EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Spoštovani gospod poslanec. Vlada bo poiskala kratkoročne in dolgoročne rešitve za ta problem. Najprej naj spomnim vse, da so le redki med sicer prizadetimi delavkami in delavci, ki so takoj žrtev napačne in protizakonite odločitve delodajalcev, da ne obračunavajo prispevkov. Namreč, žrtve so, stvarno šele takrat ko gredo v pokoj. Teh ni zelo veliko, ampak vsak, ki je žrtev, bom rekel, ali nezakonitega ali malomarnega zaposlovanja delodajalcev, je neupravičena žrtev in država bo na nek najprej kratkoročen in potem dolgoročen način poskrbela, da se ta problem odpravi. Najprej poglejmo kratkoročne rešitve. V kratkoročnih ukrepih bo Vlada skušala zagotoviti, da bodo tisti delavci, ki gredo zdaj v pokoj, v bistvu dobili pokojnino takšno, kot bi jo sicer, če bi delodajalci prispevke obračunavali. Bolj enostavno to pomeni, da bo to vrzel pokrila država. Ne gre za finančno velik problem, gre pa za pravno in konceptualno velik problem. Ker gre za tako velik problem, ga je treba razčistiti tudi z dolgoročnimi ukrepi. Kar se tiče dolgoročnih ukrepov, mi pripravljamo rešitev v smeri, da bi tistim zaposlenim v podjetjih, ki so šla v stečaj in jim za določen čas niso bili plačani prispevki, uredili takšen položaj, da bi se jim šteli plačani, prav tako že sedaj vsi zaposleni po posebnem zahtevku dobijo od Davčne uprave Republike Slovenije odgovor o tem, ali so jim bili ti prispevki plačani ali ne. Kar se tiče dolgoročnih ukrepov, se po odgovornih ministrstvih pripravljajo potrebne spremembe zakonodaje, ki bodo zagotovile, prvič, ustrezen nadzor nad neplačniki in takojšnje ukrepanje; drugič, ustreznejše tudi kazensko sankcioniranje neplačevanje teh prispevkov, se pravi, da te malomarnosti ali nezakonitosti delodajalcev ne bomo tolerirali, ampak bodo zato tudi kazensko preganjani; tretjič, sprotno spremljanje in seznanjanje vsakega zaposlenega o tem, ali mu delodajalec plačuje prispevke preko individualnega računa posameznika in četrtič, morebitno prilagoditev gospodarske in stečaj
Hvala za besedo, podpredsednica. Jaz bi se v svoji razpravi najprej želela ustaviti pri posegu v zakon o nalezljivih boleznih, ki je prvotni predlog zakona, ki je prišel s strani vlade v ta parlament, je vseboval poseg in spremembe tega zakona napotujoč ali pa z namenom realizirati ustavno odločbo. Pa vendar se je koalicija na Odboru za finance pretekli teden Bom. Hvala za opozorilo samo navezati sem se želela pa prosim, če mi lahko tudi ustrezen čas vrnete nazaj, da kljub temu, da so bili ti členi eliminirani, ki naj bi po navedbah demonstrantov danes zunaj vsebovali neke nastavke za obvezno cepljenje ali pa omejevanje človekovih pravic to demonstrantov pač danes ne ovira, da izražajo svoja stališča, da se zbirajo, da dokazujejo vsem državljankam in državljanom svoje nerazumevanje in nepoznavanje epidemiološke situacije. Zakaj se je pa koalicija temu odločila? Zato, ker ni želela ogroziti sprejema drugega bolj pomembnega dela tega 10 protikoronskega zakonskega paketa, ki ima finančne posledice in ki ranljivim skupinam omogoča oziroma daje solidarnostne dodatke z namenom, da čim lažje s čim manj žrtvami prebrodijo te pandemske okoliščine in ta četrti val epidemije, zato vključuje ta zakon zelo pomembno solidarnostno načelo in iz tega vidika mi je nerazumljivo nadaljnje nasprotovanje predlogu zakona s strani nekaterih opozicijskih kolegov. Izgovor, da se čuva tudi javne finance je morda celo dokaj na mestu, opozorila so, če so dobronamerna bi jih lahko razumem pa vendar ne razumem tega, da nekatere bolj skrbi za javne finance kot pa za dobrobit ljudi. Glede očitkov, da je na Odboru za finance prišlo do nedopustnega napada na zakonodajni postopek na zlorabo Poslovnika s strani predsedujočega jaz bi samo spomnila na to, da pač o tem ali je nek amandma dopusten ali ne odloča predsedujoči. Prakse predsednikov vodij, odborov in tudi predsednika Državnega zbora so različne. Samo spomnila bi na 7 PKP paket in na sprejet amandma glede financiranja STA tudi tisti amandma je b
