EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Spoštovani1 Avtentična razlaga zakona je instrument, ki omogoča zakonodajalcu, da pravno doreče vsebino zakonske določbe, ki jo je že prej sprejel, in sicer v okviru njenega prvotnega pomena, tako da je za izvajanje v praksi nesporno jasno, kaj ta zahteva. Avtentična razlaga ne more biti namenjena spreminjanju ali dopolnjevanju zakona, temveč se lahko nanaša le na tolmačenje zakonskih določb, ki so se v okviru dane vsebine v praksi izkazale za nejasne. 178. člen Kazenskega zakonika določa, da se zdravnik ali drug zdravstveni delavec, ki v nasprotju s svojo poklicno dolžnostjo ne pomaga bolniku ali komu drugemu, ki je v nevarnosti za življenje, kaznuje z zaporom do enega leta. Po mnenju predlagatelja je nejasno, kako ravnati pri bolniku v primeru, ki je neposredno pred operacijo po ustreznem pojasnilu in opozorilu o možnih zapletih zavrnitve transfuzije ter po poskusu zdravnika, da bi bolnik svojo odločitev spremenil, še vedno vztrajal, da ne dovoli transfuzije krvi oziroma krvnih pripravkov. Dilema, ki se poraja, je torej v tem, da smo po Kazenskem zakoniku dolžni nuditi nujno zdravstveno oskrbo, po mnenju Komisije Republike Slovenije za medicinsko etiko pa spoštovati bolnikov voljo in ali lahko takšno spoštovanje volje pacienta šteje za kaznivo dejanje opustitve zdravstvene pomoči. V primerjavi z zakonskim besedilom določbe 178. člena Kazenskega zakonika bi lahko izhajalo, da se le-ta s predlagano avtentično razlago pravzaprav dopolnjuje, zato ostaja dvom o njeni primernosti, vendar kljub temu ne gre spregledati tehtnih argumentov predlagatelja, predvsem s stališča spoštovanja pacientove avtonomije, ki jo ta izvršuje prek svoje pravice do samoodločanja glede zdravljena. Dilema, pred katero so postavljeni zdravniki, je nedvomno izjemno zahtevna. V razmislek je treba vzeti 51. člen Ustave, po katerem nikogar ni mogoče prisiliti k zdravljenju, razen v primerih, kot jih določa zakon, kakor tudi z zakon o pacientovih pravicah, ki od zdravnika zahteva, da spoštuje pacien
Hvala lepa. Danes smo slišali dosti zanimivih stvari, zelo pomembnih. Jaz bom govoril o stvareh, ki mene še najbolj zanimajo, kar sem že izpostavljal tudi lansko leto. Me zanima, recimo, pri prenovi naselij, kjer so stare hiše posebno v strnjenih naseljih že v takem stanju, da so nevarne tudi za mimoidoče, kako se ta problem rešuje drugod, če ga mi ne znamo rešiti? Če ga znamo, hvala bogu. Mislim, da je to en tak pereč problem. Največji problem je v tem, da lastniki ali so nedosegljivi ali je toliko dedičev in tako naprej. Ampak problem je pa ljudi, ki živijo blizu takih objektov. Zato jaz predlagam, če se da na kakšen način rešiti, da se tisti objekti obnovijo, kar bi bilo dosti bolj poceni, posebej za mlade družine, da pridejo do stanovanjskih površin oziroma do stanovanja, ali pa naj se porušijo, da ne ubijejo kakšnega mimoidočega. V Sloveniji je ostalo precej objektov bivše JLA, vojašnice ali pa kakšna skladišča. Po moji presoji, gradbeniški, mislim, da jih velika večina ni primerih za obnovo iz konstrukcijskih razlogov. Statik bi gotovo rekel, da je to za porušiti. Pa tudi v arhitektonskem smislu po moje bi bilo najboljše, da se to enostavno odstrani in se sama lokacija nameni za kakšno industrijsko cono ali pa tudi naselje ali pa karkoli. Lahko se da tudi malim podjetnikom v uporabo tiste objekte, ki so dobri ali pa na novo naj jih zgradijo. Bilo bi prav, da bi tukaj država tudi pripomogla, stimulirala te ljudi, niti proizvodnja ne steče, pa že plačajo take davke, da je grozljivo, da ne govorimo o vlaganju v infrastrukturo itd. Prebral sem danes v časopisu, da v Benkovcu na Hrvaškem, ki je redko naseljeno in so zapuščene hiše, država ponuja parcele zastonj in kupi toliko gradbenega materiala, da se mlade družine vračajo. Če se vam zdi smešno, vam bom prinesel časopis in boste videli, kaj piše. Ne mislim jaz, da bi Slovenija morala biti toliko dobrodušna, pa delati ravno take usluge, ampak neke omilitve bi morale biti tukaj za te ljudi, da jih malo stimuliramo
