EuroBench/eurobench-parlamint-power-lv huggingface dataset:
Cienījamā Saeimas priekšsēdētājas kundze! Kolēģi! Ministru prezidente un ministri! Šodien, ierodoties uz Saeimas sēdi, mums bija iespēja aprunāties ar neapmierinātiem veselības sistēmas un izglītības sistēmas darbiniekiem. Interesanti, ka gan veselība, gan izglītība tiek minētas kā šī sagatavotā budžeta projekta prioritātes. Šodien es vēlos pievērsties izglītības darbiniekiem, tādēļ paskatījos, ko par izglītību saka valdības un Saeimas apstiprinātie stratēģijas plānošanas dokumenti, uz kuru īstenošanu taču ir jābūt vērstam gan 2016.gada budžetam, gan arī nākamo gadu budžetiem. “Latvija 2030”: “Skolotājam ir jābūt ne tikai sava priekšmeta pasniedzējam, bet daudzpusīgai, talantīgai personībai, kura palīdz, iedvesmo, sasaista dažādas jomas, sadarbojas, sniedz padomus un organizē. Sevišķi pirmsskolā un sākumskolā izglītībai jābūt vērstai uz bērna saskarsmes prasmju, individualitātes un zinātkāres attīstību.” Kāda ir realitāte? Atbilstoši ministrijas piedāvātajam atalgojuma modelim skolotājam vienas talantīgas, iedvesmojošas un integrētas mācībstundas sagatavošanai ir atvēlētas piecas minūtes, bet pirmsskolas pedagogs vispār netiek uzskatīts par pedagogu. Tas pats dokuments “Latvija 2030”: “Lai skolotāja profesiju izvēlētos spējīgākie un talantīgākie jaunieši, ir jāceļ profesijas prestižs un jāpilnveido motivācijas sistēma.” Kāda ir realitāte? Par to pašu algu skolotājam tiek piedāvāts novadīt par trim stundām nedēļā vairāk. “Latvija 2030”: “Lai nodrošinātu pieeju mūsdienīgam mācību procesam un informācijai, ir jāīsteno visu Latvijas skolu un bibliotēku digitalizācija.” Kāda ir realitāte? Digitalizācija nav veikta, digitālas platformas izveide ir izgāzusies, un tai paredzētie miljoni aizplūduši nezināmā virzienā. Taču bibliotēkas skolās vairs nebūs pieejamas, jo katrai skolai nav paredzēts bibliotekārs. Nacionālais attīstības plāns: “Mācību process un priekšmetu pasniegšana skolās tiek nodrošināta augstā līmenī un jau ar pirmajām skolas dienām atraisa spējas un prasmes,
Kolēģi! Strādājam ar likumprojektu “Grozījumi likumā “Par piesārņojumu””. Kopumā mums ir saņemti 14 priekšlikumi. 1.priekšlikums... tūlīt atradīšu... 1.priekšlikums ir Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas parlamentārā sekretāra priekšlikums, kurš nav atbalstīts. 2. ir... (Dep. A.Klementjevs: “Arī ir!”)... arī... (Zālē smiekli.) 2. - atbildīgās komisijas priekšlikums, kurš ir atbalstīts. Nē, ir ļoti gara tabula, bet es nedrīkstu ar jums sarunāties... 3. - deputāta Artusa Kaimiņa priekšlikums. Nav atbalstīts. (Dep. A.Kaimiņš: “Balsojumu!”) 4. - VARAM parlamentārā sekretāra priekšlikums. Daļēji atbalstīts, iekļauts nākamajā - 5.priekšlikumā. 5. - atbildīgās komisijas priekšlikums. Ir atbalstīts. 6. - Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas parlamentārā sekretāra priekšlikums, kurš komisijā ir atbalstīts. 7. - arī VARAM parlamentārā sekretāra priekšlikums, kurš komisijā ir atbalstīts. 8. - VARAM parlamentārā sekretāra priekšlikums. Komisijā ir guvis atbalstu. 9. - VARAM parlamentārā sekretāra priekšlikums. Komisijā ir atbalstīts. 10. - VARAM parlamentārā sekretāra priekšlikums. Komisijā ir atbalstīts. 11. - VARAM parlamentārā sekretāra Eglīša priekšlikums. Komisijā ir guvis atbalstu. 12. ir... (Dep. A.Kaimiņš: “Ir! Ir!”) VARAM parlamentārā sekretāra Jāņa Eglīša priekšlikums, kurš ir atbalstīts. 13. - arī VARAM parlamentārā sekretāra priekšlikums. Ir atbalstīts. 14. - deputāta Artusa Kaimiņa priekšlikums, kurš nav komisijā guvis atbalstu. (No zāles: “Balsot!”) Līdz ar to esam visus priekšlikumus izskatījuši. Aicinu likumprojektu atbalstīt otrajā lasījumā. Kolēģi! Jūsu konstruktīvos priekšlikumus gaidīsim komisijā līdz šā gada 26.maijam.