Hvala lepa za besedo. Bila sem nemalo bila presenečena, ko sem v osnutku Poročevalca zagledala predlog zakona o odnosih Republike Slovenije s Slovenci, ki živijo zunaj njenih meja. Zavedam se, da je ta problematika vseh Slovencev, ki živijo zunaj slovenskih meja, zelo pomembna in da jo je treba urediti na celovit način, na tak način, da bodo vsi arbitri, ki so v to vpleteni, zadovoljni. Z ene strani država, vsekakor pa najbolj tudi tisti, ki živijo izven svoje domovine. Glede na dejstvo, da imam dejanskoveliko število sorodnikov, ki so izrazito aktivni in živijo izven meja Slovenije, nekateri so pač šli in zapustili svojo rodno grudo že pred prvo svetovno vojno, nekateri po prvi svetovni vojni, nekateri med dvema vojnama, nekateri tik po drugi svetovni vojni, v poznih 50-ih letih in začetek 60-ih. Razlogi, zakaj so zapustili svoj dom, svojo domovino, so različni. Večinoma ekonomski razlogi, pa tudi taki, da so pač nekateri v želji po tem, da bi imeli več znanja, pridobili več izobrazbe, šli daleč v Ameriko. Bratranca imam, ki je tudi vpisan v knjigo sto slovenskih znanstvenikov, dr. Anton Mavretič in aktivno sodeluje in je sodeloval v vseh teh časih, že pred osamosvojitvijo in po osamosvojitvi. Enako je komisija imela možnost spoznati Tineta Črnuglja, ki je kot prof. v Braziliji in desetletja direktor velike firme Siemens veliko prispeval, da se je ta odnos dograjeval. Jaz sem v tem zakonu pogrešala in pogrešam dejansko mnenje, kaj si ti Slovenci, ki so zunaj meja naše domovine, dejansko želijo. Ali mi to sploh vemo? Ali si je predlagatelj zakona pridobil njihove želje, mnenja in tudi njihove pobude? Kaj oni pravzaprav pričakujejo od svoje domovine. Ali smo mi dejansko oziroma je predlagatelj mogoče v nekaterih segmentih preambiciozen pri definiranju tega. Veste Slovenci, ki živijo zunaj naših meja, so sedaj srečni, da je Slovenija samostojna država in da je v sklopu Evropske unije. Nekateri, tudi moji sorodniki, so prišli 30. aprila in so se veselili z nami. Ampak
Hvala za besedo. Pozdravljeni predsedujoči, kolegice poslanke, kolegi poslanci. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke v celoti podpira zahtevo za odreditev parlamentarne preiskave. Posebej ob dejstvu, ker je namen preiskave, da se ugotovi, ali je pri prodaji deležev KAD-a in SOD-a v gospodarskih družbah prihajalo do prodaj, ki so bile negospodarne, netransparentne, ter v nasprotju z veljavno zakonodajo. Ob tem bo potrebno ugotoviti tudi, ali je pri teh prodajah prišlo od oškodovanja državnega premoženja, če, v kakšni višini in kdo od nosilcev javnih funkcij je za takšne prodaje morda politično odgovoren oziroma kakšni in čigavi interesi so morda pripeljali do takšnih prodaj. KAD in SOD sta finančna sklada, ki ju je ustanovila Vlada Republike Slovenije. S sprejetjem zakona o lastninskem preoblikovanju podjetij sta dobila vsak po 10% nekdanjega družbenega kapitala podjetij. Naloga KAD-a je sofinanciranje medgeneracijskih potreb pokojninske blagajne, naloga SOD-a, pa je financiranje odškodnin denacionalizacijskim upravičencem. V primeru, da sta sklada ravnala oziroma ravnata s sprejetim premoženjem negospodarno, le to ne bi zadostovalo