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj. V Slovenski demokratski stranki se zavedamo, da se gospodarstvo in celotna država ne more razvijati, če nima ustrezno razvite prometne infrastrukture. Brez tega nastopa so tudi mnoge druge težave v čisto vsakdanjem življenju od prometnih zastojev do prometnih nesreč, obremenjevanje okolja s plini, hrupom in drugimi zadevami, zato se zavedamo, da je nujno, da v Sloveniji izgradimo mrežo avtocest; tako mrežo, ki bo med seboj povezovala različne regije, različna področja Slovenije in zato nas veseli, da je Vlada predsednika Janez Janše sprejela ukrepe za to, da bi še bolj pospešeno gradili že tako ambiciozno začrtan načrt izgradnje avtocest. Taka gradnja je pomembna tudi zaradi tega, ker promet na cestah stalno narašča. Posebno povečanje se je začelo takrat, ko smo vstopili v Evropsko unijo. Kot primer navedem promet na mejnem prehodu Dolga vas, kjer se je število tovornjakov po vstopu v Evropsko unijo povečalo skoraj za trikrat. Zavedamo se tudi, da se avtoceste gradijo za več generacij, in glede na dejstvo, da so proračunska sredstva Slovenije omejena in da izgradnja avtocest je zelo nujna, podpiramo model financiranja izgradnje cest tudi s posojili. V ta namen je ta spoštovani zbor že sprejel dva poroštvena zakona za financiranje izgradnje avtocest, in sicer v vrednosti 360 milijonov evrov in drugega letos v februarju za nekaj več kot 1000 milijonov evrov. Zakon, ki ga danes obravnavamo, bo omogočil črpanje kreditov v višini 300 milijonov evrov. Potrebno je še enkrat poudariti, da zakon ne pomeni nove zadolžitve, ampak dejansko gre samo za zmanjšanje že odobrene poroštvene kvote v okviru prejšnjih zakonov. V Slovenski demokratski stranki bomo zakon podprli. S tem bo omogočena gradnja avtocest na odsekih Pluska-Ponikve, Ponikve-Hrastje, Šentvid-Koseze, Vrba-Peračica in tudi Slivnica-Gruškovje. Ob tem ni nepomembno tudi to, da se s tem zakonom uvaja ugodnejšo ročnost, se pravi, da se je rok za odplačilo podaljšal z 20 na
Hvala lepa. Dejansko bi rad repliciral poslanskemu kolegu, gospodu Trofeniku. Oba prihajava nekako s kmetijskega območja, iz ene od najmanj razvitih občin v Sloveniji, to je občina Ormož. Enostavno vidim, če bo področje kmetijstva skozi različno zakonodajo postalo in začelo biti ovirano, potem nam res ni pomoči. Že danes se to območje intenzivno prazni. In skozi takšne predloge, da dejansko nekako podeželje ščitimo pred kmetovanjem, seveda ne ostane nič drugega, kot da bodo ljudje še bolj odhajali, kajti perspektive tam, razen kmetovanja, praktično ni nobene. Sedaj pa konkretno na njegove izjave. Ni res, da v slovenskem prostoru ne obstajajo predpisi in standardi o reji domačih živali. Torej, to enostavno ne drži. Ti pravilniki v določeni meri so že izdani, govorijo o tem, koliko GVŽ lahko redimo po hektarju kmetijske površine in tako naprej. Že prej sem povedal, da imamo predpise, kako morajo biti grajeni objekti, občine imajo svoje odloke, kdaj in kako se lahko gnoji, tudi generalni zakon obstaja na ravni države. V kolikor pa še ne, pa jih bo minister po tem zakonu, ki je, še enkrat lahko povem, kar se tega tiče vsebinsko sicer prazen, bo te predpise še izdal, ker po tem zakonu je treba izdati okrog 50 podzakonskih aktov in drugih predpisov, ki bodo to področje v celoti uredili. Da je Slovenija dolga vas, tudi s tem se ne strinjam. Slovenija ni dolga vas, Slovenija je razvita Ljubljana in pa obljubljansko območje ter zaostali severovzhod, zlasti z nerazvitim Prekmurjem, tam je zadeva najbolj kritična. In to gledanje, da je Slovenija dolga vas, je seveda napačno. Torej, to nam hočejo nekako dopovedati in nas spraviti v kontekst, češ, saj ste tudi tam dovolj razviti, ste na nekem republiškem povprečju, ampak to seveda ne drži, kajti zadeve so veliko bolj kritične, kot na videz izgleda. In še zadnje. Midva oba poznava, da res prihaja velikokrat v praksi do sporov na podeželju. To pa pač zato, ker so se na podeželje priselili določeni vikendaši in pa različni stalni p
