EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana državna sekretarka in sodelavke vlade Republike Slovenije, kolegice in kolegi! Za zagotovitev izvajanja zakona o obdavčenju tako, da bo pobiranje davkov sledilo načinu prostovoljnega izpolnjevanja obveznosti zavezancev za davek ob hkratnem zagotavljanju ustreznega izpolnjevanja davčnih obveznosti zavezancev za davek, ki ne izpolnjujejo vseh obveznosti, je potrebno z zakonom urediti organizacijo in delovanje davčne službe. In utemeljena podlaga za delovanje davčne službe je že sprejeti zakon o davčnem postopku. V zakonu o davčnem postopku so urejene tudi postopkovne posebnosti ureditve nadzora davčnih obveznosti, ki jih ugotavljajo zavezanci sami. In na podlagi te ugotovitve tudi plačujejo sami. Za sam zakon o davčnem postopku bi lahko rekli tudi, da gre za organizacijski zakon. Namreč v predloženem zakonu se predlaga tudi razširitev pooblastil v postopku ugotavljanja dejstev, tako imenovane davčne preiskave, ki se nanašajo na celoto dejanj davčne službe, opravljene z namenom preprečevanja, na drugi strani tudi odkrivanja aktivnosti, ki pomenijo kršitev materialnih predpisov v obdavčenju. V zakonu je tudi predvideno oziroma določeno, da bodo naloge davčne službe osredotočene samo na pobiranje davkov, ki so prihodki državnega in občinskih proračunov in na prispevke za socialno varnost, torej tistih davkov in prispevkov, za pobiranje katerih je odgovorna davčna služba z zakonom. Predlagana spremembe posega tudi na sofinanciranje stroškov pobiranja davkov za lokalne skupnosti, zavoda pokojninskega in invalidskega zavarovanja, zavoda za zdravstveno zavarovanje, v deležu od pobranih davkov. Tako se bo še nadalje obdržala tudi veljavna ureditev, po kateri davčni organ lahko pobira tudi članske prispevke za zbornice, o katerem je bilo danes tudi govora na samem odboru s tem, da bo plačilo storitev temeljilo na dejanskih stroških davčne uprave. Na področju organiziranosti naj ne bi bilo sprememb. S samo uredbo vlade naj bi bila om
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Kolegice in kolegi, spoštovani minister! Na začetku bom najprej kritičen do samega sebe – čeprav bi bil lahko še do koga drugega – kar ni ravno navada, ki bi bila prikladna za to hišo. Kritičen namreč zato, ker žal ne znam povedati, kako, predvsem pa s kakšno verjetnostjo, da bo to tudi res, je treba narediti prehod iz ekspanzijske v restriktivno fiskalno politiko, ki bo po vsem, kar vemo in znamo predvideti, nujen. Tukaj mislim, da tega ne znam narediti v številkah. S populizmom se sicer da – nekaj sem se ga naučil pa upam, da ga bom kmalu tudi pozabil – vendar s populizmom tega ne želim delati. Namreč, močno se zavedam, da je v razmerah, v katerih smo zaradi epidemije, izredno težko napovedovati, kaj bo čez tri ali štiri leta, predvsem v kakšni kondiciji bo naše gospodarstvo. Vendar kot je razvidno iz predloga odloka za obdobje 2023–2024, Vlada predvideva zmanjšanje nominalnega primanjkljaja, kar seveda lahko ocenjujemo kot pozitivno, ampak istočasno napovedujete restriktivnejšo fiskalno politiko. Kako, ne vem, verjetno nam boste, minister, to tudi še pojasnili glede na to, da Fiskalni svet, katerega mnenje, pravite, spoštujete in tudi upoštevate, zelo jasno pravi, da projekcije v določenem