EuroBench/eurobench-parlamint-power-sl huggingface dataset:
Predsednik, spoštovana državna sekretarka, poslanke in poslanci, lep dober dan! Pretekli mesec je Vlada v Državni zbor poslala predlog sprememb okvirjev za pripravo proračunov, s katerimi bi dovoljeno porabo proračuna v letošnjem letu znova dvignili za dodatnih 670 milijonov evrov, s čimer bi se povzpela tik pod 15 milijard evrov. Za tem objavljeni predlog zaključnega računa za lansko leto razkriva, da Vladi v preteklem letu ni uspelo realizirati vseh predvidenih odhodkov in prihodkov. Iz poročil o realizaciji letošnjega proračuna in vladnih predlogov proračunov za prihodnji dve leti pa je videti, da namerava Vlada letos krepko preseči dovoljeno realizacijo. Če lani ni uspela porabiti 800 milijonov, je za letošnje leto že danes jasno, da bo Vlada porabila za milijardo in pol ali tisoč 500 milijonov več, kot ji to dovoljuje veljavni spremenjeni proračun. Pri tem pa ni nepomembno opozoriti, da zlasti črpanja evropskih sredstev že drugo leto zaostaja za načrti in da bo, seveda po optimističnih načrtih, njihova letošnja realizacija za več kot 400 milijonov evrov zaostala za proračunskimi plani. Ob vseh opozorilih fiskalnih varuhov bi glede na naš ustavni red in zakone pričakovali, da bo Vlada pred nas poslala predlog rebalansa proračuna za letošnje leto. Namesto tega smo prejeli nov odlok o zvišanju dovoljene uporabe, predloge proračunov za prihodnja leta z nerealnimi osnovami in višanjem porabe in ta predlog zakona o izvrševanju proračuna, s katerim bi si Vlada ustvarila podlago, da na žalost netransparentno razpolaga s sredstvi, ki naj bi jih pridobila iz naslova izvajanja Načrta za okrevanje in odpornost oziroma črpanje izrednih evropskih sredstev. Potem ko je Vlada prestopila vse proračunske meje, letos je porabila milijardo in pol več, kot bi smela, in potem ko je v zadnjih dveh letih načrpala za približno 650 milijonov manj evropskih sredstev, kot nam je obljubljala, Vlada pred nas prihaja s politiko izvršenih dejstev in z bianco čekom. Želi soglasje za samovoljo
Malo me je k temu izzval kolega dr. Brejc, predvsem zaradi naslednjega. Glejte, spomnim se, naš Jakič je bil zelo hud zagovornik tega dela in obstoja študentskih servisov, ampak dejstvo je, da so se v mnogih primerih te zadeve izrodile in da se bo treba, bom rekel, tudi sistemsko z zadevo spoprijeti, zaradi tega, ker prihaja do anomalij. To je dejstvo. Jaz mislim, da bi si zatiskali oči pred neko resnico povsem po nepotrebnem. Namreč, ne govorim zdaj o tistih, ki so, kot pravi dr. Brejc, prisiljeni delati za to, da se preživijo, ampak govorimo o tistih, ki bogatijo na ta račun. Jaz sam bom podprl seveda ta amandma, ampak seveda ob pričakovanju, da se bodo na ministrstvu spopadli s tem problemom, ker ni tako enoplasten. Drugo pa, kar se tiče samega dela v času šolanja ali študija, pa jaz mislim, da ni to tako žalostno, če se dela v tem času. Sam sem tudi delal, v povsem drugih časih, praktično med vsakimi počitnicami. To je tudi po svetu tako, da ali vzamejo kredit, pa potem to odplačujejo skozi delo, ali pa delajo sproti in si na ta način omogočijo kruh. Kar nekaj zelo eminentnih Slovencev bi vam lahko naštel, s katerimi sem skupaj študiral in ki so se na ta način pravzaprav došolali. Tako, da jaz prosim predlagatelja, navsezadnje gre za drugo obravnavo, seveda je treba podpreti amandma na amandma in potem tudi skupen amandma, ampak prosim, predlagatelja, da tej tematiki, ki ne more biti vsa zajeta v tem zakonu o delovnih razmerjih, posveti neko pozornost skupaj seveda z ministrstvom za finance. Hvala lepa.