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem skupaj! V Slovenski demokratski stranki podpiramo vsako racionalizacijo stroškov, zato smo hvaležni Državni volilni komisiji za ta izračun, za opozorilo na te stroške in seveda Državnemu svetu, da je sprožil pobudo za zmanjšanje oziroma za neko rešitev. Na osnovi tega je Ministrstvo za javno upravo in pravosodje že sprejelo druge ukrepe, v povezavi z drugimi ministrstvi in po podatkih, ki smo jih dobili od državnega sekretarja, so ti stroški zdaj že z notranjimi prerazporeditvami in ukrepi praktično izničeni. Zato v Slovenski demokratski stranki menimo, da v tem trenutku ni potrebe po spremembi zakonodaje na temu področju. Hvala.
Hvala. Mislim, da v Naturi 2000 ne vemo dosti. Lahko vam povem iz včerajšnje diskusije na občinskem svetu v Izoli, da je bila predstavljena ta stvar, in mislim, da si lahko vsi to predstavimo. Tako kot je gospod Avšič povedal, da mešamo eno stvar z drugo, to je pa res. In tudi ni točno ali pa tačno. Tisto, o čemer govori gospod Veber; ta direktiva, ki govori o ptičih, je stara več kot petnajst let, druga je stara tudi deset let dobrih ali pa dvanajst, 1992 in pa 1987. In poglejte, kaj je bilo predstavljeno včeraj, recimo v Izoli, kaj bomo zaščitili, posebno zaščitili. Koliko jaz vem, gospod minister, zdaj teče 12 ali 13 takih programov, ki so bili predstavljeni v Evropski uniji v okviru Nature 2000, in v nobenem primeru ne pride tisto, o čemer je gospod Terčon govoril, da bi 40% ozemlja Slovenije bilo pod tem. Mislim, da ne. Kaj hočemo zaščititi, recimo, na področju občine Izole kot Natura 2000. Ne kot travo, ki ima svojo posebno ime, ki se najde samo v tem predelu med Koprom in Izolo, ob morju. To ni ptič, ampak je trava, gospod Veber. Torej, ne govoriti "samo". Se pa strinjam, da ne poznamo te Nature, ampak to je stara zadeva, stara kot ta država. In to ni to.
Hvala za besedo. Spoštovani, spoštovana koalicija! Pahorjeva vlada je že v začetku leta 2009 obljubljala in dala v program, da bosta do konca leta 2009 sprejeta zakon o zdravstveni dejavnosti in zakon o zdravstvenem zavarovanju. Seveda, jeseni lani so bile potem široke razprave o pripravah zakona o zdravstveni dejavnosti. Letos januarja nas je obiskal minister za zdravje, da naj pripravimo predloge k zakonu o zdravstveni dejavnosti. Mi smo ga pripravili, smo pripravili obsežne predloge, do konca januarja – niti eden kasneje ni bil upoštevan. Služba Vlade za zakonodajo je februarja dala katastrofalno mnenje o predlaganem zakonu o zdravstveni dejavnosti. Celotno zdravništvo in celotna stroka, ki naj bi izvajala zakon o zdravstveni dejavnosti, se je držala za glavo, kakšen zakon je to, in maja ste prišli prav s takim predlogom, da naj se prestavi obravnava zakona o zdravstveni dejavnosti. Mi smo takrat predlagali, da vendarle nemogoče je po poslovniku umakniti ta zakon, ta zakon je stekel v svojo proceduro in splošno razpravo moramo opraviti. Vi ste rekli, "ne, bomo še enkrat premislili, bomo razpravljali na naslednji seji". Prišel je junij, prišel je julij in še vedno ni te razprave. Edino pravilno bi bilo, da bi ugotovili, da je ta osnutek, ta predlog neprimeren za nadaljnjo obravnavo in bi sprostili možnost temeljite priprave in bolj usklajenega pristopa. Imamo tudi drugega ministra, za katerega bi človek upal, saj je kot nepopisan list, še nikoli ni bil minister, da lahko pričakujemo, da bo vendar bolj pametno pristopil k reševanju teh vprašanj. Vendar dovolimo, da začne brez obremenitve z nemogočim tekstom, ki je pred nami, opravimo splošno razpravo in ga zavrnimo. S tem bomo prihranili veliko težav pri amandmiranju tega zakona in jeseni verjetno bomo pa sploh ugotovili, da je neprimeren za nadaljnjo obravnavo in bomo zopet zamaknili za 3 mesece ves nadaljnji postopek. In namesto da bi do konca leta 2009 sprejeli ta zakon, ga bomo morda do konca 2011 ali pa še tak