delu izdatkov niso realistične, oziroma drugače, za uresničitev bi zahtevale sprejetje ukrepov, ki pa v teh dokumentih pač niso predstavljeni. Seveda je minister v uvodu pojasnil, da v predlogih odlokov niso upoštevane tiste spremembe, ki se načrtujejo za prihodnost, temeljijo na obstoječih podlagah, in seveda znate to pojasniti in povsem legitimno je, zakonske podlage so tiste, ki vam to definirajo. Ampak enostavno v takem bolj praktičnem jeziku to pomeni, da pač delamo nek načrt za prihodnje, za katerega že danes vemo, da ne bo uresničljiv. Govorim v množini, zato ker sem tudi sam tako ali drugače, ker sedim tukaj v tej hiši, za to odgovoren. Po mojem mnenju je takšno dejanje ne glede na to, da je, recimo temu, legitimno, neracionalno. Z
Spoštovani predsednik, poslanke, poslanci, spoštovani poslanec, hvala za vaše vprašanje. Varnost v prometu, cestnem prometu je za Ministrstvo za notranje zadeve prioriteta, zato se posebej osredotočamo na preventivne akcije in letos smo opozarjali na posledice, ki jih lahko povzroči vožnja pod vplivom alkohola. Policija je posebej zaostrila nadzor nad alkoholiziranimi vozniki v času praznikov in z rezultati smo lahko zadovoljni. K tem aktivnostim smo pritegnili tudi druga ministrstva pa tudi predstavnike civilne družbe. Skupaj z ministrstvi za pravosodje, promet in zdravje, smo se lotili tudi dodatnih ukrepov, predvsem uvedbe še hujših sankcij za voznike, ki vozijo pod vplivom alkohola in tiste, ki vozijo prehitro. Policija bo na podlagi sprememb predpisov, ki so predvideni že za letošnje leto, takšne voznike strožje obravnavala, saj jim bo vozniško dovoljenje lahko odvzela od enega do dveh let po izvršitvi odločbe. Če pa bo v času prepovedi vožnje posameznik zopet vinjen sedel za volan, se bo to lahko obravnavalo kot kaznivo dejanja. Predviden pa je tudi zaseg motornega vozila. V tem primeru bo šlo za povratnika, zato bo takšno početje avtomatično obravnavano kot kaznivo dejanje, ki bo imelo prednostno obravnavo tudi na sodišču. Predvidene so tudi večje globe in prepoved vožnje motornega vozila za voznike začetnike, poklicne voznike, učitelje vožnje in spremljevalce, če ti storijo prekrške kot so: vožnje pod vplivom alkohola, drog, psihoaktivnih zdravil in drugih psihoaktivnih snovi, ki zmanjšujejo voznikovo sposobnost za vožnjo. Višja globa s sprejemom kazenskih točk je predvidena tudi za vožnjo v nasprotno smer na avtocesti ali cesti rezervirani za motorna vozila, z dvema ali več prometnimi pasovi. Po uveljavitvi sprememb bo ponovna pridobitev vozniškega dovoljenja mogoče le v izpitnih centrih, ki bodo imenovani s strani pristojnega ministra in ob predložitvi zdravniškega potrdila, ki ga bo kandidat pridobil pred komisijo, ki bo imenovana s strani ministra, prist
Spoštovane kolegice in kolegi! Cenjeni gospod Varuh človekovih pravic, predstavniki Vlade, prav lep pozdrav tudi v mojem imenu! kot je lansko leto bilo nekako jubilejno poročilo, ker je bilo deseto, je neka posebnost prisotna tudi letos, kajti to je zadnje poročilo, ki ga je podal aktualni Varuh človekovih pravic. Ob tem je priložnost ali pa vsaj preko naše poslanske skupne smo si to stvar vzeli kot priložnost za razmislek o samem inštitutu Varuha človekovih pravic. Kaj smo takrat državljani in državljanke, takratni poslanci