EuroBench/eurobench-parlamint-power-lv huggingface dataset:
Labdien, Saeimas priekšsēdētāja! Labdien, Kučinska kungs, ministri! Labdien, kolēģi! Šodien man ir trīs tādi jautājumi, protams, saistīti ar izglītību un sportu, kuriem es gribu pieskarties. Es ceru, ka man divu sekunžu nepietrūks. Pirmkārt, es esmu ļoti gandarīts, ka <PARTY>s sniegtā informācija un uzdotie sāpīgie jautājumi par internātskolu finansējumu ir sadzirdēti un ir pamatotas cerības, ka internātskolu audzēkņi nepaliks uz ielas. Pagājušonedēļ <PARTY> norādīja uz nepilnībām Izglītības likumā attiecībā uz internātskolām, un bija vajadzīga tikai viena nedēļa, lai Ministru kabinets kopā ar Izglītības un zinātnes ministriju un koalīcijas partijām beidzot pamanītu, ka ir pienācis pēdējais brīdis rīkoties, lai internātskolas netiktu slēgtas mācību gada vidū. Jautājums bija tieši par mācību gada vidu. Šis jautājums neuzkrita kā sniegs uz galvas - tas ierēdņiem bija zināms jau pirms gada. Beidzot tiek risināts jautājums par pašvaldību internātskolu un pirmsskolas izglītības iestāžu finansēšanu no valsts budžeta, jo virknei pašvaldību, kurās atrodas šīs mācību iestādes, nav līdzekļu, lai no 2018.gada 1.janvāra pārņemtu uzturēšanas izdevumu segšanu. Līdz ar to bija apdraudēts ne vien pašreizējo internātskolu audzēkņu mācību process, bet arī viņu dzīve, viņu nākotne. Un šeit maza piebilde: šajā brīdī pagarinot šo termiņu, atrodot līdzekļus tieši uz vienu gadu, mēs šo jautājumu atrisināsim tieši uz vienu gadu. Es domāju, ka Izglītības un zinātnes ministrijai un pašvaldībām būs jāveic ļoti liels darbs, lai šī gada laikā rastu risinājumu attiecībā uz finansējumu - vai šīs izglītības iestādes būs jāfinansē pašvaldībām, vai arī jābūt daļēji Izglītības un zinātnes ministrijas un valsts nodrošinātam finansējumam. Jo ir skaidrs, ka jebkurā gadījumā valstij arī turpmāk būs jāatrod līdzekļi, lai atbalstītu grūtībās nonākušo bērnu uzturēšanu neatkarīgi no tā, vai viņi mācīsies internātskolās vai vispārizglītojošās iestādēs. Nevar un nav pareizi visu uzturlīdzekļu finansēšanu padar
Godātie kolēģi! 18. septembrī Budžeta un finanšu (nodokļu) komisija izskatīja likumprojektu “Grozījumi Kredītu reģistra likumā”, kas ir sagatavots Finanšu ministrijā un atbalstīts Ministru kabinetā. Likumprojekts paredz saskaņā ar normatīvajiem aktiem par personu neklātienes identifikāciju izmantot tehnoloģiskus risinājumus, kas nodrošina vienkāršāku attālināto identificēšanos, kas varētu būt ļoti svarīgi arī FinTech uzņēmumu attīstībai Latvijā. Budžeta un finanšu (nodokļu) komisija atbalstīja šo likumprojektu, un komisijas vārdā aicinu atbalstīt pirmajā lasījumā. Priekšlikumu iesniegšanas termiņš - šā gada 11. oktobris.
Jā, cienītā Saeimas priekšsēdētājas kundze, kolēģi! Valsts pārvaldes un pašvaldības komisija ir sagatavojusi un lūdz Saeimu izskatīt otrajā lasījumā likumprojektu “Vietējo pašvaldību referendumu likums”. Kopumā tika saņemti 39 priekšlikumi, kuru lielāko daļu komisija atbalstīja. Un, proti, 1.priekšlikums ir Juridiskā biroja priekšlikums, kurš tika atbalstīts. 2. - Juridiskā biroja priekšlikums. Arī tika atbalstīts. 3. - Juridiskā biroja priekšlikums. Arī ir atbalstīts. 4. - Juridiskā biroja priekšlikums. Arī ir atbalstīts. Atbalstīts ir arī 5. - Juridiskā biroja priekšlikums. 6. - deputāta Šulca priekšlikums. Ir atbalstīts.