Ziniet, es kā juriste skaidri apzinos, ka visi dokumenti pirms lasīšanas... pirms balsošanas vai kādas citas rīcības ir jāizlasa, ir jāsaprot. Šim dokumentam, protams, neapšaubāmi ir liela fiskālā ietekme. Ir nepieciešams laiks. (Starpsaucieni. Zālē troksnis. Aplausi. Sēdes vadītāja noklaudzina ar āmuru.) Ja te kādi ir gatavi balsot par lozungiem un nelasot parakstīt to, ko viņiem iedod, pasakot “še!” un parādot ar pirkstu, kur jāuzliek paraksts, tad lai tie cilvēki to dara. (Starpsauciens.) Tāpēc mēs jau no paša sākuma lūdzām to atlikt uz nākošo Saeimas sēdi, lai saprastu, par ko balsot un ko ar to darīt. Man šķiet, ka tas ir pašsaprotami. Jūs arī testamentus parakstāt nelasot? Jūs arī īres līgumus parakstāt nelasot? Jūs visi esat gatavi? Gan jau jūs simts advokātus noalgosiet! (Starpsaucieni. Zālē troksnis. Dep. A. Gobzema starpsauciens: “Nevajag sūtīt Riekstiņu uz izmeklēšanas komisiju, tad jūs visu sapratīsiet!” Sēdes vadītāja noklaudzina ar āmuru.)
Cienījamā sēdes vadītāja! Godātie kolēģi! 74. priekšlikums, līdzīgi kā 75. priekšlikums, paredz faktiski šos divus ar pusi miljonus novirzīt Latvijas sporta skolu treneriem, viņu algām un faktiski nodokļiem, jo liela daļa no šīs summas atgriežas atpakaļ valsts budžetā. Mēs redzam to, kas šobrīd notiek sportā, īpaši bērnu un jauniešu sportā. Vēl vairāk - mani personīgi satrauc un skar tas, kas notiek ar bērniem līdz 12 gadu vecumam. Es ļoti labi redzu to, kā šobrīd ļoti veiksmīgi nodarbojas ar sporta nometņu eksportu Igaunija, Lietuva un daudzas citas Eiropas valstis, uz kurām dodas Latvijas jaunieši, latviešu bērni, - dodas autobusos, vairākas stundas brauc uz turieni. Dzīvojam istabiņās, trenējamies vienu nedēļu, divas nedēļas trenējamies, bet Latvijā mēs to nevaram izdarīt, un treneri... nākas ieskatīties arī šo treneru acīs, viņi redz šo absurdo situāciju, kas notiek mūsu valstī, - kā mēs atņemam mūsu bērniem nākotni, atņemam viņiem veselību. Visticamāk, lielu daļu no šiem bērniem, kuri šobrīd Latvijā nevar normāli trenēties, mēs būsim spiesti ārstēt, nāksies ieguldīt veselībā, jo sports... Atcerēsimies: “Veselā miesā vesels gars.” Ja runājam par valsts demogrāfisko attīstību, par spēcīgiem jauniešiem, arī par valsts aizsardzības spējām - tas ir vitāli svarīgi. Vitāli svarīgi! Un svarīgs ne tikai sports telpās; mēs runājam arī par peldēšanas apmācībām - bērni šobrīd nevar mācīties peldēt. Un tamlīdzīgi. Turklāt šie sporta skolu treneri... treneris bieži ir daudziem bērniem kā otrs tēvs, es pat teiktu - nereti pat lielāka autoritāte nekā tēvs, jo viņš bērnu māca, viņš par viņu rūpējas, viņš pārzina viņa ķermeni, lai nesabojātu šo bērnu, bet lai uzlabotu bērna spējas - ne tikai fiziskās spējas, bet bieži vien arī garīgās spējas. Tāpēc, kolēģi, šāds atbalsts ir ļoti, ļoti nepieciešams.