in poslanke, takratna oblast, takratna javna sfera želela doseči z uveljavitvijo inštituta Varuha človekovih pravic. Jaz sem prepričan, da so takrat poslanci želeli izboljšati stanje v državi in da je to bil glavni namen ustanovitve inštituta Varuha človekovih pravic. Z zadovoljstvom lahko ugotovimo, da je ta glavni namen v dokajšni meri bil dosežen. Tako že prej z vašim predhodnikom kot tudi sedaj z vašim delom v določeni meri. Jaz v tem poročilu se bom poskušal distancirati od osebnih kvalifikacij, kar so storili nekateri predhodniki, ali si je varuh kaj zaslužil, ali je kaj naredil pa česa ni naredil, pa kaj bi moral narediti, od tega se bom poskušal distancirati. V naši poslanski skupini je vodilo, da je potrebno biti trd do problemov in blag do ljudi. In zato ne bom ocenjeval dela posameznika, bom pa pohvalil to, česar je v poročilu na srečo precej. To so konkretni primeri ljudi, ki so se srečali s hudimi težavami in šele po posredovanju Varuha človekovih pravic se je zadeva izboljšala. En primer, deklici sta umrla oba starša v prometni nesreči. Potem je ta deklica živela pri starih starših, ampak Center za socialno delo je ugotovil, da bi bilo bolje, če bi se ta deklica preselila k skrbnikom, mislim, da so bili to strici in tete. Hude težave so bile s tem povzročene. In po dolgotrajnih postopkih in posredovanjih Varuha človekovih pravic je Center za socialno delo vendarle izdal odločbo in ugodil deklici in starim staršem, da sedaj živi tam
Seveda, hvala za besedo. Najstarejši poslanec, tudi srat je treba, kar sami verjetno veste za svoja leta, ker tulite mimo mikrofona. Absolutno nikakor ne morem podpreti proračuna, ki je v bistvu največji proračun do sedaj, pa se nekaj ustavi na betoniranju, če zraven mislim še načrt za okrevanje in odpornost, ki se ustavi na tem, kateri mali bratranec bo betoniral. Sočasno podarite nekemu poslancu, ki vas podpira za neko podružnično šolo, ki ima manj kot 40 učencev, skoraj 2 milijona, 50 tisoč evrov manj, ne najdete pa v teh milijardah 2 milijona za to, da se dva nujno potrebna študijska programa normalno začneta izvajati na univerzi v Mariboru. Proti temu dobronamernem predlogu glasuje moj sosed, ki ima, mimogrede, soprogo v strukturah univerze, glasuje prvi štajerski žrebec s ferarijem. Absolutno bom proti in takim politikam in takim proračunom. Pa tudi gospod se ne bi rabili smejati. Hvala.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani člani Vlade, kolegice in kolegi, lepo vas pozdravljam. Moje poslansko vprašanje se nanaša na temo, o kateri sva z ministrom v zadnjem letu velikokrat formalno in neformalno razpravljala, in sicer o kakovosti zunanjega zraka v Zasavju. Za vaš posluh in ne nazadnje tudi zato, da ste obiskali Zasavje in prisluhnili ne samo funkcionarjem, ampak tudi prebivalcem, se vam ob tej priložnosti zahvaljujem. Kljub temu pa lahko ugotoviva, da je zaradi prekomernih preseganj mejnih vrednosti za delce PM 10 Evropska komisija Slovenijo opozorila že februarja 2009, nato novembra 2009, da je bila marca 2010 izdana ugotovitvena sodba, sicer brez izrečenih denarnih sankcij, da je prejšnja vlada pripravljala uredbo o kakovosti zunanjega zraka v Zasavju in da ste se pod vašim ministrovanjem lotili načrta za izboljšanje kakovosti zraka v občinah