za pokritje obveznosti, ki jih imata navedena sklada in bo potrebno razliko plačati iz državnega proračuna, to je iz žepov vseh davkoplačevalcev. Zneski, glede na govorice v javnosti in na večno zatrjevanje, da pri odprodaji kapitalskih deležev prihaja do nepravilnosti, pa lahko dosežejo milijardne vsote. V interesu vseh slovenskih davkoplačevalcev je zato, da se ugotovi, ali sta sklada pri prodaji deležev v gospodarskih družbah ravnala gospodarno, transparentno in v skladu z veljavno zakonodajo. Žal pa se vse od prvih prodaj deležev v gospodarskih družbah KAD-a in SOD-a v javnosti porajajo dvomi o tem. Znano je namreč, da je večina prodaj potekala direktno, brez javne objave za prodajo deležev, za ceno naj bi se kupci dogovorili z odgovornimi na KAD-u in SOD-u, brez neodvisne strokovne analize ali celo opore glede na trenutne
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister! Že dva meseca zasedate položaj ministra za zdravje, ste oseba, ki jo zdravstveni sistem dobro pozna, saj ste opravljali funkcijo direktorja bolnišnice, Zavoda za zdravstveno zavarovanje Sloveniji, bili ste direktor Term, zdaj pa ste minister. Kot minister imate odgovornost, pa tudi priložnost, da zdravstveni sistem izboljšate. Če ste bili prej vedno v izvajalski funkciji, ste tokrat v izvršilni. Vemo, kar je nazadnje dokazala tudi preiskovalna komisija Državnega zbora na področju žilnih opornic, da se draga medicinska oprema in medicinski pripomočki še vedno močno preplačujejo. Računsko sodišče je za UKC Ljubljana celo ugotovilo, da je drago opremo naročal mimo javnih razpisov ali z drobljenjem javnih naročil v več milijonskih zneskih. Tako naj bi v letih 2014 in 2015 nezakonito kupil za 69 milijonov evrov medicinske opreme. Zanima me konkretno: S katerimi ukrepi boste zajezili korupcijo pri izvajanju javnih razpisov na področju medicinske opreme in pa medicinskih pripomočkov? Za vaš odgovor se vam najlepše zahvaljujem.
Obrazložitev v lastnem imenu, če lahko. Tukaj. Hvala lepa za besedo, predsednik. Se opravičujem, nisem opazil, da gledate v mojo Nekdanji ameriški predsednik in izumitelj Benjamin Franklin je rekel, da "narod, ki se v izbiri med varnostjo in svobodo odloči za varnost, ni vreden ne enega ne drugega." In danes smo tukaj pred eno takšno odločitvijo. Ta spremenjeni člen, ki bi ga z amandmajem, o katerem zdaj pojasnjujem svoj glas, želeli spremeniti, uvaja pojem javne varnosti, jaz pa mislim, da je to tudi na škodo javne svobode. Ne živimo v državi, ki bi bila ravno zalo svobodoljubna, ki bi omogočala državljanom raznorazne svoboščine. Ne sme se kaditi tukaj, ne sme se kaditi tam, tudi če bi se mogoče lahko kakšne variante našle. Ne sme se kupovati pijače po 9. uri zvečer, marsikaj se že ne sme. Skratka, jaz kot liberalec nimam občutka, da živim v strašno svobodoljubni državi. Ta člen pa sploh uvaja, kot je bilo že rečeno, eno novo policijsko pooblastilo, ki pač vsebine naših žepov prepušča eni meritorni diskredicijski oceni in pravici policije. Jaz nisem prepričan, da je potencialno kršenje, recimo, zakona o prekrških razlog, zaradi katerega bi bila javna varnost ogrožena in bi dovoljevala takšne posege v človekovo dostojanstvo. Tudi si ne prestavljam, ker je zakon nedorečen, kako bo neposredna zaznava predmetov, ki jih ima oseba pri sebi in bi jih bilo treba v skladu z zakonom zaseči, kako bo to potekalo na primeru policista ali policistke, ki bo moral ugotavljati, ali imam jaz petardo v žepu ali sem samo vesel, da njega ali njo vidim. Skratka, svoboda, zlata svoboda! Mi je vseeno, zanjo, če bo treba, bom glasoval tudi proti volji koalicije. Hvala.