Kolēģi! Ivar, tu mani nokaitināji, un es tevī īstenībā esmu vīlies. Visu laiku tu runā par kaut kādu vezumu. Nesaprotu, kāds tas vezums ir (Dep. I. Zariņš: “Tur jau tā lieta, ka tu nesaproti!”), jo vilkt Ivars neko nevelk. Tas ir skaidrs. (Aplausi.) Kaut kādas divas kampaņas tu esi uzbūvējis... Ir uzbūvētas divas kampaņas, solot cīnīties un kaut ko darīt, bet reāli ir notikusi tikai kaut kāda bļaustīšanās, lai novērstu Latvijas sabiedrības acis no tā, kas notiek Rīgas domē, bet reāli nekādi darbi nav sekojuši. (Aplausi.) Tas man atgādina laiku pirms siena talkas. Ivars it kā atbrauc palīdzēt, bet tad viņš saka - viņam nav līdzi kedu, aizmirsis mājās labāko kreklu un tā tālāk. Ivar, tu visu laiku mums solīji, ka nāksi palīgā, pat ja mēs to negribēsim. Nu nāc un palīdzi! Tu atsijāšot graudus no pelavām un tā tālāk. Kas tad te ir graudi, un kas ir pelavas? Pirms pāris nedēļām mans kolēģis Atis Zakatistovs teica runu, kurā minēja durvis, kuras čīkst - “oik!”. Un tad bija tāds retorisks jautājums - ko viņš aiz tām durvīm ierauga? Viens ir skaidrs - Ivaru Zariņu viņš tur neierauga. Vairs neierauga. Tā ka, Ivar, lūdzu, nāc palīgā un neāksties! (Aplausi.)
Es saprotu, ka jums gribas parādīt visam sportam, ka opozīcija mēģina neiedalīt jums naudu. Bet runa ir par kaut ko citu. Cilvēki, kuri te, parlamentā, sēž un strādā jau ilgāk par pieciem gadiem, ļoti labi atceras, ka bija tāds princips, ka uz rudeni bija otrais... pārdale un grozījumi likumā par valsts budžetu. Tad mēs zinājām visu to naudas apjomu, un tad mēs caur Budžeta un finanšu (nodokļu) komisiju, kā arī caur citām komisijām mēģinājām šo naudu iedalīt nevis kaut kur (kā Parādnieks stāsta, kaut kādā Ministru kabineta komisijas sēdē, kur lobisti atnāk un sarunā), bet publiski, kopā ar masu medijiem, ar sabiedriskajām organizācijām. Tas ir, mēs to pārdalām, un tad mēs saprotam, un otrajā piegājienā mēs redzam, kur mēs ietaupījām, kur mēs nepaspējām iztērēt, un tad mēs kopīgi šo naudu pārdalām. Bet tagad iznāk tā, ka mēs jau ceturto nedēļu pēc kārtas taisām apropriācijas. Jūs kaut kur pa kluso... Ministru kabineta sēdē ar saviem draugiem sadalāt šo naudu, kuru nepaspēja iztērēt, un šodien iesniedzat mums šo projektu, un mums nav iespējas šo naudu pārdalīt citādāk vai iesniegt priekšlikumus attiecībā uz līdzekļiem citai federācijai, kurai, pieņemsim, varbūt daudz interesantāk... Un apjoms... Euronews vai Eurosport... daudz lielāka auditorija viņiem... Saprotat? Mēs esam par to principu - atgriezties pie vecās kārtības, ka uz rudeni mēs pārdalām, grozām visu likumu kopā. Esmu pilnīgi pārliecināts, ka arī nākamnedēļ mēs runāsim par to pašu. Un būs jauna apropriācija, pareizi? Būs tā? Nu, bet mēs zinām, ka būs. Tāpēc ka Ministru kabinetā jau ir dokuments iesniegts... ar jūsu draugiem... Un, jo tuvāk vēlēšanām, jo to apropriāciju būs vairāk un vairāk. Mēs - par principu. Dodiet iespēju mums visiem kopā pārdalīt to naudu, kura palika pāri! Paldies.