Zagorje, Trbovlje, Hrastnik. Sprašujem vas, spoštovani minister: Kako daleč ste ta postopek pripeljali? Septembra, kot vem, je bila zaključena javna razprava o tem načrtu in vas sprašujem: Kje smo danes in ne nazadnje kdaj bomo končno Zasavci, pa ne glede na to, katero vlado bomo imeli, ta podzakonski akt videli tudi v praksi oziroma predvsem njegovo izvajanje? Če pa govoriva o problematiki onesnaženega zraka v Zasavju, pa ne moreva tudi mimo govoric, informacij, ki se v zadnjem obdobju pojavljajo, da naj bi na vašem ministrstvu pripravljali spremembo uredbe o emisiji snovi v zrak iz nepremičnih virov onesnaževanja. Zanimajo me strokovne podlage za takšno odločitev. Kakšen je namen teh sprememb in zakaj se je vaše ministrstvo odločilo za to potezo, če se seveda je? Hvala lepa. Hvala za besedo. Zahvaljujem se vam za ta del odgovora spoštovani minister. Za prvi del pa bi vas še vprašala. Če sem vas prav razumela, dejansko finančnega razreza, kar se tiče načrtov za izboljšanje kakovosti zraka, še ni, je še v megli, če se tako izrazim. Ali boste sedaj del finančnega bremena preložili tudi na občine? Najbr
Kar se tiče instituta možnosti razlastitve, poslanski klub podpira, poslanec Vučko tega ni predlagal, če pa podpiram, je pa pač to moja odločitev. To je predlagala vlada Republike Slovenije. Pristojno ministrstvo podpira združenje žičničarjev in oni dobro vedo, s kakšnimi težavami se ukvarjajo. Zato prosim, kolega Tanko, pustite moj računalnik na miru, jaz imam šifro in pridem notri, če ga pa želite drugače omejiti, bo pa treba kakšne druge ukrepe uporabiti. Hvala za besedo. Najprej k 1. točki. Najprej moramo upoštevati, da gre tukaj, govorimo o koncesiji za gradnjo žičniških naprav in je povsem neprimerno ali pa nelogično, da bi se z zakonom zdaj obvezoval koncesionar, da ureja tudi drugo, kot piše tukaj, smučarske proge, druge rekreacijske oziroma turistične površine, objekte. Koncesionar dobi koncesijo za izgradnjo žičniške naprave. In nepotrebno je koncesionarja zavezovati za ostale zadeve. Tukaj je pa treba pustiti neko svobodno iniciativo v skladu z ustavo in tako dalje. In še nekaj, ko govorimo o 2. členu. Velikokrat je zaradi tovrstnih razmišljanj prihajalo tudi do konfliktov. Jaz mislim, da bi določba drugega odstavka pomenila po nekem načelu kršitev konkurence. Glejte. Moramo se pa zavedati, da so lastniki zemljišč na določenem območju, kjer bo sprejet prostorski akt, skupaj z lokacijskim načrtom za žičniško napravo, v prednosti, saj so lastniki zemljišč, in v kolikor se s prostorskim aktom na njegovem zemljišču vriše servisna služba, gostinski obrat, karkoli, kar je neposredno povezano z učinkovitim, kakovostim obratovanjem smučišča, imajo kot lastniki prednost, saj si le on lahko dovoli gradnjo na svojem zemljišču, ko govorimo o smučišču kot takem v prostorskem aktu. Seveda, če pa govorimo zgolj, o trasi, tam pa tako ne more biti drugih objektov na tej trasi, ker gre za traso žičniške naprave, kjer mora biti prosto, zato, da se lahko zagotavlja pregled obratovanja in tako dalje. Namen je seveda dober in tudi ta sedaj veljavna rešitev lastnikom zemljišč o