Hvala lepa. Saj je bilo pričakovano, tudi na začetku sem povedal, približno kako bo tekla ta diskusija; in tako tudi teče. Zanimivo je, da nekateri razlagajo, da je to že predvolilna diskusija, potem pa sami razpravljajo, kot da so že v predvolilni diskusiji, in pristanejo na ta diskurz, ki je na nek način vsiljen. Grem po vrsti. Danes sem slišal, kaj smo zapisali v koalicijsko pogodbo. Seveda drži to, kar je rekel kolega Luka Mesec. Sporazum o sodelovanju med strankami <PARTY>, Socialnimi demokrati, <PARTY>, Stranko Alenke Bratušek in Desusom ter Levico in potem citirajo to, kar piše, projekt 2 – ukinitev dopolnilnega zdravstvenega zavarovanja, preprečitev privatizacije javnega zdravstva. In tukaj v treh odstavkih piše to, kar v bistvu on pove v enem stavku; da oni pripravijo zakon, ki ga vložijo, da se bo ukinilo dopolnilno zdravstveno zavarovanje. Ne pove pa tistega, kar je seveda zavezujoče in obvezujoče tudi za to koalicijo, ki je obstajala do ponedeljka. To pa je sporazum, ki umrl s podpisom dogovora Levice, ampak še kako stoji in ga znam zelo dobro in je na štirih straneh napisano, kaj vse bomo naredili v zdravstvu. A je to narejeno ali ni, je problem tistega, ki je odgovoren za to področje. Jaz nisem kriv, če je Fakin pol leta nategoval svojega lastnega premiera in ni hotel na glas povedati, da ne bo nič naredil na zdravstvenem zavarovanju. Kaj šele na vsem tem, kar smo zapisali. In je ščitil tiste interese, ki jih je 10 let zagovarjal na zdravstveni blagajni, ki ga je povzdignila v orbito, da je največji strokovnjak za zdravstveni sistem v tej državi. In ko je to premier ugotovil, je Fakin zbolel. To se je zgodilo. In potem smo dobili novega ministra, ki je prišel iz Kliničnega centra in pozna, zopet, zdravstveni sistem. Dvakrat sem mu povedal – Zamujate že pol leta, ne naredite iste napake in ne zamuditi prvega leta, kot ga je zamudila moja ministrica v prejšnjem mandatu, ker ne bomo premaknili niti cegla. In v tem sporazumu piše, tudi enako, vam preberem
Hvala za besedo še enkrat. Zakon o trgu finančnih instrumentov pomeni regulacijo kapitalskega trga, ki ga je v slovenskem pravnem redu treba prilagoditi evropskim normativom. Direktiva o trgih finančnih instrumentov in direktiva o njenem izvajanju sta dva svežnja predpisov, ki so podlaga za usklajevanje in vzpostavitev skupnega evropskega trga vrednostnih papirjev, kjer so poudarjeni konkurenčnost in enake možnosti na področju poslovanja ter visoka raven zaščite investitorjev. Zgolj noveliranje Zakona o trgu vrednostnih papirjev bi povzročilo težave zaradi nepreglednosti, zato vnos obsežnih sprememb in dopolnitev na tem področju utemeljuje sprejem novega zakona. Opravljanje storitev in poslov na področju trga finančnih instrumentov mora biti v prvi vrsti urejeno celovito in pregledno, iz razloga, da se vlagateljem poda vse potrebne informacije o finančnih instrumentih in njihovih izdajateljih, ki pogojujejo njihove odločitve za vstop v naložbe. Celovitost kapitalskega trga pa zahteva, da se trgovanje opravlja urejeno in pošteno. V Zakonu o trgu finančnih instrumentov je preglednost nad poslovanjem zagotovljena, s pravili poslovanja borznoposredniških družb, ki pomenijo novost in prenos zahtev Evropske unije. Poslovanje borznoposredniških družb mora potekati varno, v skladu z načelom dolžne skrbnosti in učinkovitosti. Zato je pomembno, da so