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, poslanci. Lep pozdrav. Naravne nesreče so in očitno bodo vse bolj pogoste. Državne komisije imajo pri ocenjevanju nastale škode zelo visok prag posledic nesreče, to je 2,6 milijonov evrov. Ta mora biti dosežen, da država pomaga pri sanaciji posledic nesreče. Ta prag obsega 0,3 promila vrednosti državnega proračuna. V težavah so vse občine, ki tega visokega praga nastale škode ne dosežejo in so pri stroških sanacije prepuščene le svojim proračunskim sredstvom. O odpravi posledic in o upravičenosti do državne pomoči govori Zakon o odpravi posledic naravnih nesreč, Uradni list št. 114/2005, v 11. členu. Predlagam, da poskušamo znižati ta prag dosežene škode, kajti povem samo primer za občino Šoštanj, ki je v letošnjem letu doživela katastrofo. Državna komisija je ocenila škodo pa 900 tisoč evrov, to pa je še daleč od tistega praga 2,6 milijona. In verjetno so v podobnem položaju tudi vse ostale občine in na tem mestu pozivam tudi vse župane, kolege, verjetno je v letošnjem letu tudi v njihovih občinah nastala takšna škoda, in vsi se sprašujemo, od kod zdaj dobiti ta denar da popravimo, ljudje pa čakajo na tisto popravilo. Hvala lepa.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! Ustavno sodišče Republike Slovenije je v primeru izbrisanih neustavnost in nezakonitost ravnanja potrdilo dvakrat, posredno celo sedemkrat. Pa vendar smo priča trajajoči zgodbi zanikanja in nereševanja krivic, ki jih je sistematično kršila slovenska oblast v letih 1991 in 1992. Še več. Izbrisani, njih 25 tisoč 671 so bili v preteklosti prevečkrat uporabljeni za politični boj med različnimi političnimi strankami, sama razprava pa je bila velikokrat pod vsako ravnijo politične in pravne kulture. Danes je tudi zaradi preteklih razprav podoba taka, da ni prebivalca Slovenije, ki o izbrisanih ne bi imel takšnega ali drugačnega mnenja. Pa vendar, kaj izbris iz registra prebivalcev je in kdo so izbrisani. 26. februarja 1992 so upravni organi po navodilih ministrstva za notranje zadeve državljanom nekdanjih republik Jugoslavije, ki so bili do tedaj zakoniti stalni prebivalci Slovenije, odvzeli opravičenje do stalnega prebivanja in jih tako spremenili v ilegalne tujce. Vse to brez opozorila in možnosti pritožbe. O izbrisu prizadetih niso obvestili. Le-ti so zanj izvedeli po naključju, ko so na primer prišli na upravne enote po uradnih opravkih. Tedaj so jim uničili vse veljavne osebne dokumente, ki so bili izdani v Sloveniji. Drugod so izbrisani dobili vabilo, a tudi to le z namenom, da jim uničijo dokumente in jih napotijo na urad za tujce. Posledice izbrisa so bile hude. Niso več mogli denimo najti legalne zaposlitve, biti zdravstveno zavarovani, prejemati socialne podpore, niso imeli dostopa do izobraževalnega sistema in še bi lahko naštevali. Ne bom poudarjala, koliko ustavno varovanih človekovih pravic in svoboščin je bilo s tem enostranskim dejanjem kršenih, kar je tudi večkrat prepoznalo Ustavno sodišče Republike Slovenije. Da pa je bil izbris tudi v nasprotju z mednarodnimi obveznostmi na področju človekovih pravic, so ugotovili Odbor Združenih narodov za ekonomske in socialne pravice, Odbor Združenih narodov za človekove pravice, Od