Hvala predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Konec meseca junija smo na Odboru za infrastrukturo, okolje in prostor obravnavali Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o letalstvu, ki ga je v državnozborsko obravnavo vložila Vlada. Dopolnitve zakona so potrebne predvsem zaradi implementacije dela vsebine Evropskega direktive 2016/681, ta govori o obveznostih letalskih prevoznikov. Omenjena direktiva bo v nacionalni pravni red prenesena tudi z Zakonom o spremembah in dopolnitvah Zakona o nalogah in pooblastilih policije in Zakon o varstvu osebnih podatkov. Celoten paket zakona bo v naš pravni red v celoti prinesel omenjeno direktiv. Dopolnitve omenjenega zakona urejajo tematiko obveznosti letalskih prevoznikov za prenos podatkov PNR, predpisujejo kazenske sankcije in določajo pristojni organ za izvajanje teh določb. Vlada bo po njihovem mnenju na podlagi sprejetega zakona zagotovila izboljšanje varnostnih ukrepov na letališčih in organom pregona omogočila sistemski nadzor ter lažje delo pred odkrivanjem tako imenovanih odklonilnih dejanj. Letalske prevoznike bo država na podlagi tega zakona zavezala k pošiljanju podatkov iz sistema rezervacij letalskih vozovnic policiji, ki določa, katere podatke je potrebno poslati, na kakšen način ter komu in kdaj. Državni svet na omenjeni zakon ni imel pripomb in ga podpira. Prav tako v Poslanski skupini Socialnih demokratov pozdravljamo vse rešitve, ki gredo v smeri zvišanja varnosti državljank in državljanov, a smo glede zakona in amandmajev imeli v procesu obravnave kar nekaj pomislekov in zadržkov. Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o letalstvu bomo v naši poslanski skupini podprli. Hvala lepa.
Hvala za besedo, predsednik, ministrica, kolegice in kolegi! V svojem poslanskem vprašanju ne bom govoril o tem, da so šole in vrtci zaprti že skoraj dva meseca, niti ne bom govoril, da smo v <PARTY> že aprila sklicali nujno sejo Odbora za izobraževanje, znanost, šport in mladino, ker smo vas pozivali, da se pripravite na drugi val in da zagotovite enakopravno šolanje za vse. Niti ne bom govoril, koliko poslanskih vprašanj in pobud smo vam naslovili na to temo. tudi koliko različnih strokovnih skupin se je oglasilo in vas opozarjalo na to, kaj se dogaja. Niti ne bom govoril o učiteljih, profesorjih in tudi starših otrok s posebnimi potrebami, ki se dnevno oglašajo, kakšne stiske doživljajo, kako njihovi otroci nazadujejo. Prav tako ne bom govoril o mednarodnem fizikalnem tekmovanju, ki bi se ga udeležilo pet učencev z dvema opazovalcema, pa je Slovenija mislim da bila edina država, ki ji je bilo onemogočeno tekmovanje. Da ne govorim o tem, da je več kot 3 tisoč otrok še vedno brez računalnikov. Se pravi, še vedno niso zagotovljeni enaki pogoji za vse učence. Razlike se še večajo. Niti ne bom govoril o tem, da vam je Ustavno sodišče povedalo, da ne veste, če se tako izrazim, napisati odloka, ki bi zdržal ustavo in še posebej se je dotaknilo v svoji obrazložitvi otrok s posebnimi potrebami, ker so zapisali, če prav razumem, da ko se bodo ukvarjali z vsebinskim vprašanjem, bi bilo smiselno gledati kaj bo tem otrokom povzročilo večje posledice, ali je to epidemiološka slika oziroma zdravstvena kriza, ki jo trenutno imamo v Sloveniji, ali jim bo večje posledice delalo to, da so šole zaprte že skorajda dva meseca, da nimajo mislim da tudi fizioterapij. 16. novembra, na zadnji seji, ki smo jo imeli, sem vam postavil vprašanje glede otrok s posebnimi potrebami. Zato me danes zanima, ministrica, samo ena zadeva, samo eno vprašanje in prosim, da mi odgovorite le to: Kaj ste kot ministrica, pristojna za izobraževanje, znanost in šport, v zadnjem mesecu naredili za otroke s pos