pravila poslovanja določena tako, da lahko družba uspešno opravlja tveganje, ki mu je lahko izpostavljena, in da se lahko upraviči zaupanje vlagateljev, pri čemer je bistven tudi učinkovit nadzor nad samim poslovanjem ter da se omogoča učinkovito in stabilno delovanje trga, ki pogojuje trdnost finančnega sistema v Republiki Sloveniji. Ocenjujemo, da je Ministrstvo za finance ob pripravi tega obsežnega zakona ustrezno upoštevalo vse evropske standarde in zahteve tega področja, zato se zakon lahko potrdi. Navsezadnje je potrditev zakona potrebna tudi zato, ker se sprejemanje tega zakona dogaja z zamudo, saj bi direktive morale biti
Dobro je, da smo natančni pri navajanju. Ko govorimo o tem, koliko je država do svojih državljanov, ki nimajo stalnega prebivališča tukaj, prijazna in koliko ne, bi vas opozorila še na to, da je 4. člen tega zakona vendarle treba brati v povezavi s 17. členom. Če boste 17. člen prebrali, je v 17. členu rešitev tudi za tisto, o čemer je govorila gospa Novak, ki se ji zdi število dve prenizko. Zaradi tega ker tudi na to označbo, da dvakrat ni bila pošiljka vročena, lahko reagira. Poglejte. V zadnjem, petem odstavku 17. člena piše: "Volivec lahko kadar koli pri diplomatskem predstavništvu ali konzulatu Republike Slovenije v tujini, upravni enoti, ministrstvu ali Državni volilni komisiji zahteva izbris podatka iz 15. točke drugega odstavka 4. člena tega zakona. Ta 15. točka drugega odstavka 4. člena pravi: "Neuspešno vročeni volilni karti, poslani po pošti v tujino." Torej, posameznik, ki mu je bilo dvakrat ali pa samo enkrat neuspešno vročeno, lahko zahteva pri vseh teh organih, ki sem jih naštela, da se ta podatek izbriše; in se začne šteti na novo – če hočemo. Ali pa ne, ali pa se to ne bo nikoli zgodilo, da bi morali vpisati ta podatek. Mislim, da je varoval za to dovolj, in je kakršen koli tak slab občutek, da se država do državljanov zunaj meja Slovenije ne vede dovolj občutljivo, je verjetno ta občutek malce pretiran, ko govorimo o teh rečeh. Bi pa še nekaj drugega rada poudarila, da domnevam, da tam, kjer je fizična dostava pošte slabša, pa obstajajo med našimi rojaki, med ljudmi zagotovo druge komunikacijske poti, ki omogočajo medsebojno obveščanje. Omenila bom samo Avstralijo, verjetno vsak ve, kako celo pouk poteka po elektronskih poteh. Tako da možnosti za medsebojno obveščanje, za ozaveščanje in navsezadnje vidim smisel tega, da imamo na pravni ravni tako visoko rangiran položaj ministrice ali ministra za Slovence po svetu, da je to dobro in da je to del tudi njihovega poslanstva, da ozaveščajo državljane o možnostih uporabe ali uveljavitve volilne pravice
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Odbor za pravosodje je Predlog zakona o dopolnitvi Kazenskega zakonika obravnaval na svoji 13. seji 6. februarja 2020 kot matično delovno telo. Predstavnik predlagatelja poslanec mag. Matej Tonin je v dopolnilni obrazložitvi členov poudaril, da spolne zlorabe sodijo med najbolj zavržna kazniva dejanja, ki zaznamujejo žrtve za vse življenje. Ta kazniva dejanja niso vedno storjena s silo ali z grožnjo, temveč so pogosto storjena tudi s prevaro, še posebno nad otroki oziroma mladoletnimi osebami, zato jih žrtve podzavestno potlačijo tako globoko, da se jih lahko zavejo in se z njimi soočijo šele veliko kasneje, pogosto žal šele takrat, ko je pregon kaznivega dejanja