Podpredsednik, hvala lepa za dano besedo. Torej spoštovani kolega Verbič je povedal zakaj je do tega amandmaja k 27. členu prišlo. Jaz se trudi strinjam s tem, da se med upravičence tega bona 22 vključijo šoloobvezni otroci zadnje triade. Bi pa želel vzpostaviti še nekaj drugega, kar danes nismo tukaj slišali. Prej je, mislim da kolegica Udovč govorila o kontekstu tega izobraževalnega procesa. To me je razveselilo, kajti v Mariboru imamo IZUM, kot vsi poznate. Midva z ministrom, spoštovanim Andrijaničem sva se tam srečala pred enimi desetimi dnevi, ko se je podpisovalo sporazum o partnerstvu na področju umetne inteligence in tam sem tudi opravil, potem nekatere razgovore tudi med drugim z direktorjem IZUM-a Bošnjakom in me je zelo razveselil, ko je dejal, da se na IZUM pripravlja oziroma poteka že v bistvu v sodelovanju z digitalnim ministrstvom kot tudi z Ministrstvom za izobraževanje projekt tako imenovane e-šolske torbe. Zakaj je to pomembno? Preprosto iz tega razloga, ker v duhu časa v katerem smo, da je ta digitalna opolnomočenost tudi naših najmlajših tukaj seveda več kot zaželena po drugi strani pa dobesedno te težko šolske torbe krivijo njihove hrbtenice v dobesednem pomenu in sedaj v družbi v kateri smo digitalni družbi, da še za enkrat ni do te mere prišlo, da bi se dejansko s klikom ali pa z dvema dobili vsebino učbenikov jaz mislim, da je to več kot nujno pomembno. Dr. Pesek z Ministrstva za izobraževanje je tudi vpet v ta podjem zelo pomemben. To bo za celo Slovenijo zelo udarna zadeva se pravi, da bo preko neke spletne aplikacije bodo lahko naši učenci, osnovnošolci pa tudi srednješolci dostopali do vseh učbenikov, ki so seveda predpisani s strani ministrstva za izobraževanje se mi zdi izredno ključna do leta 2023 do jeseni naj bi to bilo že urejeno. Sedaj tam bodo skupaj z založniki, izdajatelji teh učbenikov ti šolski skladi, ki so v vsaki osnovni šoli in srednji šoli ter seveda ta informacijska hrbtenica, da rečem pa bo preko informacijskega sistema
Ne glede na odgovore ministra za finance v tistem delu, ki se je dotikal tako imenovanih davčnih prihodkov, verjetno pa le drži, da je v Predlogu sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2007 v okviru davčnih prihodkov konto 70 skupek davčnih prihodkov. Iz tega naslova pa bi rad opomnil in vas in enega izmed vladajočih poslancev, ki je govoril o zmanjševanju teh sredstev v predlogu sprememb proračuna za leto 2007. Ni res, da se ta sredstva zmanjšujejo; torej, da bo iz naslova davčnih prihodkov v proračun Republike Slovenije skozi prihodkovno stran prišlo manj denarja. To je seveda res samo, če hočemo zavajati slovensko javno in pa seveda poslanke, poslance, bojim pa se, da želite zavajati tudi samega sebe. Dejstvo je, da je potrebno, če hočemo realno pogledati sliko javnih financ v Republiki Sloveniji, kot izhodišče jemati oceno realizacije 2006. Kajti, edino ocena realizacije 2006 je lahko v dani situaciji v letošnjem letu, ko smo še zmeraj leta 2006, kredibilen podatek in na noben način ne morejo biti spremembe proračuna 2007 v vodoravni in navpični koloni 4 tisti podatek, skozi katerega bi lahko Ministrstvo za finance, Vlada Republike Slovenije ali ne nazadnje vladni poslanci trdili, da bo prihajalo do zmanjševanja. Konkreten podatek, za koliko se bodo v letu 2007 skozi predlog proračuna Republike Slovenije povečali davčni prihodki s 117 milijonov evrov. Izračun naredite zelo enostavno, od vaših številk se od končnega zneska, torej 6 milijard 782 in tako dalje, odšteje ocena realizacije za leto 2006. Skratka, v letu 2006 ne bodo držale napovedi oziroma trditev enega izmed vladnih poslancev, ki je spregovoril v prvem krogu o zmanjševanju davčnih prihodkov, ampak nasprotno - povečevanje davčnih prihodkov. Hvala.