Spoštovani gospod podpredsednik, predlagatelji, kolegice in kolegi! Ne glede na neobsežne spremembe zakona, ki sicer ne spreminjajo koncepta pomilostitve, so vseeno vredne obravnave. Iz kratke pisne obrazložitve ne izvemo pravzaprav ničesar več kot to, da se omejitev iz 1. člena sprememb uveljavlja zaradi rimskega statuta, ki ne dovoljuje, da bi organ države, v kateri obsojenec prestaja kazen, mogel pomilostiti obsojenca. Po ustavi predsednik države torej ne bo imel možnosti določeni osebi popolnoma ali delno odpustiti izvršitev kazni, spremeniti izrečeno kazen v milejšo, ali v pogojno obsodbo, ali izbrisati obsodbooziroma odpraviti, ali skrajšati trajanje pravnih posledic obsodbe, kar je vsekakor pohvalno in po mnenju poslanske skupine <PARTY> je določba zelo pomembna za nadaljnjo implementacijo mednarodnega kazenskega prava v Sloveniji. Določba preprečuje pomilostitev za najhujša hudodelstva, ki zadevajo mednarodno skupnost kot celoto oziroma za genocid, hudodelstvo zoper človečnost, vojna hudodelstva in hudodelstva agresije. Vsekakor ne smemo dopustiti, da bi se takšni kršitelji izmuznili roki pravice in poceni odnesli s pomilostitvijo. Zato v poslanski skupini <PARTY> spremembo tega člena podpiramo. Ne moremo pa se popolnoma strinjati s spremembo 2. člena zakona. Ne smemo namreč pozabiti, da se lahko postopek za pomilostitev začne na prošnjo ali po uradni dolžnosti, in postopek po uradni dolžnosti začne minister, pristojen za pravosodje. V zakonu sicer ni opredeljeno, kdaj nastopi uradna dolžnost, smo torej brez vsakršnih kriterijev. Slišali smo razlago, da je uradna dolžnost podana takrat, ko minister za pravosodje po lastni presoji predlaga pomilostitev določenega obsojenca. To je edini kriterij, ne glede na število prošenj za pomilostitev in razlago, da se pomilostitve po uradni dolžnosti večinoma izvajajo ob praznikih, kakršen je državni, in da se takrat pomilostidoločeno skupino ljudi, kar skoraj velja za amnestijo. Pri zadevah, kakršna je pomilostitev, ne
Spoštovana gospa podpredsednica, spoštovane poslanke in poslanci, predstavniki vlade. Na žalost si bom prvi dan zapomnil po velikem razočaranju, ki ga prinaša ta predlog. K sreči, da ravno ta amandma bo mogoče to razočaranje nekoliko zmanjšal, vendar ta amandma je bil nujen po razpravi na odboru, kaže pa seveda, da je s predlogom vlade marsikaj hudo narobe. Ta zbor pravzaprav sprejema četrti popravek tega zakona in vedno na podlagi, ki ne ustreza dejstvom in zaradi tega so potem vsi ti popravki zakona zgrešili cilje. Namreč, kaj je vlada predlagala? Vlada je predlagala 100% pomoč za tiste objekte, ki so ponovno poškodovani, in kar seveda javnost, pa marsikdo med vami, kolegi, ne veste, da 100% pomoč za S projekt pomeni le podaljšanje tretje gradbene faze, to pa pomeni statična obnova objekta ali v novogradnji pač pride do tretje faze z ometi zunaj; vse, kar je notri, pa mora narediti oškodovanec sam. In zdaj bo ponovno. Namreč, ti objekti ki so ponovno poškodovani, so nad S, se pravi, to pa pomeni - če preprosto povem za razumevanje - vso keramiko, vse instalacije, parket ali kar je pač imel, vseto je seveda za dokončanje plačal sam in zdaj zaradi slabe obnove ima to sesuto in, se pravi, bo ponovno plačal. Ob tem pa seveda vlada ni predlagala, da tekoče obveznosti, ki mu tečejo za sesuto bajto, da bi kakorkoli resno reprogramirala ali pa vsaj za čas gradnje zaustavila. Kaj se bo zgodilo? Namreč, naslednja položnica bo