Jā. Es gribētu atgriezties pie sava priekšlikuma, un jāsaka paldies Feldmaņa kungam (Dep. K. Feldmans: “Feldmana!”) par to, ka jūs izskaidrojāt... ļoti labi, ko jūs domājat ar šo primāro mājokli. Deputāti, paklausieties arī, nevis pļāpājat! Un primārais mājoklis... Es tiešām piekrītu jūsu skaidrojumam, ka tas ir mājoklis, kas pieder tam konkrētajam cilvēkam un kurā viņš ir deklarēts. Tagad atgriežamies pie mana priekšlikuma! Mans priekšlikums nav pilnīgā pretrunā ar to, ko teica šis deputāts. Klausieties! “[..] ja nekustamā īpašuma (būve) īpašnieks ir fiziska persona (Starpsauciens.) - viņa deklarēto dzīves vietu.” Tātad viņa deklarēto dzīvesvietu norāda šajā likumā, Nekustamā īpašuma valsts kadastra likumā, noteiktajā kārtībā kadastra sistēmā. Un tas ir vajadzīgs tādēļ, lai... vienalga, kā to sauktu, - vai par primāro mājokli vai par vienīgo, bet, lai vispār mēs uz to virzītos, šajā sistēmā ir jābūt tai informācijai. Un arī deputātam Feldmanim (Dep. J. Strīķe: “Feldmanam!” Zālē troksnis.)... Feldmanim (Starpsauciens.) ir jāpadomā par to, ka, noraidot šo priekšlikumu (Dep. K. Feldmans: “Vecīt, tu pelnies uz ētiku!”)... noraidot šo priekšlikumu, faktiski viņš nonāk pretrunā ar to, ka solīja, ka šādai kārtībai ir jābūt, ka jānāk pretī tiem, kas dzīvo lauku viensētās. Balsojot “pret” jūs pasakāt, ka tas nav vajadzīgs.
Cienījamie kolēģi! Es tiešām domāju, vai man ir jārunā saistībā ar steidzamību vai saistībā ar likuma saturu, tomēr mans jautājums nav par 15 procentiem vai 20, vai pieciem procentiem, bet jautājums ir cits. (Starpsaucieni.) Salīdzinoši nesen mēs runājām par budžetu. Un es atceros, ka gan finanšu ministre, gan Budžeta un finanšu (nodokļu) komisijas cilvēki mums stāstīja, ka budžets ir labs, viss ir sagatavots pareizi un ka principā ir jābalso “par”, ir jāatbalsta. Jā, ne visi esam eksperti budžeta jautājumos, bet man bija pamats domāt, ka budžets ir pārdomāts, ka eksperti ir pauduši viedokli un ka mēs varam balsot par tāda likuma normām. Bet ko es redzu tagad? 15.decembrī mūs aicina grozīt likumu un noteikt, ka pēc divām nedēļām būs citi nodokļi, citas likmes. Es ļoti labi saprotu, kādu apsvērumu dēļ tas tiek darīts. Es dzirdēju vairākus stāstus par mazajiem uzņēmumiem, kuri nevar samaksāt sociālo nodokli. Bet ir jautājums: kāpēc mēs nediskutējām par attiecīgo problēmu vasarā... Jā. (Starpsaucieni: “Lai runā!”) Es, protams, varu izmantot iespēju un runāt vēlreiz, ja tas traucē. Es tieši tad... Jā, labi, es tad mēģināšu runāt vēlāk. Es uzskatu, ka nedrīkst grozīt likumus, kas skar nodokļus, ja līdz likuma ieviešanai palikušas divas nedēļas. Laiks ir nokavēts! Līdz ar to tagad vairs nevar steidzamības kārtā lemt šādus jautājumus. Mēs runājam par to, ka gada laikā pieņemtais likums nenodrošina kvalitāti. Tagad mums piedāvā divu nedēļu laikā labot likumu un vienu kļūdu labot ar otru. Tas nav pareizi! Es, protams, izmantošu iespēju un runāšu par attiecīgo likumprojektu, par saturiskām problēmām. Paldies.