Hvala. Dejstvo je, da sistem lokalne samouprave v Sloveniji rabi velike izboljšave. Res je, kar ste rekli, da je Slovenija zelo centralizirana država, čeprav ste malo v vprašanju pomešali vprašanje enakomerne regionalne razvitosti in centralizacije; centralizacija pomeni, da se o preveč stvareh odloča v centru, torej v Ljubljani, in o premalo stvareh v drugih delih Slovenije. In to je res. Slovenija je preveč centralizirana, vsi podatki to kažejo; kar je na dlani, na eni strani imamo državo, na drugi strani pa imamo 212 malih, šibkih, razprčkanih, raztresenih občin, ki seveda ne morejo biti močne. Majhne občine so šibke občine, več kot imamo občin in manjše kot so, bolj bo Slovenija centralizirana, ker bodo občine šibke. Zato je za decentralizacijo države izjemnega pomena, da se občine med seboj združujejo in krepijo, ker bodo na tak način lahko močnejše in bodo lažje nastopale vizavi državi in tudi veliko bolj učinkovito bodo lahko črpale evropski denar. Ne strinjam se z vami, da je evropski denar s strani občine učinkovito porabljen. Poglejte, ko se voziš po Sloveniji, vidiš marsikakšen projekt, za katerega se vprašaš, ali ga je bilo res treba financirati iz evropskega denarja, ali ne bi bilo mogoče boljše ta denar vlagati v kaj, kar bi imelo močnejše multiplikativne učinke, recimo v izboljšavo železniške infrastrukture. Marsikje vidiš predimenzionirana krožišča, z nekimi osvetljenimi vodometi na sredini. Včasih imam občutek, da smo ravno skozi te male občine izgubili občutek za to, kaj je v tej državi res pomembno, kaj so pa nepomembni projekti. Druga stvar. Slovenija je preveč centralizirana tudi zato, ker nimamo pokrajin. Imate prav. Moje osebno stališče je, da pokrajine v Sloveniji potrebujemo in da se bomo morali še naprej ne samo pogovarjati, ampak tudi priti do tega, da jih bomo res postavili in da bodo začele delati. Na ministrstvu smo začeli pripravljati strategijo razvoja lokalne samouprave, ker se je ta debata odprla. Odprla se je skozi idejo o združeva
Moram reči, da sem vsak dan bolj presenečen. Gospo Poropat cenim in ji svetujem, glede na to, da je bistveno bolj izkušena kot jaz, starejša gospa, da ni treba apelirati na Socialne demokrate pa na Pozitivno Slovenijo, ampak skušajte se dogovoriti vas šest, ker bo bistveno lažje in bomo mogoče kakšen zakon sprejeli. Ne nazadnje, <PARTY> je podprl ZUJF, osnovni. Kolikor sem gospo Jenko poslušal, ko je predstavljala stališče, je rekla, da tega zakona, ki smo ga dali danes, ne bodo podprl. Če se le da – sicer je dobro da na nas apelirate, na Socialne demokrate in Pozitivno Slovenijo, je pa dobro, da se med seboj dogovorite pa potem glasujete, ker bomo kakšen zakon mogoče celo le lahko spravili skozi. Hvala lepa. Gospod Jurša, kapo dol, ker ste se borili za to, da smo lahko danes v samostojni Sloveniji. To iz srca govorim! Zdaj pa, če ste me poslušali ali ne, jaz sem samo vaši gospe Poropat želel svetovati, da ni treba na nas vplivati, da bomo glasovali "za", ampak je treba samo na vas vplivati, da boste glasoval "za". Nič drugega ni. In danes se težko jaz in vi z visoko plačo primerjava in govoriva, kako eni težko živijo. Imamo malo zamegljen spomin oziroma pogled na vse skupaj to. Gospod Jurša, nič slabega nisem govoril o vas, samo rekel sem, da se v <PARTY> zmenite pa en predlog tudi opozicije podprite.