ravno tako prišla za plačilo sesutega objekta, ker seveda vlada ni zmogla toliko presoje, da bi vsaj te obveznosti zdaj zamrznila - pa ne tako kot leta 1998, ko so obresti povzročilenekaj sto milijonov dodatnih obremenitev za prizadete v tem potresu -, ampak z zelo všečno promocijo 100% bomo pomagali. To, verjemite, da je pri naših ljudeh zvenelo zelo optimistično. Slišati cenjenega predsednika vlade, da bo vlada 100% pomagala je vsekakor ne samo optimistično, ampak je ljudem pomenilo olajšavo. Vendar, seveda, zdaj ko bomo povedali, da 100% pomeni za S
Predsednik, hvala za besedo še enkrat. Ta dvoličnost nekaterih danes v tej dvorani pa tudi tam na odboru je resnično neverjetno. To me še danes večkrat preseneti. Govorite o tem nekateri, predvsem tam na tisti strani, da proti kandidatki nimate nič, da pač ima dobre izkušnje, ampak pač je ne boste podprli, ker je pač ne boste podprli. Drugi govorite, da je treba začeti delati, črpati bolje. Ja, seveda, se strinjam, ampak bi naredili vse, da bi celo zadevo sesuli. Meni se to zdi resnično čudno. To, kar je doživela kandidatka na odboru, meni se to zdi resnično nekorektno in nespoštljivo in ne pritiče neki parlamentarni demokraciji, pa kljub temu je bila kandidatka vseeno tisti čas na odboru suverena. Tukaj govorite, česa vse kandidatka ni povedala, jaz sem šel po blok, ker sem si ves čas tistih šest ur pisal, kaj kandidatka odgovarjala. Pa vam povem, kaj je odgovorila na nekaj vprašanj. Povedala je, da je Slovenijo treba gledati kot celoto, ne samo kot zahod na eni strani in kot vzhod na drugi strani, da bo zagotovila močnejšo koordinacijo med ministrstvi in med SVRK, da bodo zato ministrstva bolje sodelovala, da na vzhodu, kjer je črpanje slabše, bo zagotovila takojšnjo konkretno pomoč v tehnični obliki, da bo delala več na terenu, da je pripravljena tudi poslušati predloge in dopušča možnost za dva operativna programa, da bo razmislila, ali je to izvedljivo, in poslušala druge, da bo uredila ta sistem e-MA, ki mogoče še danes v celoti ne deluje, kar je pa v tej dobi digitalizacije, v kateri smo danes, resnično čudno in upam, da se bo to čim prej uredilo. Naj vam še povem, kaj je težava. Težava na ministrstvih so zapletena besedila javnih razpisov, tudi pomanjkljivo določena navodila, prenizka kvaliteta prvostopenjske kontrole, preobsežno prvostopenjsko preverjanje, in to je kandidatka rekla, da bo izboljšala takoj, ko se na ta položaj usede. In ni čisto vse odvisno, spoštovani, od hitrosti črpanja. Osebno mislim, da je ključna tudi kakovost programov, ta pa ni odvis
Lep pozdrav! S predlaganim zakonom se sprošča 136 milijonov evrov za sanacijo bolnišnic. To sanacijo v Levici podpiramo, ob tem pa opozarjamo na dvoje; prvič, izgube bolnišnic so posledica siromašenja javnega zdravstva v času zadnjih vlad, to je vlad Boruta Pahorja, Janeza Janše, Alenke Bratušek in zdaj še vlade Mira Cerarja. Drugič. Vlada še vedno namenja premalo sredstev za zdravstveno varstvo in zato imamo dolge čakalne dobe, velike bolnišnice pa še vedno tolčejo minus. Prvo, kar je treba državljanom povedati, je, da izgube niso nastale zaradi korupcije, kot radi slišimo, ampak zaradi zgrešenih varčevalnih ukrepov. V času krize bi morale vlade odločno zmanjšati protokol, birokracijo, vojaške operacije v tujini