Augsti godātie kolēģi! Es te klausījos dažu juridisko korifeju uzstāšanos un drusku brīnījos par to, ka laikam daži dzīvo kaut kādā mazā realitātes stūrītī. Varbūt neredz to veselo, lielo bildi. Šeit runa ir ne tikai par šiem... par Krimināllikumu. Ir arī grozījumi likumā “Par skaidras naudas deklarēšanu uz valsts robežas”. Tā bilde kopumā ir šāda. Labi, šeit ir viens... Lielas naudas summas - virs 10 tūkstošiem. Ja nav deklarējis šo naudu vai ir sniedzis nepatiesas ziņas (pie jautājuma par nepatiesām ziņām es tūlīt atgriezīšos), tad brīvības atņemšana līdz... cik tur?... trim gadiem. Bet ir vēl viens likumprojekts, kas iet caur Budžeta un finanšu (nodokļu) komisiju... Tur pēc būtības sacīts, ka atbildīgie dienesti var palūgt jebkuram aizpildīt deklarāciju par jebkādu naudas summu, arī zem 10 tūkstošiem. Runa nav par kādiem, kas te ved čemodāniem. Jebkuram! Jūsu radiniekam vai draugam muitnieks var bez īpaša pamatojuma... vienkārši tāpēc, ka viņš, no rīta pieceļoties, no gultas izkāpis ar nepareizo kāju, viņam sagribējās... var paprasīt: “Tev skaidra nauda ir?” - “Jā, 10 eiro ir.” - “Aizpildi deklarāciju!” Šādas iespējas tiek piešķirtas visiem tiem, tā teikt, ar Moneyval it kā rekomendāciju īstenošanu. Moneyval, es domāju, to nemaz neprasa. Tālāk. Par nepatiesām ziņām. Jūs vispār to deklarāciju esat redzējuši, Judina kungs? Ā, man... nedrīkstu sarunāties ar zāli, piedodiet! Tajā deklarācijā ir, piemēram, tādi jautājumi: “Kas ir skaidras naudas saņēmējs? Kādiem mērķiem ir domāta šī skaidrā nauda?” Vot, iedomājieties: teiksim, jūs vai jūsu draugs vai radinieks... jūs dodaties uz Lietuvu vai Igauniju, vai... nezinu... uz Spāniju ceļojat, līdzi paņemot kādu skaidru naudu. Tas nav virs 10 tūkstošiem. Jebkādu skaidru naudu. Jūs varat precīzi atbildēt, kā jūs plānojat iztērēt šo skaidro naudu un kas precīzi ir šīs skaidrās naudas saņēmējs? Ja ne, tad jūs... ļoti iespējams, ka jūs sniegsiet nepatiesas ziņas, par ko jums, ja šī skaidrā nauda nav lielā apmērā, var atņemt 20 p