in njegovega storilca že zastaral. S predlaganim zakonom je predlagatelj prvotno predlagal nezastarljivost pregona in izvršitve kazni za vsa kazniva dejanja zoper spolno nedotakljivost, kar bi žrtvam dalo podporo in čas, da pristopijo k pregonu, ko bodo pripravljene, storilcem pa zavedanje, da jih bo roka pravice dosegla. Pričevanje žrtev in prostovoljcev nevladnih organizacij na decembrski javni predstavitvi mnenj je po njegovem mnenju gotovo pripomoglo k široki podpori predlaganim rešitvam. Pri pripravi amandmaja so sledili tudi pripombam Zakonodajno-pravne službe in skupaj z Ministrstvom za pravosodje pripravili kompromisno rešitev, ki določa posebne zastaralne roke v višini trikratnika zastaralnega roka glede na težo posameznega kaznivega dejanja. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je povedala, da so v pisnem pravnem mnenju opozorili na različnost in težo obravnavanih kaznivih dejanj ter zastavili vprašanje sorazmernosti predlaganih rešitev. Vloženi amandma Poslanske skupine <PARTY> njihove pripombe ustrezno upošteva. Predstavnica Vlade ministrica za pravosodje Andreja Katič je povedala, da je zastaranje splošen institut kazenskega prava. Že z novelo Kazenskega zakonika iz leta 2002 je bil začetek tega zastaranja v primeru mladoletnih žrtev določen z njih
Spoštovani predsedujoči, poslanke in poslanci! Ob sprejemanju Družinskega zakonika pred približno dvema letoma je bilo jasno, danes tik pred začetkom uporabe njegovih določb pa je nujno, da se nekatere določbe Zakona o izvajanju rejniške dejavnosti prilagodijo. Spremembe in dopolnitve so povezane predvsem s prenosom pristojnosti odločanja o namestitvi otroka v rejništvo s centrov za socialno delo na sodišča. V Novi Sloveniji se glede tega sprašujemo, zakaj je bilo treba čakati tako dolgo. Spremembe in dopolnitve se sedaj sprejemajo zelo na hitro, kar povečuje tveganje za napake, ob tem pa se hitreje zgodi, da se kaj pomembnega pozabi urediti. Upamo, da ste imeli to v mislih pri pripravi predloga. Smo za povišanje plačila dela rejnine, lahko bi bilo večje, saj se plačilo že dolgo ni usklajevalo. Tudi možnost podaljšanja bivanja v rejništvu tistim rejencem, ki po polnoletnosti in zaključku šolanja aktivno iščejo zaposlitev ter nimajo druge možnosti bivanja, je dobra. Rejništvo je izjemno občutljiva dejavnost. Zavedati se moramo, da otrok, ki je moral od doma, potrebuje stabilno družino, ki ga je pripravljena sprejeti za svojega enakovrednega člana, istočasno pa rejniška družina otroku omogoča tudi stike z njegovimi biološkimi starši, ki so v njegovem življenju zelo pomembni. Stiki morajo biti v otrokovo korist in izvajani v skladu z njegovo voljo. V Novi Sloveniji smo hvaležni Rejniškemu društvu, pod katerega okoljem so združeni rejniki, rejenci, strokovni delavci in drugi, ki jim je namen in pomen rejništva blizu. Združili so se z namenom, da bi zaščitili rejence, rejniške družine in rejniško dejavnost kot posebno obliko vzgoje in varstva otrok. Njihov namen je sodelovati in pozitivno vplivati na vse dejavnike, ki lahko pripomorejo h kvalitetnejšemu izvajanju rejniške dejavnosti. So prostovoljno neprofitno in humanitarno združenje fizičnih oseb. Poslanci Nove Slovenije bomo glasovali za predlog zakona.