Spoštovani! Zdravniki res odhajajo v tujino. Vladavina administracije se je poslabšala z Zakonom o uravnoteženju javnih financ. Obrazložitev je taka, da so specializanti prej potrebovali tri mesece za administracijo, prej so začeli z delom, zdaj po zakonu, s sprejetjem ZUJF, potrebujejo šest mesecev. Torej, za ta čas sprejemajo plače, niso pa na delovnem mestu. Enako je za specializante po končani specializaciji, enako je za pogodbe med zdravstvenimi zavodi, enako je za koncesionarje, kjer je problem, da so pravzaprav zdaj nezakonite pogodbe po sprejetju ZUJF. To se zelo lahko in lepo odpravi na ministrstvu, kjer dejansko vsi potrebujejo, razen normalne dokumentacije, dokumentacijo z ministrstva, sveta zavodov ali županov. Torej ni razlog le zmanjšanje plač, ampak je razlog zmanjšanje cen zdravstvenih storitev, med in nad zdravniki določeni mobingi, specifično kadrovanje v zdravstvu, ki je praktično mediokriteta. In tisti, ki so sposobni, se ali počutijo slabo ali pa odhajajo. Zato je to res velik problem v zdravstvu. O tem lahko berete sami v časopisih. Prosim, da glasujete za. Hvala.
Najlepša hvala, spoštovani predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Če mi v uvodu dovolite malenkost hudomušnosti, bi ob spremljanju tega našega procesa gotovo bil zelo ponosen Kafka, verjetno pa bi Marija Terezija zgolj zamahnila z roko in se posvetila pomembnejšim zadevam. Če je sam projekt po dolžini eden krajših v Evropi, je proces njegovega sprejemanja, umeščanja in začetka izgradnje gotovo ena daljših, bolj jarih kač in je bolj podobna tisti, ki bi bila primerna za izgradnjo železniške proge Dunaj–Trst, kot pa 27 kilometrov, ki jih ne znamo in ne moremo zgraditi zadnjih 25 let. Glede na dejstvo, da bomo projekt ne glede na izbrani model – tudi ta, ki je pred nami – plačali državljanke in državljani, je s sodelovanjem ali brez zalednih držav torej ključno, da se po letih umeščanja in razprav, kaj bo najbolj učinkovito in najbolje, vendarle odločimo za enega izmed scenarijev, da to zgodbo zaključimo in omogočimo slovenski logistični industriji, da gre korak naprej. Seveda ni skrivnost, da smo si <PARTY> želeli drugačen model partnerstva, tistega med državo, Luko Koper in Slovenskimi železnicami, saj ocenjujemo, da bi bil bistveno učinkovitejši, predvsem pa da bi bil bolj prijazen do državnega proračuna, saj bi omogočil bistveno nižji zahtevani strukturni napor v bodočih letih. Toda ne želimo, da bi se na vseh točkah kazala in nadaljevala tradicionalna slovenska folklora metanja polen pod kolena in želimo, da se projekt drugega tira – vsaj sklepajoč po stališčih vseh poslanskih skupin – enkrat začne, ker ga pač vsi podpiramo. Kako bo projekt voden, kakšna bo finančna konstrukcija, kdo bo v njem sodeloval, docela še ni znano. Zakon je v svojem jedru, in to je treba povedati, ključen in potreben predvsem zato, da naredimo vse, da si bomo zagotovili ustrezne sekundarne vire financiranja, to je del nepovratnih sredstev iz Evropske unije, ter financiranje s pomočjo razvojnih bank. O vsem ostalem bo moralo tako ministrstvo kot Vlada kot tudi ta Državni zbor svoje klj