Labdien, cienījamais Prezidij! Godātie kolēģi deputāti! SDP “Saskaņa” frakcija kārtējo reizi iesniedza likumprojektu ar ierosinājumu samazināt pievienotās vērtības nodokli kompensējamiem medikamentiem. Mūs jau ir sadzirdējusi Veselības ministrija, viņi ir uzsākuši diskusiju ar Finanšu ministriju. Kā Sociālo un darba lietu komisijā mums ziņoja Farmācijas departamenta vadītāja Kauperes kundze, Veselības ministrija gaida no Finanšu ministrijas atbildi, kāda būs fiskālā ietekme gadījumā, ja visiem medikamentiem būs samazinājums līdz pieciem procentiem. Kāpēc nepieciešams samazināt PVN medikamentiem? Pirmkārt, mēs visi uzskatām, ka Latvijai, Lietuvai un Igaunijai ir vienots ekonomiskais tirgus, un būtu loģiski, ja mēs PVN samazinātu līdz Lietuvas līmenim, tas ir, pieciem procentiem. Igaunijai tas ir deviņi procenti. Otrkārt, kompensējamos medikamentus pilnīgi vai daļēji apmaksā valsts, tas nozīmē, ka PVN samazinājums reāli samazinās medikamentu cenas. Es nezinu, kā veidojas cenas pārtikai, bet medikamentiem tā ir stingri regulējama valsts nozare, tā procedūra aprakstīta Ministru kabineta noteikumos Nr. 899. Latvijā ir 700 tūkstoši unikālo pacientu, kuri lieto kompensējamos medikamentus. Tas nozīmē, ka no katriem pieciem Latvijas iedzīvotājiem divi ir kompensācijas sistēmas klienti. Es domāju, ka šeit, zālē, vismaz katrs otrais arī lieto kādu kompensējamo medikamentu. Sociālo un darba lietu komisija šajā sasaukumā no Latvijas Pensionāru federācijas saņēma vēstuli ar lūgumu uzlabot medikamentu pieejamību. Mūsu piedāvātā redakcija ir viens no mehānismiem, kā to panākt. Lūdzu atbalstīt likumprojektu un sākt diskusiju Saeimā. Jūs redzat, ka, iesniedzot likumprojektu, mēs neierakstījām, kad tam jāstājas spēkā. Līdz ar to tad, kad vienosies Veselības ministrija un Finanšu ministrija un mēs atradīsim mehānismu, kā to sasniegt, likums stāsies spēkā. Lūgums atbalstīt šo likumprojektu.
Godātie kolēģi! Es saprotu, ka jūs esat noguruši, bet šis ir tiešām ļoti būtisks jautājums. Ir skumji apzināties, ka tieši šodien, Latvijas starptautiskās de iure atzīšanas gadadienā, mums ir jābalso par nolīgumu, kurš laupīs daļu no mūsu neatkarības. (Zālē troksnis.) Jā! Tagad, kad pasaulē un arī Eiropā notiek pārmaiņas, censties apstiprināt līgumu, kura pirmsākumi ir likti pirms septiņiem gadiem, nozīmē atpalicību no notikumu attīstības. Attieksme pret šo līgumu, kas tiek raksturots ar līgumam neraksturīgiem apzīmējumiem – “ambiciozs”, “moderns”, visās Eiropas valstīs nav viennozīmīga. Protams, pastāv nosacījums, ka sabiedrība ir informēta par šī līguma faktu un par iespējamiem šī līguma riskiem. Es šaubos. Mēs nevaram apgalvot, ka Latvijas sabiedrība un 12.Saeimas deputāti ir guvuši pilnu redzējumu par šī līguma trūkumiem un par iespējamiem mūsu ieguvumiem no šā līguma. Tāpēc ir aplam uzskatīt, ka Latvija nolīgumu atbalsta bez jebkādām atrunām un bažām. Dara uzmanīgu tas, ka no šī līguma apspriešanas tiek norobežotas arī tās nevalstiskās organizācijas, kuras jebkad ir izteikušās kritiski par starptautiskās tirdzniecības jautājumiem. Un līdz ar to Latvijas iedzīvotājiem rodas maldīgs