Cienījamie kolēģi! Godātais Kiršteina kungs! Man ir liels prieks, ka jūs izlasījāt šo likumu, bet man ir žēl, ka jūs neizlasījāt to līdz galam, jo jūs nenocitējāt nākamo pantu, kurā teikts, ka tādas pašas tiesības, ko paredz konvencija, tiek attiecinātas arī uz nepilsoņiem, ja likums nenosaka pretējo. Attiecībā uz nepilsoņiem. Kāds tam ir sakars ar apspriežamajiem jautājumiem? Vai jūs zināt, cik daudz nepilsoņu ir bērnudārza vecuma bērnu vidū? Vai tur sasniedz vismaz vienu procentu? Cik es zinu, tad ne - zem viena procenta. Cik daudz nepilsoņu ir skolas vecuma bērnu vidū? Vai tur būs vismaz pāris procentu? Kāds tam ir sakars? Jūs diemžēl jaucat visu vienā kaudzē. Izmantojot šo iespēju, es gribu uzsvērt, ka šodien es daudz dzirdēju par vienoto saturu vienā valodā. Ir viena valsts, kas to veiksmīgi panākusi, - tā ir mūsdienu Krievija. Viņiem patiešām ir vienots saturs, absolūti viens un tas pats visos medijos un tikai vienā valodā. Vai tas ir tas modelis, uz ko mēs aicinām? Demokrātija ir daudzveidība, dažādība. Ne tikai attiecībā uz viedokļiem, bet arī attiecībā uz valodu. Latvija ir tāda valsts, kur vēsturiski runāja ļoti daudzās valodās, - es, būdams daugavpilietis, to ļoti labi zinu. Vai tiešām mēs gribam to vienveidību, satura vienveidību, ideju vienveidību, valodu vienveidību? Kā tas sakrīt ar Eiropas Savienības pamatdomu - vienoti dažādībā? Protams, ļoti stingri jācīnās pret pārkāpumiem šajā ziņā, jo vārda brīvībai ir savi ierobežojumi. Es tagad sociālajos tīklos ļoti daudz redzu aicināšanu uz karu, kara slavēšanu un neredzu, ka pret to kāds cīnītos. Robežām jābūt, bet arī brīvībai jābūt un dažādībai jābūt, jo savādāk nekādas vienotības nebūs. Paldies.
Labdien, cienījamie un godājamie deputāti! Budžeta un finanšu (nodokļu) komisija likumprojekta “Grozījumi Pievienotās vērtības nodokļa likumā” otrajam lasījumam saņēma deviņus priekšlikumus. 1. - Budžeta un finanšu (nodokļu) komisijas priekšlikums. Atbalstīts. 2. - Juridiskā biroja priekšlikums. Atbalstīts. 3. - Juridiskā biroja priekšlikums. Atbalstīts. 4. - Juridiskā biroja priekšlikums. Daļēji atbalstīts, iekļauts 5. - komisijas priekšlikumā. 5. - Budžeta un finanšu (nodokļu) komisijas priekšlikums. Atbalstīts. 6. - frakcijas <PARTY> priekšlikums. Nav atbalstīts.