Hvala lepa za besedo. Spoštovani navzoči! Položaj slovenskih upokojencev se je pod okriljem levih vlad iz leta v leto poslabševal. Nerazumno dejstvo, glede na to, da v slovenskem političnem prostoru praktično ni stranke, ki se ne bi, če ne drugače vsaj v času volitev, zavzemala za boljši položaj upokojencev. Bilo je torej veliko obljub, ki pa se tekom vseh teh let niso pretvorile v dejanja. Vsi vemo, da se od obljub pač ne da živeti. S predlaganimi koalicijskimi spremembami pokojninskega zakona zato danes rešujemo stiske upokojencev, ki so bili dolga leta pod prevlado vaših vlad vedno znova pozabljeni. Dejstvo je, da smo v Slovenski demokratski stranki tudi že v tem mandatu večkrat poskušali reševati njihov resnično nezavidljiv položaj. Žal smo bili tudi pod vašo vlado, Marjana Šarca, kot takrat še opozicijska stranka vedno znova preglasovani. Danes kot stranka koalicije s predlaganimi amandmaji zasledujemo dva cilja, in sicer dvig pokojnin ob še naprej vzdržni pokojninski blagajni. Z amandmaji zato predlagamo, prvič, dvig najnižjih pokojnin na 29,5 % najnižje pokojninske osnove, kar pomeni, da se bodo najnižje pokojnine povišale za od 20 do 50 evrov oziroma bo v znesku najnižja pokojnina po sprejetem predlogu znašala slabih 280 evrov. Kot drugič predlagamo dvig najnižjih invalidskih pokojnin na 41 % najnižje pokojninske osnove, kar v znesku pomeni približno 390 evrov, in kot tretjič se s koalicijskim amandmajem predlaga tudi dvig vseh pokojnin za polnih 40 let delovne dobe, in sicer s 581 na 620 evrov. To so predlogi, s katerimi se tako zagotavlja izboljšanje socialne varnosti najranljivejšim skupinam znotraj pokojninskega sistema kot preprečuje diskriminatorna ureditev iz predloga opozicije. Tako kot danes se velikokrat ob obravnavanju sprememb pokojninskega zakona srečujemo s sicer všečnimi, a škodljivimi predlogi, ki z ničemer ne rešujejo krivičnih razmerij med upokojenci in še manj finančne vzdržnosti pokojninskega sistema. Zato, spoštovani kolegi iz opozicije,
Hvala lepa za besedo. Ti amandmaji k 14. členu po mojem mnenju niso sprejemljivi in jih tudi ne bom podprl. Celo nevarni so nekateri od teh amandmajev, tako kot je rekel že državni sekretar Žiberna. Mogoče bi bilo, če bi sprejeli te amandmaje, vprašanje, kdo bi od njih imel koristi. Prepričan sem, da ne zavarovanci in ne pacienti. Tako se iz njih da marsikaj razbrati in dobro bi bilo, verjetno, v celoti te amandmaje tudi razumeti, še posebej, ker je že vse itak ali večina tega, kar je dobrega v teh predlogih, vneseno v drugi del zakona in se že vse s tem urejuje. Seveda v tem času te vlade, te koalicije so bile cene zdravil prvič zmanjšane, ne glede na tisto interpelacijo. Tam smo dokazali, da se cene zdravil manjšajo, s pravilnikom v lanskem letu, v letu 2007, pa se so prvič cene zdravil bistveno zmanjšali in so se stroški za zdravila od predvidenih zmanjšale za 47 milijonov evrov. Seveda je bilo ogromno narejenega v tem, da se privarčuje pri zdravilih. Vedno se pa da še kaj najti, da se stvari še dodatno uredijo na tem področju. In to se je tudi dogodilo in mislim, da se bo s spremembo tega zakona to tudi realiziralo. Hvala.