priekšstats, ka visi mazie un vidējie uzņēmumi būs priecīgi un pārtikuši no šī līguma. Diemžēl tie tik tiešām ir maldi, jo pavisam nesen, 8.decembrī, Eiropas Padomes Nodarbinātības un sociālo lietu komiteja apliecināja – Eiropu gaida 90 miljoni bezdarbnieku un lielas problēmas mazo un vidējo uzņēmēju jomā, jo šajā līgumā atbalsta mehānisms šiem uzņēmējiem nav paredzēts. Pret līguma parakstīšanu ir protestējuši vairāki miljoni cilvēku un simtiem dažādu organizāciju un grupu abās līguma pusēs – daudzās Eiropas Savienības valstīs un Kanādā: arodbiedrības, cilvēktiesību un dabas aizsardzības organizācijas, lauksaimniecības produktu ražotāji. Ir notikuši protesti, un ir parakstītas petīcijas. Minēšu tikai desmito daļu no pēdējām aktivitātēm. Piemēram, 2016.gada 17.oktobrī 101 tiesībzinātņu
Priekšlikuma autors Viktors Valainis neatbildēja uz jautājumu: ar kuriem Latvijas pilsoņiem-vēlētājiem viņš vēlas komunicēt ne valsts valodā? Es ceru, ka visi šodien rūpīgi klausījās Valsts prezidenta Egila Levita uzrunu, un no tās bija saprotams, ka visiem Latvijas iedzīvotājiem, nemaz nerunājot par pilsoņiem, latviešu valoda ir jāsaprot. Un šeit nevar būt nekādi kompromisi. Mēs nevaram veidot kompromisus valstiskuma jautājumos. Satversme nosaka, ka latviešu valoda ir vienīgā valsts valoda, un pilsoņiem, kas vēlē likumdevēju, Saeimu, un citus pārstāvjus, ir jāsaprot valsts valoda. Un partijām ar šiem vēlētājiem ir jākomunicē valsts valodā. Tas ir pašsaprotami jebkurā demokrātiskā, nacionālā valstī. Tāpēc šis kompromisa piedāvājums nacionālā valstī man personīgi nav saprotams. Es aicinu noraidīt šādu priekšlikumu.
Cienījamā priekšsēdētāja! Godājamie deputāti! Tātad šie likumi, visi trīs, arī iepriekšējais un nākamais, tika pamatoti anotācijā, ka viņi atbilst Eiropas Savienības direktīvai, kas nav pat regula, un palīdzēs cīņā ar terorismu un naudas atmazgāšanu. Problēma ir tā, ka atšķirībā no kontiem mēs nezinām saturu šajos seifos. Ja konti mainās, un tur tiek kaut kādas lielas summas pārskaitītas, tas liek bankām ziņot attiecīgajām finanšu izmeklēšanas iestādēm, kuras var rīkoties. Šinī gadījumā mēs nezinām, kas ir seifā. Mēs nezinām seifa saturu, vai tur stāv tiešām nauda un miljoni, kur šie naudas atmazgātāji, teiksim, viņus pārnēsā no vienas vietas uz otru, vai tur ir gliemežvāki vai kāds mamuta zobs no izrakumiem, vai vecmāmiņas dzeju klade, vai teroristi tur glabā kalašņikovu un dinamītu. Nu, nebūsim naivi! Teroristi dinamītu vairāk glabā furgonos un spridzina. Ja mēs pieņemam šādus likumus, kas ierobežo personas brīvību, tad mums ir jāpieņem arī likums, ka, piemēram, VID būtu jāziņo par katru furgonu ko kāds nopērk, jo furgons taču ir daudz bīstamāks sprādziena sarīkošanai nekā seifs. Kā radās šī ideja? Šī ideja radās, tāpēc ka bija agrāk tiešām anonīmi seifi, bija Šveices bankās anonīmi konti. Mēs pat zinām, ka tur no Otrā pasaules kara laikiem varēja dažādi kara noziedznieki, teiksim, ielikt zeltu un tā tālāk. Tas sen ir likvidēts. Latvijā vispār nav neviena anonīma seifa un visi seifi ir reģistrēti pašreiz bankā. Kāpēc vajadzētu vēl papildus ziņot datus? Šis mans 1. priekšlikums