Godātais Prezidij! Deputāti! Cilvēktiesību un sabiedrisko lietu komisijā tika saņemts likumprojekts “Grozījumi likumā “Par nelikumīgi represēto personu reabilitāciju””. Komisija šo likumprojektu savā sēdē izskatīja un atbalstīja pirmajam lasījumam. Kādēļ likumprojekts... šie grozījumi bija nepieciešami? 1990.gada 3.augustā Latvijas Republikas Augstākā padome pieņēma likumu “Par nelikumīgi represēto pilsoņu reabilitāciju”, ar kuru reabilitēja personas, kuras bija represētas bez tiesu nolēmumiem vai notiesātas saskaņā ar Krievijas Padomju Federatīvās Sociālistiskās Republikas Kriminālkodeksa likumā norādītajiem pantiem. Likuma pieņemšanas laikā Latvijas Republikas teritorijā vēl atradās PSRS Bruņoto spēku daļas, darbojās Valsts drošības komiteja un likumā nebija iespējams iestrādāt visus nepieciešamos Krimināllikuma pantus, jo daudzas personas tika notiesātas armijas, iekšlietu karaspēka, valsts drošības karaspēka un citos kara tribunālos, kas bija tipiska okupācijas izpausme. Atbilstoši Latvijas Republikas Satversmes ievadā teiktajam un okupācijas fakta juridiskai atzīšanai nepieciešamas praktiskas darbības, kuras tālāk realizētu okupācijas seku novēršanas politiku, tajā skaitā reabilitētu ne tikai nelikumīgi notiesātos, bet arī personas, kas noslepkavotas vai citādi represētas bez jebkādiem tiesiskiem ietvariem, kā arī okupācijas karaspēka kara tribunālos, Valsts drošības komitejas darbinieku un aģentu falsificētās lietās, kā arī atkārtoti tiesātas, bez pierādījumiem, bez tiesībām uz aizstāvību, par noziegumiem, kuri, atzīstot okupācijas faktu, zaudē savu tiesisko pamatu un kurus, lai nodrošinātu reabilitācijas procesa nekavējošu uzsākšanu, nevarēja iekļaut reabilitācijas likumā trīs mēnešus pēc neatkarības atjaunošanas pasludināšanas. Tāpēc būtu nepieciešami šie likuma grozījumi. Cilvēktiesību un sabiedrisko lietu komisija atbalstīja šo likumprojektu pirmajā lasījumā. Lūdzu arī Saeimu atbalstīt šo likumprojektu. Priekšlikumus lūdzu iesniegt līdz 3.novembrim.
Jā, godātie kolēģi, es šeit neesmu tādēļ, lai atgūtu Alda Gobzema atbalstu, bet gan vairāk tāpēc, lai reaģētu uz to, ko teica <PARTY> kolēģi, nosaucot mūs par atkritumu mafiju vai atkritumu mafijas atbalstītājiem... Es gribētu atgādināt, ka 4. punktā jūs nobalsojāt par monopolu pašvaldībās. Jūs jau šodien esat savu balsojumu pierādījuši, ka jūs atbalstāt monopolu. Bet kādēļ es neticu šai sistēmai, ko piedāvā brīvā konkurence? Tā doma jau it kā ir laba. Ir brīva konkurence, nezinu, četri piegādātāji, piemēram, Rīgai. Katrs cīnās par klientu, mēģina uzvarēt ar kvalitāti, mēģina uzvarēt ar cenu. Nu, pieņemsim, ka Rīgai ir vajadzīgas, es nezinu, 100 atkritumu mašīnas, lai izvestu visus Rīgas atkritumus. Tātad jautājums ir: tie, kas... ko šie četri mēģinās panākt? Protams, no sākuma tos pašus pelnošākos klientus - Rimi, Maxima -, tos, kam ir milzīgi apjomi. Kurš izvedīs atkritumus, piemēram, pensionārei Bolderājā? (Starpsauciens no frakcijas <PARTY>: “Jā!”) To klientu jau neviens negribēs ņemt, bet mums jāpanāk tāds regulējums, lai viņiem nebūtu iespējas atteikties arī Bolderājas tantei izvest atkritumus. Un kas notiks? Šiem četriem piegādātājiem, principā visiem, būs jātur 100 automašīnas, jo viņiem jābūt spējīgiem pilnīgi visiem izvest atkritumus. Kā tas var samazināt cenu, kolēģi? Nekādi! Tas cenu samazināt nevar. Tas pats ir arī ar šiem atkritumu konteineriem. Vienu dienu viens ved konteineru, otru dienu otrs ved konteineru, bet visiem ir jātur daudzi konteineri. (Dep. K. Feldmana starpsauciens.) Tur ir vēl daudzi citi piemēri, kas liecina par to, ka tas nevar samazināt cenu. Tas ir galvenais iemesls, kādēļ es neatbalstu šos grozījumus. Paldies. (Starpsauciens.)