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Hotel sem začeti takole moj prispevek, da kljub temu da sem ugotovil, da je po kar nekaj urah razprave se ta razprava nekako prevesila v umirjeno, utemeljeno razpravo, je na žalost predlagatelj zdajle spet razburkal naše teme. Predvsem sem jaz poslušal tudi vašega kolega, kolega Židana, in zapomnil sem si datum 19. februar, ko sem enega drugega vašega kolega jezil, da ne bom žaljiv v tem parlamentu, nikoli nobenega obtoževal laži. Bom pa pozval danes vse tiste, ki spremljajo to razpravo, predvsem pa medije, ki potem povzamejo te naše razprave, da poskušajo res izluščiti, kaj dejansko drži. Torej kaj dejansko v vseh teh naših razpravah drži. In če grem k razpravi. Se pravi, drži, da je bila leta 2020, to je lansko leto ob vsej tej težki zgodbi s korono tudi v Evropi ta prelomnica, ko se je pripravljala nova finančna perspektiva. Ta perspektiva je bila z ravni Slovenije že pripravljana. Se pravi določeni koncepti, v katero smer bo šla, je bilo že pripravljeno. In koncept je bil za Slovenijo na področju kmetijstva nekoliko slabši kot prejšnja leta. Ampak nekako tako naj bi šla ta evropska zgodba, če se ne bi zgodila korona. Ko pa se je zgodila korona, je predsednik naše vlade gospod Janez Janša zastopal stališče, da je treba sredstva povečati, ker zaradi vsesplošnega zastoja bo Evropa v enem krču. Vemo, da je na koncu prevladalo stališče, da bo Evropa razrahljala določene finančne institute, da se lahko sredstva povečajo. Ta sredstva so se za področje Slovenije povečala. Če gledamo celotno zgodbo, je vredna 12 milijard evrov. Danes pa govorimo o tako imenovanem načrtu za okrevanje in odpornost. To pa je načrt, je bilo lepo povedano, ki je predvsem namenjen temu obdobju krča korone. Se pravi, da zaposlenost ne bo se povečala, da se bo gospodarska rast malo bolj hitro dvignila, ker je na hitro padla, jo je treba nekako na hitro nazaj spraviti. To je bilo glavno izhodišče tega programa. Ko so na evropski ravni vsi državnik
Hvala za besedo. Menim, da sem še najprej dolžan, verjetno, nekaj odgovorov, čeprav bi mogoče rekel lahko tudi to, da se bom v nekaterih delih tudi ponovil, saj na nek način je lahko to v 10-urni razpravi kar logično, da se podobna vprašanja postavljajo, ampak vseeno mislim, da so pomembni ti podatki. Kar zadeva samo zakonodajo. Pred vami je ta paket, ki je vsebinski, še enkrat ponavljam, mi v tem trenutku že pripravljamo ta tehnični zakon, ta usklajevanja po posameznih resorjih potekajo in v teh usklajevanjih prihaja podobno do dilem po številnih vprašanjih, kot tudi tukaj med vami na strokovnem nivoju. Mi v tistem delu, kjer so zakoni v tem trenutku v proceduri, že v usklajevanjih, pač usklajujemo te zakone v smislu pokrajinske zakonodaje. Zato, ker ta paket je sprejet in vsi ostali zakoni, ki se sprejemajo za tem paketom, bojim se, da na Vladi, morajo biti s tem delom tudi usklajeni, tako kot poteka ta redosled. Na drugi strani je pa odprt ta paket 50 in nekaj zakonov, ki jih je pa potrebno uskladiti in jih popraviti z enim samim zakonom. Verjetno to ne bo racionalno in tudi edino možno, če pomeni potem seveda operacionalizacijo tega osnovnega vsebinskega paketa, čeprav poudarjam še enkrat, vsebine prenosa nalog navzdol, skupaj s finančnimi viri in skupaj z administrativnimi strukturami, so zajete v tem paketu že dokaj natančno. Je pa res, da ta sprememba področne zakonodaje pomeni nadgradnjo tega dela in te vsebine so tudi finančno ovrednotene in te vsebine se pokrivajo s predlogom regionalizacije, ki je prisotna. V povezavi s tem, kar zadeva, še enkrat, upravne enote, sigurno je edino smiseln sistem na srednji rok enotirni, tudi z ozirom na relativno večje število pričakovanih pokrajin. Predvidena je postopnost in že takoj ob ustanovitvi se v izvajanje prenašajo naloge, ki so povezane z razvojnimi funkcijami bodočih pokrajin. To pa ne pomeni, da bi se fizično, še enkrat ponavljam, te stvari selile sedaj s posameznih območij v centre. Daleč od tega. Mislim, da s
