno destinacijo, za takšno ceno. Pa ji boste potem odgovorili. V intervencijah, ki ste jih imeli po naših razpravah, ste še vedno vztrajali pri tem, da se bo občine ukinjalo. Vi torej ne opuščate tega koncepta tudi po današnji razpravi. In kot enega izmed temeljih problemov vidite župane in napovedujete neprofesionalnost županov v občinah z manj kot 5 tisoč prebivalci. Jaz vas še enkrat zelo lepo prosim, da spoznate, da problem slovenske lokalne samouprave ni 212 županov, ampak da so problemi popolnoma drugje. In da si iste finančne učinke kot si jih želite vi, želimo tudi mi in vam zato predlagamo druga orodja in drugačen način reševa