Godātā Saeima! Kolēģi! Augsti godātais Ministru prezident! Ministri! Es, cilvēks ar pieredzi, kurš ievēlēts Saeimā ne pirmo reizi, esmu pirmo reizi tādā situācijā, ka nevaru atbildēt uz dažādiem jautājumiem tikšanās laikā ar vēlētājiem, kurus es bieži, praktiski katru nedēļu, apmeklēju Latgalē. Jautājums tāds - kas notiek Latvijā? Viņi visi ir dzirdējuši pavasarī Ministru prezidenta izteikumu par to, ka naudas tagad tik daudz kā nekad. Viņi ir dzirdējuši par atskaiti Finanšu ministrijā... par to, kāda bija palīdzība, cik liela nauda bija iztērēta tieši cilvēkiem. Bet neviens - neviena fiziskā persona, neviena juridiskā persona, neviens uzņēmuma vadītājs... nav konkrēti pateikuši, ka viņi bija kaut ko saņēmuši. Diemžēl. Un kas notiek tagad? Tagad mēs atkal esam sadzirdējuši no ministriem par to, kā mēs... cik labi dzīvosim nākamajā gadā. Cik daudz labu vārdu! Bet kas notiek reāli? Reāli notiek tā, ka šajā budžetā, šajā budžeta paketē, mēs nevaram izpildīt Satversmes tiesas lēmumus. Mēs gribam pasliktināt dzīvi mikrouzņēmumiem, pašnodarbinātajām personām... tiem, kuriem bija iespējams kaut ko nopelnīt, lai izdzīvotu šajos grūtajos laikos. Vēl vairāk. Pēc tam kad Saeimas vairākums atbalstīja likumu par teritoriālo reformu - tā vietā, lai palīdzētu pašvaldībām -, tām funkcijas nav samazinājušās. Vēl vairāk - mēs gribam... nu, ne mēs, bet Saeimas vairākums un Ministru kabinets grib atņemt pašvaldībām naudu. Protams, es nevaru atbalstīt šo budžetu un lūgšu kolēģus to neatbalstīt. Paldies.
Šito es gan uztveru kā tādu uzbrukumu vārgai sievietei, kura ir palikusi bez savas frakcijas. (Dep. A.Kaimiņš: “Kas tad par sievietēm runājis būtu!”) Nu, piedodiet man, nav Sudrabas kundze visās tanīs korupcijās... Jūs gribat teikt, ka oligarhi un Sudrabas kundze bija saistīti ar “zelta tilta”, “Citadeles” un daudzām, daudzām citām lietām? Nu nesmejieties! (Starpsauciens.) Nu nevajag šitā te darīties! Es... Kad būs jārunā par korupciju, es pateikšu, kur, manuprāt, vairāk tā korupcija ir. Jā! Nu nevajag pazemot sievieti! Pietiek! (Starpsauciens: “Kas tad to sievieti...?”)
Cienījamais Prezidij! Augsti godātie deputāti! Zinātnieki ir sarēķinājuši, ka līdz 21.gadsimtam uz zemeslodes ir dzīvojuši aptuveni 107 miljardi cilvēku. Tas nozīmē, godātie kolēģi, ka it īpaši pilsētās diez vai atradīsies vieta, kur nav apglabāti mūsu senču kauliņi. Rīgas vēstures un kuģniecības muzeja Arheoloģijas nodaļas vadītājs Andris Celmiņš 2006.gadā rakstīja, ka faktiski 20 procentu Vecrīgas teritorijas slēpj sevī senkapus, kuros - ierobežotās vietas dēļ - mirušie lielākoties glabāti vairākās kārtās. Tikai 18.gadsimta otrajā pusē kapsētas sāka veidot ārpus pilsētas mūriem, lai gan arī pirms tam ārpus Rīgas jau bijuši apbedījumi. Tam apliecinājums ir arī Lielie Svētās Ģertrūdes baznīcas kapi Brīvības ielā 44, kur šobrīd atklāts minētais apbedījums. Sakarā ar piedāvātajiem grozījumiem Rīgas vēsturiskā centra