Lepo pozdravljeni vsi skupaj! Poslanska skupina <PARTY> tega zakona ne bo podprla. Evropa se preveč igra z vsem skupaj. Tako se igra tudi z ustanavljanjem raznih univerz, pri katerih država Slovenija pravzaprav skorajda ne bo mogla več sodelovati. Ustanovni akti bodo pisani kakor bo komu povšeči in enostavno bo vse legalizirano že s tem, da bo ustanovljeno. Pri aktih o ustanovitvi drugih visokošolskih zavodov smo v Državni zbor dobili vsaj ustanovitveni akt, ga pregledali, imeli nanj svoja mnenja in o njem razpravljali in tudi potrdili oziroma zavrgli kakšno idejo ali kakšno rešitev. V tem primeru ne bo te možnosti. V zakonu niso določene nobene obvezne sestavine, ampak so prepuščene aktu o ustanovitvi in statutu, kar pomeni, da bodo lahko tudi Hrvatje govorili oziroma predavali svojo ustaško zgodovino na tej univerzi, Slovenija, ki bo iz proračunskih sredstev plačevala za ta visokošolski zavod, pa ne bo smela reči ničesar oziroma ne bo mogla posegati v vse skupaj. Poraja se tudi vprašanje, kakšna je potem komparacija z obstoječimi univerzami, ki jih v Sloveniji že imamo. Ali bodo ostale univerze tako znižale nivo, da se bodo približale nekim privatnim univerzam, ki ne bodo obvezane spoštovati določenih usmeritev, ali se bodo te privatne univerze tako poboljšale, da bo nivo študijskega programa zrasel. Jaz mislim, da bo prišlo do prvega bolj verjetno, kot do drugega. Dobili bomo v skladu s propadlo Lizbonsko strategijo oziroma pogodbo celo kupico nekih visokošolskih zavodov, dobili bomo celo vrsto nekih doktorjev, magistrov in ne vem česa še vse, ki sami ne bodo znali pojasniti niti svojega naziva, kaj šele, da bi imeli kakšno obširno znanje za tem nazivom. Mislim, da je zadeva premalo dodelana, čeprav je ideja zelo dobra. Vendar je premalo dodelano in preveč prepuščeno posamezni odločitvi, odločitvi tistega, ki bo, recimo da, niti ne vlagal denarja, ampak določal profesorje in usmeritve, da bo sam iskal najbolj optimalne, kar pomeni tudi najlažje poti za največji m
Spoštovani gospod predsednik. Ja, končno imamo evropsko primerljiv zakon tudi na tem področju. Torej delodajalci smo to čakali že kar nekaj let. Obrtna zbornica Slovenije je imela ta zakon vpisan v svoj program že nekaj let, ampak nikakor se ni uresničil. Je pa primerljiv z vsemi našimi sosedi, torej z Avstrijci in še drugimi. Posebej me veseli in moram izpostaviti to, da je ali pa da iz tega izhaja pravica in dolžnost delavca, da se izobražuje in da enkrat pridemo do tega, kot je vse povsod drugje v Evropi, da na žalost ali pa na srečo se moramo ljudje ukvarjati v svojem življenju vsaj s, povprečno štirimi poklici. To tendenco bi seveda z veseljem priporočil tudi tistim brezposelnim, ki seveda morajo najti v tem trenutku seveda moč in pa znanje, da se prekvalificirajo in iščejo svojo zaposlitev v tistih segmentih, kjer so delavna mesta seveda odprta. Hvala.