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice, kolegi, spoštovani predsednik Vlade! Ne glede na to, katero temo obravnavamo v Državnem zboru, vedno se vrtijo ene in iste besede – kdo je koalicija, kdo ni koalicija, kdo je opozicija. Potem ko zmanjka besed, je že tukaj nova beseda nadkoalicija, potem ko je to izpeto, se uporabi besede glede Luka Meseca, da je nadpremier. Potem spet slišimo izraz globoka država in na koncu izraz, da je kriv volilni sistem. Spoštovani kolegice in kolegi iz Slovenske demokratske stranke, mislim, da imate poleg Socialnih demokratov največjo tradicijo in niste spremenili volilnega sistema. Ko sem sam kandidiral, sem poznal volilni sistem in sem šel tudi v to tekmo z jasnimi cilji. Sedaj se sklicevati na rezultat, da vam ni uspelo sestaviti vlade, na volilni sistem, se mi ne zdi pravično; predvsem iz dveh razlogov, ker ste s tem volilnim sistemom leta 2004 sestavili vlado, prav tako leta 2012, ko tudi po vašem mnenju ne bi smeli, ker niste dosegli večinske zmage. Potem bi se dotaknil hearingov. Sam sem zadovoljen z vprašanji, ki sem jih postavil kandidatom za ministre, predvsem glede mladih. Veliko odgovorov sem dobil glede pripravništev in stanovanjske problematike. Veseli me, da kandidat za ministra za šolstvo ter kandidatka za ministrico za socialo poznata težave. Se mi zdi, da če poznaš težave, jih boš potem tudi lažje reševal. Prav tako pa sem zadovoljen z gospodom Cerarjem. Zadnja štiri leta je bil predsednik Vlade in mislim, da se bo dobro soočal z vodenjem zunanjega ministrstva. Dr. Pikala sem tudi vprašal glede lokalnega problema Gimnazije Ormož, sem bil tudi presenečen, da pozna lokalne probleme; in je zagotovil, da se bodo tudi te težave rešile. V razpravi je bilo izpostavljeno vprašanje, v kakšni državi želimo živeti. Sam si ne želim živeti v državi, kjer bi bilo običajno napadati medije, manjšine, nevladne organizacije in nasploh drugače misleče. Tako državo imamo za sosedo in ne želim, da bi se pri nas dogajale iste zadeve
Hvala lepa. Jaz na to temo zelo nerada govorim, ker vem, da imamo na drugi strani sogovornike, s katerimi govorimo eden mimo drugega. In se zlasti desna stran parlamenta ne posveti tej temi tako, da bi malo razmislila, za kaj pravzaprav gre. Najprej bi rada povedala, da absolutno ni res, da v tistih državah, kjer je delež žensk v parlamentu že izvoljen, 40 in več odstotkov, se pravi, izvoljenih je 40 in več odstotkov, da se ni začelo z zakonodajo, ki je prisilila stranke, da so na kandidatne liste postavile najmanj 40% žensk. Dejstvo je, da se temu sicer reče spolne kvote, da ne govorimo o tem, da ženske posebej postavljamo kot neko zaščiteno vrsto živali, ki so v rdeči knjigi, ampak da rečemo temu spolne kvote. V resnici se je pa začelo to zaradi tega, da bi zagotovili enakovredno ali pa vsaj približno enakopravno zastopanost žensk tudi v parlamentih, občinskih svetih in kjer so pač že voljeni organi. Treba je tudi vedeti, da zagotovilo, da bodo ženske zares izvoljene v parlament, ni dovolj kvota v volilnem zakonu, ampak je treba tudi volilni sistem spremeniti. S takim volilnim sistemom, kot ga imamo mi, ne bomo nikoli dosegli enakopravne ali pa enakomerne zastopanosti žensk. Volilni sistem, se pravi, proporcionalni volilni sistem zagotavlja enakopravno zastopanost žensk, ker je možno predpisati, pazite, predpisati tudi zadrgo. ne tako zadrgo, kot ste si jo vi izmislili 2.1.2.1, ampak pravo zadrgo 1.1.1.1. Samo na ta način lahko zagotovimo zastopanost 1:1.