saglabāšanas un aizsardzības likumā ir skaidri manāms valdošo partiju deputātu satraukums par topošo tramvaja maršrutu gar Lielajiem kapiem. Godātie deputāti! Topošais maršruts nekādā ziņā neskars kapus, un tramvajs brauks nevis caur kapiem, bet gan gar kapiem un iekļausies Senču ielas esošā profila platumā. Es vakar speciāli sazinājos ar Rīgas domes Satiksmes departamenta direktoru Jakrina kungu, kurš vēlreiz man to apliecināja. (Dep. A.Kaimiņš: “Viņš ir nekompetents!”) Godātie deputāti! Esmu pārliecināts, ka neviens saprātīgs cilvēks, tajā skaitā Rīgas domes un “Rīgas satiksmes” vadībā, nesāks apbūvēt kapus un sūtīt tiem pāri transportu. Tāpēc nav nekāda pamata apšaubīt piedāvātos grozījumus pēc būtības. Gribētos šo grozījumu iesniedzējiem atgādināt, ka pašvaldību vēlēšanas vēl nav sākušās un viņu rūpes par aizgājušiem citos medību laukos diez vai atnesīs daudz balsu. Mūsu nabaga senči kā gulēja savās apbedījuma vietās, tā arī gulēs. Bet tie, kas pagaidām vēl var kustēties un balsot, turpina virzīties uz Lielbritāniju un Īriju mūsu valsts “veiksmīgās” (pēdiņās) ekonomiskās un sociālās politikas dēļ. Mazāk populisma un vairāk konkrētu darbu, godātie kolēģ
Godātie kolēģi! Amatpersonas, kuras ar savu personisko mantu vai brīvību ir atbildējušas par savām darbībām valsts amatpersonas statusā, diemžēl ir viegli saskaitāmas. Turklāt tās, kuras tiešām ir sodītas, nereti sodu saņēmušas par citiem formāliem pārkāpumiem, jo lielās lietas nav bijis vai nu iespējas, vai vēlēšanās pierādīt... Vērtējot un skatoties uz norisēm sabiedrībā un valsts pārvaldē, diemžēl nekas neliecina, ka gaidāmi jelkādi uzlabojumi. Jau 2014.gadā Tālis Putniņš un Arnis Sauka pētījumā konstatēja, ka, salīdzinot ar kaimiņvalstīm, Latvijas ēnu ekonomikas apjoms pārsniedz kaimiņvalstu apjomu par aptuveni 8 vai 9 procentiem no iekšzemes kopprodukta. Šajā pašā pētījumā viņi raksta, ka, salīdzinot ar uzņēmumiem Igaunijā un Lietuvā, Latvijas uzņēmumi ir neapmierinātāki ar nodokļu politiku un valsts atbalstu uzņēmējiem un tieši neapmierinātība ir galvenais iemesls, kas rosina uzņēmumus iesaistīties ēnu ekonomikā, un tādēļ atšķirība starp Latviju un kaimiņvalstīm tiek skaidrota tieši ar šo situāciju. Diemžēl tā vietā, lai reāli cīnītos ar ēnu ekonomiku, mēs priecājamies par tās īpatsvara samazinājumu attiecībā pret iekšzemes kopproduktu un izliekamies akli un kurli pret faktu, ka tās apjoms absolūtajos skaitļos turpina augt. 2013.gadā nesamaksāto nodokļu apjoms ēnu ekonomikas dēļ ir bijis aptuveni 1,6 miljardi eiro, un tas nav gājis mazumā. Ar šo naudu pietiktu gan skolotājiem, gan mediķiem, gan policistiem. Taču tā vietā, lai to reāli iekasētu, valdība domā, kā palielināt nodokļus tiem iedzīvotājiem, kuri nodokļus jau maksā. 2015.gadā SKDS savā pētījumā konstatēja, ka tikai 13 procenti iedzīvotāju uzskata, ka iekasētie nodokļi tiek izlietoti pareizi, un tikai 20 procenti uzskata, ka nodokļu sistēma ir godīga. Un tāpēc nav jābrīnās, ka veseli 45 procenti Latvijas iedzīvotāju atbalsta nodokļu daļēju nemaksāšanu, aplokšņu algu saņemšanu. Tā domā 50 procenti privātajā sektorā strādājošo un - kolēģi, lūdzu, pievērsiet uzmanību! - 43 procenti publiskajā sektorā strā