ir saistībā arī ar 3. priekšlikumu, kur jūs varat paskatīties, kādi ir dati jāsniedz. Es domāju, ka tas ir tikai solis uz personas brīvības ierobežošanu. Šis likums būtu jēdzīgs... Šis priekšlikums būtu jēdzīgs tikai tajā gadījumā, ja mēs, piemēram, seifu atvērtu komisijas klātbūtnē ja ne reizi ceturksnī, tad reizi gadā, saprotiet? Sastādām komisiju, atveram seifu, pārskaitām naudu. Ja tur iztrūkst 10 tūkstoši, tad mēs zinām, ka cilvēks nav uzrakstījis deklarāciju, un tad mums ir jāmaina, te
Viens likums - viena taisnība visiem, ja? Kučinska kungs, es pilnīgi jums piekrītu! Tas bija pats dumjākais priekšlikums, kādu esmu iesniedzis. Taču es šo priekšlikumu iesniedzu nevis tādēļ, lai parādītu savu gudrību, bet gan tādēļ, lai pievērstu uzmanību tai absurdajai situācijai, kāda ir izveidojusies mūsu valstī. Kad vara var darīt, ko tai iegribas, un tai likumi nav jāievēro, tā nav normāla situācija, un rezultāts ir tas, ka mūsu valstī ir šī sašķeltība starp varturiem un pārējo tautu. Manuprāt, tas ir principiāli nepareizi! Ir principiāli nepieņemami tā rīkoties. Un, ja jūs uzskatāt, ka tā ir dumja rīcība no varasvīra puses - rīkoties šādi un pieprasīt, lai tā nenotiktu, -, tad, es ceru, tauta izdarīs savus secinājumus. Arī jūs visi, kuri šeit ūjinājāt un kuri uzskatāt, ka tas ir normāli, ka viens var ievērot likumu, bet cits var neievērot likumu, - piedodiet, ka to saku, bet padomājiet vēlreiz! Paldies.
Visa šī likumprojekta laikā ir tāds spiediens bijis uz deputātiem, kā tas vienmēr ir, skatot ar atkritumu nozari saistītus likumprojektus. Te pieminēja Andri Šķēli. Es domāju, kolēģi, nu jā, tas kaut kādā brīdī jums varētu palīdzēt... taču Andri Šķēli, es domāju, tie, kas iesniedzām šo priekšlikumu, mēs nepazīstam, ja. Nenoliegšu, ka ar Andri Šķēli mani pēdējā laikā salīdzina diezgan daudz (Smiekli.), bet mana sejas apmatojuma dēļ. Tā kā Saeimas jaunā bārda un tā tālāk. Taču Pleša kungs minēja argumentu, kas notiek, ja tur nepilda, nepiedāvā šo pakalpojumu pietiekami labi. Bet man ir jautājums - kas notiek, ja, teiksim, kundzei ir smukas narcises ielas pusē un brauc šoferis katru dienu un tā spītīgi viņas izbraukā. Kam viņa sūdzēsies, un kā tajā zonā tiks mainīts atkritumu apsaimniekotājs? Būtībā tad viņai tos septiņus gadus tas cilvēks tās narcises arī braukās, ja? Un tas arguments par to, ka dažādas mašīnas brauks pa vienu ielu... Arī šobrīd, ja ir mazs veikaliņš, alu ved trīs četri piegādātāji, tāpat arī maizi. Mēs dzīvojam tādā laikā, kad ir konkurence, un arī tur mēs nevaram aizliegt... tad mēs runāsim par alus ražošanu... un ka tikai vienu vajadzētu atstāt, droši vien Dūklava kungs teiks: “Piebalgas alu vedam tikai uz Rīgas veikaliem!” Es domāju, ka tas nav tā kā... šobrīd pat aktuāli par to runāt. Kolēģi, un lūgums par atkritumiem... Man blakām sēž Reinis Znotiņš, un viņš saka - beidziet vienreiz ņemties ar tiem atkritumiem, pievērsieties kaut kādām tādām svarīgākām, uz attīstību vērstām tēmām! Es domāju, kolēģi, jā, nobalsojam, atbalstām šo priekšlikumu, sakārtojam atkritumus Rīgā un sākam strādāt ar citām, uz attīstību vērstām tēmām. Paldies. (Aplausi.)