in podobno, ampak namesto tega so šle v zmanjševanje prihodkov bolnišnic. Bolnišnice so vsako leto zdravile več bolnikov, plačane so bile pa vedno manj in zato ne smemo razlagati na populistične razklade, da je za izgube kriva korupcija. Ja, korupcija je problem, ampak tega problema ne bomo odpravili s stradanjem zdravstva. Če hočemo res presekati z napihnjenimi provizijami dobaviteljev, moramo ustanoviti javno podjetje za nabavo medicinskih materialov. Državljanom je treba odkrito povedati, da bo treba za zdravje nameniti več javnega denarja. Pika. Opozarjam pa, da Cerarjeva vlada denar, ki bi ga krvavo potrebovali v zdravstvenem sistemu, namenja za oboroževanje in za protokol. Če to podkrepim z dvema primeroma; v proračunu za leto 2018 je bilo za investicije v bolnišnice načrtovanih 48 milijonov evrov, Vlada bo v spremenjenem proračunu 10 milijonov evrov odvzela. Kam bo šel ta denar? Med drugimi za obnovo protokolarnih objektov na Brdu, čeprav je minilo šele 10 let, odkar je bil tam postavljen nov objekt, bo Vlada zdaj v imenu predsedovanja Evropski uniji, ki se bo zgodilo šele čez štiri leta, tja preusmerila 21 milijonov evrov. In to je šolski primer, kako Vlada jemlje 21 milijonov evrov s postavk zdravja državljanov, zato da vlaga v luksuz politikov in
Hvala za besedo, spoštovana predsedujoča. Zakon o mednarodni zaščiti je še eden od zakonov z novoveškim naslovom. Iz imena zakona bi sklepali, da gre za zakon o zagotavljanju mednarodne zaščite vsem, ki zaradi pregona v matičnih državah to zaščito potrebujejo. A bolj kot o mednarodni zaščiti beguncev zakon določa, kako preprečiti, da bi begunci do mednarodne zaščite sploh prišli. Sicer to slovenski državi zelo dobro uspeva že 25 let, v vseh teh letih je namreč priznala mednarodno zaščito le 989 osebam. Ker pa so te številke zanjo očitno še vedno previsoke, bo še zaostrila pogoje za pridobitev in ohranitev statusa mednarodne zaščite. Pri tem je glavni motiv, da je čim manj podeljenih statusov, ne pa to, ali ga prosilci potrebujejo ali ne. Pod prejšnjimi vladami je bilo to bolj zavito v celofan, pod to vlado pa je vse bolj odkrito, saj mediji v solasti vladajoče stranke odkrito propagirajo rasizem in strah pred tujci. V obrazložitvi je navedeno, da je trend povečanja števila prošenj na ravni Evropski unije, podatki pa kažejo ravno upadanje števila prošenj po letu 2015, le 2019 se je malenkost spet povečalo, a že v letu 2020 je prisoten spet večji padec števila prošenj. Končno in ključno je to, da se število prošenj iz različnih razlogov ne povečuje, kar pomeni, da že iz tega razloga ni potrebe po zaostrovanju pogojev. To ugotavlja Evropska unija in te podatke bi morala poznati tudi slovenska vlada. A veliko bolje kot politično oportuno je hujskati obmejne prebivalce, kjer so migranti prisiljeni ilegalno prestopati državno mejo. Skoraj kriminalizira se ne samo prosilce za mednarodno zaščito, temveč tudi svetovalce za begunce, saj naj bi potrebovali varnostno preverjanje. Pri tem pa ni jasno, kaj vse bo varnostno preverjanje zajemalo. Prav tako ni jasno, kateri organ bo za varnostno preverjanje pristojen in na kakšen način se bo le-to izvajalo. Predlog tako ne vsebuje ne postopka ne vsebine varnostnega preverjanja. Iz predloga prav tako ni jasno razvidno, ali bo posamez