Labdien, kolēģi! Šis priekšlikums ir par pedagogiem, par pedagogu algām. Proti, kā mēs visi jau daudzas reizes esam dzirdējuši, ir izstrādāti un Izglītības un zinātnes ministrijā apstiprināti divi jauni pedagogu atalgošanas modeļi, un pašlaik notiek šo modeļu aprobācija vairākās Latvijas skolās. Līdz ar to mēs uzskatām, ka politiskais lēmums par to, ka no 2015.gada 1.septembra mums būs jauns modelis, kā maksāt algu pedagogiem, ir pieņemts. Bet dīvainā kārtā tam nav paredzēti līdzekļi budžetā. Precīzāk sakot, ir paredzēti tikai 3 miljoni eiro. Tas, pēc visiem aprēķiniem, nav pietiekoši. Jāparedz vismaz 12 miljoni eiro, lai nodrošinātu pedagogu algas no 2015.gada 1.septembra un 36 miljoni eiro 2016. un 2017.gadam. Es saprotu, ka aprobācijas laikā varētu parādīties kaut kādas problēmas vai nianses, kuras varētu pieregulēt, bet tas nenozīmē, ka mēs vispār atteiksimies no šā modeļa ieviešanas un pedagogu atalgojuma sistēmas reformēšanas. Līdz ar to es uzskatu, ka šiem 12 miljoniem, lai nodrošinātu algas skolotājiem, jābūt ierakstītiem valsts budžetā, nevis... nevis tā, ka Ministru prezidents dod solījumu, ka, ja viss būs, tad mēs naudu atradīsim, kaut vai no līdzekļiem neparedzētiem izdevumiem. Diemžēl es uzskatu, ka tas nav pareizs veids, kā finansēt izglītību un ar izglītību saistītos jautājumus, - no izdevumiem neparedzētiem gadījumiem. Līdz ar to es aicinu jūs balsot “par” frakcijas <PARTY> iesniegto 33.priekšlikumu un paredzēt 2015., 2016. un 2017.gada budžetā šo naudu - finansējumu pedagogu algām. Paldies. Kolēģi! Par laimi, mums ir ne tikai budžeta likums, bet arī citi likumi, un Augstskolu likuma 78.panta septītajā daļā ir teikts, ka Ministru kabinets, iesniedzot Saeimai gadskārtējo valsts budžeta projektu, tajā paredz ikgadēju studiju finansējuma pieaugumu valsts dibinātās augstskolās ne mazāku kā 0,25 procentu apmērā no IKP. Šogad, tāpat kā iepriekšējā gadā, šis nosacījums nav pildīts. Atrunas ir vienas un tās pašas - it kā budžeta likums ir speciālais likums u
Sveiki, izdzīvojušie kolēģi! Saeimas Tautsaimniecības, agrārās, vides un reģionālās politikas komisija 15. janvārī pirmajam lasījumam Saeimā atbalstīja grozījumus Ceļu satiksmes likumā, kuri paredz noteikt robežsargiem tiesības Valsts robežsardzes uzdevumu veikšanai izvietot tehniskos līdzekļus jeb, vienkārši sakot, ceļa zīmes visā Latvijas teritorijā. Līdz šim šādas darbības bija jāsaskaņo ar valsts akciju sabiedrību “Latvijas Valsts ceļi”. Tas parasti aizņēma vairāk nekā piecas darba dienas, un tādējādi tika ietekmēta robežsardzes spēja ātri reaģēt un rīkoties. Aicinu atbalstīt likumprojektu pirmajā lasījumā. Noteiktais termiņš - 7. februāris.