Kolēģi! Strādājam ar likumprojektu “Grozījumi Augstskolu likumā” (Nr.998/Lp12). Izglītības un zinātnes ministrijas izstrādātais likumprojekts precizē kārtību, kādā valsts un privātās augstskolas un koledžas turpmāk varēs atvērt jaunus studiju virzienus, kā arī deleģē Ministru kabinetam noteikt studiju virzienu atvēršanas kārtību. Paredzēts arī noteikt, ka augstskolas varēs izvēlēties, kur veikt ārējās kvalitātes novērtēšanas organizētāju - vai nu Akadēmiskās informācijas centru, vai arī Eiropas Augstākās izglītības kvalitātes nodrošināšanas reģistrā iekļautu kvalitātes nodrošināšanas aģentūru. Likumprojekts paredz arī atvieglot studiju programmu licenču un akreditācijas lapu parakstīšanu. Paredzēts, ka grozījumi Augstskolu likuma 55.2 panta otrajā un trešajā daļā un 55.3 panta 1.2 daļa stāsies spēkā 2018.gada 1.janvārī. Komisija savā 17.oktobra sēdē izskatīja un atbalstīja minēto likumprojektu. Komisijas vārdā aicinu atbalstīt. Iesniegšanas termiņš otrajam lasījumam - 9.novembris. 9.
Labdien, kolēģi! Kā jau tika minēts, “Grozījumi likumā “Par reglamentētajām profesijām un profesionālās kvalifikācijas atzīšanu””, kas tika pieņemti pērnā gada novembrī, aizstāja visus vārdus “universitātes tipa augstskola” ar vārdu “universitāte”, tādējādi ierobežojot citu augstskolu tiesības īstenot studiju programmas. Dotajā likumprojektā ir paredzēts aizstāt vārdu “universitāte” ar vārdu “augstskola”, lai nodrošinātu tiesību normu savstarpēju atbilstību likumā “Par reglamentētajām profesijām” un Augstskolu likumā. Komisijas vārdā lūdzu piešķirt likumprojektam steidzamību. Lūdzu atbalstīt pirmajā lasījumā. Priekšlikumus komisija gaidīs līdz šā gada 8.februārim, un izskatīšana otrajā lasījumā - šā gada 11.februārī.
Cienījamā Saeimas priekšsēdētāja! Saeimas deputāti! Kolēģi! <PARTY> ir izstrādājusi grozījumu Republikas pilsētas domes un novada domes vēlēšanu likumā, rosinot atļaut pilsētas un novada domes vēlēšanās piedalīties iedzīvotājiem jau no 16 gadu vecuma. Šodien mēs nereti gan medijos, gan sabiedrībā dzirdam jauniešu virzienā adresētus pārmetumus, ka jaunieši par maz interesējas par sabiedriskajām aktualitātēm un politiskajiem procesiem. Varbūt mēs vienkārši esam aizmirsuši, ka paši neesam devuši iespēju aktīvi piedalīties un paust savu politisko nostāju vēlēšanās. Vēlos atzīmēt, ka tajā pašā laikā kriminālatbildība ir paredzēta jau no 14 gadu vecuma, savukārt no 15 gadiem personu var nodarbināt pastāvīgā darbā. 