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana ministrica, državni sekretar! V Temeljni ustavni listini je bilo zapisano, da imajo državljani drugih republik nekdanje Jugoslavije s stalnim prebivališčem v Sloveniji pravico do slovenskega državljanstva po 40. členu Zakona o državljanstvu Republike Slovenije. Postopek je bil zelo enostaven in na podlagi tega zakona si je 170.000 prebivalcev do 26. februarja 1992 pridobilo slovensko državljanstvo. In pri komu se je zapletlo? Pri tistih, ki so začutili pripadnost lastnemu narodu in republiki, iz katere so bili. Znašli so se na razpotju, kaj narediti, vendar je bila to le njihova osebna odločitev. Državi Sloveniji ni mogoče očitati, da ni bilo poskrbljeno in zagotovljeno, da sleherni ne bi mogel pridobiti ustreznih dokumentov, kot se zdaj očita s strani izbrisanih. Zato je prav, da se spomnimo na začetke po osamosvojitvi Slovenije. Slovenija je prva na edinstven način rešila državljanstvo z vidika sukcesije na temelju notranjepravnih predpisov, kar je povsem v skladu z mednarodnim pravom, in to je bilo leta 1996 tudi potrjeno in nihče ni tega zanikal. Odnosi med državami, ki so nastale na novo, so se zaostrili in tudi zapletli, kajti zakonodaja, ki je bila sprejeta v decembru 1991 in februarju 1992, je razmere bistveno spremenila. V določenem zakonskem roku si je 170 tisoč posameznikov pridobilo državljanstvo Republike Slovenije, okoli 30 tisoč oseb si je pridobilo status tujca, s stalnim ali začasnim prebivališče, vsi po prostovoljni odločitvi. Pogoj za pridobitev državljanstva je bil zelo enostaven. Moral je biti v tistem času v Sloveniji in za državljanstvo zaprositi. Status tujca je dobil tisti, ki ni želel državljanstva, ampak si je izbral manj trajen status, za središče življenjskih interesov pa si je izbral neko drugo okolje, za katero pa je moral podati tudi vlogo. Novi status v novonastali državi si je brez zapletov uredilo več kot 10% skupnega prebivalstva Republike Slovenije. Ves čas je bilo znano, na kakšen n
Spoštovani predsednik, spoštovane kolegice in kolegi poslanci! Danes je to moj zadnji nastop na tem odru, še približno eno uro sem vaš kolega, zato mi dovolite, da jaz danes predstavim to stališče in ga nekoliko podkrepim. Tudi če ne boste vsi zadovoljni z mojim stališčem, bi prosil, da razumete, da tej državi želimo le dobro, in to je naš predlog na včerajšnji poziv predsednika vlade, gospoda Janeza Janše, da sodelujemo pri razvojni strategiji Slovenije. Mi bomo danes glasovali, kot smo tudi povedali, ne bomo proti začetku postopka za spremembo ustave, to, kar predlaga strokovna skupina, iz spoštovanja do samih sklepov, da je to potrebno, in spoštovanja do strokovne skupine, ki smo jo postavili, da nam predlaga neko strokovno stališče. Pa vendar za nas v Pozitivni Sloveniji to ne pomeni, da smo že sprejeli spremembo ustave in zlato fiskalno pravilo v ustavi, kajti že prejšnji predsednik vlade gospod Borut Pahor je prišel s tem predlogom in zlato fiskalno pravilo ne pomeni izhoda Slovenije iz finančne krize, pomeni le signal mednarodnim trgom, da mislimo resno z našo strategijo, našim razvojem, našim varčevanjem in da nas lahko spremljajo in preverjajo, kajti ni več prepuščeno vladi, da spreminja proračun oziroma rebalans na podlagi navadne večine, ampak mora dobiti dvotretjinsko večino. Takrat je bilo zastavljeno, da je treba pripraviti podatke, kaj to pomeni za Slovenijo, kaj pomeni to v primerjavi z ostalimi državami. Potem se je zgodil sestanek 5. marca, ko je bil že predsednik vlade Janez Janša. Jaz sem povedal, da v načelu podpiram vpis zlatega fiskalnega pravila v ustavo, pod pogojem, da dobim rebalans in da vidim, ali je razumno naravnan in predvsem tudi načrt bilanc proračuna do vključno leta 2015. Včeraj sem dobil rebalans. Branje je trajalo do treh zjutraj, je kar nekaj strani. In moram povedati, da ta rebalans ni tisto, kar jaz mislim, da je prav za razvoj naše države. Jaz nisem proti varčevanju, vendar sem proti temu, da uničujemo socialno solidarno drž