15 gados jauniešiem obligāti ir jau arī jābūt personu apliecinošam dokumentam, bet no 16 gadiem viņi jau ir tiesīgi noslēgt darījumus par savu brīvo mantu. <PARTY> uzskata, ka jāpaplašina vēlētāju, kā arī jāpalielina politiķu interese par jauniešiem svarīgiem un aktuāliem jautājumiem, par to risināšanu. Tas nav mazsvarīgi, ņemot vērā līdzšinējās demogrāfiskās un emigrācijas tendences mūsu valstī. Turklāt ir jāapzinās, ka vēlēšanas notiek reizi četros gados un ka ar šādu iniciatīvu - ļaut jaunietim piedalīties vēlēšanās no 16 gadiem - mēs dotu iespēju viņam paust viedokli, pirms viņš pamet savu novadu, dodoties studēt uz lielajām pilsētām vai pat darbā uz ārvalstīm. Turklāt aicinājumu atbalstīt vecuma sliekšņa samazināšanu Eiropas valstīs jau ir izteikusi Eiropas Padome, 2011.gada 23.jūlijā Eiropas Padomes Parlamentārajā Asamblejā pieņemot rezolūciju Nr.1826 un aicinot piešķirt vēlēšanu tiesības jau no 16 gadu vecuma visās 47 Eiropas Padomes valstīs visu veidu vēlēšanās. No Baltijas valstīm pirmā Eiropas Padomes aicinājumam ir sekojusi Igaunija, kas jau šā gada maijā pieņēma lēmumu par balsošanas vecuma samazināšanu pašvaldību vēlēšanās no 18 uz 16 gadiem. Kolēģi, mums ir katram sava pieredze, un tomēr es aicinu visus jūs atbalstīt šo mūsu iniciatīvu un balsot “p
Augsti godātais sēdes vadītāj! Cienījamie deputāti! Es gribu teikt tāpat kā Renārs Putniņš: es arī esmu ārste praktiķe. Un turklāt es esmu arī ģimenes ārste. Un es atceros, ka pirms gada, 16.aprīlī, Gaiļezera slimnīcas konferenču zālē bija liela ģimenes ārstu un Gaiļezera slimnīcas speciālistu kopsapulce, kurā tika spriests par finansējuma palielinājumu veselības aprūpei. Šajā sēdē piedalījās arī veselības ministre. Un es biju barikāžu otrā pusē. Es biju tā, kas aicināja kolēģus aktīvi piedalīties (tajā laikā vēl tikai domās iecerētajā) akcijā - ģimenes ārstu streikā. Tajā laikā, kā jūs zināt, dažādās akcijās piedalījās gan medmāsas slimnīcās, gan arī ārsti, kas dežurēja pa naktīm, - prasīja apmaksāt virsstundu darbu. Tajā laikā šajās akcijās par finansējuma palielinājumu ļoti aktīvi piedalījās arī mūsu mediķu arodbiedrība. Un es gribu teikt, ka, sākoties ģimenes ārstu streikam, kuru aktīvi atbalstīja arī Latvijas Lauku ģimenes ārstu asociācija, mēs paralēli ļoti aktīvi sarunājāmies ar veselības ministri un Ministru prezidentu. Un pirmo reizi - pirmo reizi, piedodiet! - neatkarīgās valsts vēsturē tika parakstīts vienošanās memorands starp veselības ministri, premjeru un nevalstisko organizāciju par finansējuma palielinājumu veselības aprūpei kopumā, vienlaikus proporcionāli palielinot finansējumu primārajai veselības aprūpei. Viens no punktiem pauda arī to... Ģimenes ārsti, kas piedalījās neveiksmīgajā e-veselības projektā jau vairāku gadu garumā, bija tie, kas aicināja atlikt e-veselības projektu, lai tas sāktu darboties kā pilotprojekts no 2018.gada 1.janvāra. Tas arī tika panākts uz šīs vienošanās pamata. Tajā pašā laikā, kolēģi, es gribu pateikt jums, Saeimas deputātiem, lielu paldies par izpratni, jau gada nogalē pieņemot veselības aprūpes budžetu. Mēs visi tur bijām iesaistīti. Finansējuma palielinājums par 200 miljoniem bija katastrofāli nepieciešams, lai iesāktu tās pamatlietas, ko neizdarīja - piedodiet! - pirms 27 gadiem mūsu pirmā valdība, Godmaņa valdība