EuroBench/eurobench-parlamint-power-lv huggingface dataset:
Garkalnes novads... arī tas ir labs piemērs tam, ka lēmumi tiek pieņemti politiski. Faktiski šai pieejai bija jābūt citādai. Jāskatās... jāvadās tieši no teritorijas attīstības un plānojuma. Un te nu es gribētu piekrist Kiršteina kungam, ka, jā, Ādaži robežojas ar Garkalni. Baznīca atrodas Ādažu novadā, kopīgas ielas... Bet mums jāpaskatās arī, ka Garkalnes novads jau ir pietiekoši liels. Un, ja mēs zinām, ka Garkalnes novada dome vispār atrodas Rīgas teritorijā, tad... mēs paskatāmies, ka otrs gals, kur ir Upenieki, kur ir Sunīši... turpat blakus ir Mucenieki, kur arī kopīgas ielas... Lai jūs labāk nokļūtu Garkalnes novada teritorijā, uz viņu ielām, labāk braukt cauri Muceniekiem; tas ir Ropažu novads. Un šinī gadījumā... ja mēs paskatāmies - gan Upesciems, gan Sunīši, gan tas gals... viņi ir tuvāk Ulbrokai tomēr. Šeit, man liekas, bija jābūt drosmīgiem, ilgāk jādiskutē, labāk jāsagatavo šī reforma. Un, iespējams, Garkalnes novads bija jādala. Tas bija jādala vai nu tieši pa Pleskavas šoseju, vai pa dzelzceļu. Tas ir pilnīgi loģiski, jo infrastruktūra... Tā puse infrastruktūras, kas ir pie Ādažiem, - tā ir kopā vairāk ar Ādažiem, bet savukārt tā infrastruktūra un tās ielas un mājas, un iedzīvotāji, kas ir tuvāk Ulbrokai un Ropažiem,- tie ir tomēr saistīti vairāk ar to pusi. Un te es vēl gribētu atgādināt arī Butāna kungam, ka vispār jau dzelzceļa stacija, ko jūs saucat par Garkalni... jā, tā tiešām saucas “Garkalne”, bet 2011. gadā to pārdēvēja par Garkalnes dzelzceļa staciju. Tā vispār bija Ropažu dzelzceļa stacija. Tā ka nu... šinī gadījumā varbūt, arī vēsturiski skatoties... Ja Garkalnes novadu sadala un pievieno vienu daļu Ropažiem, vispār jauno Ulbrokas novadu vajadzētu saukt varbūt par Ropažu novadu. Man liekas, tas būtu loģiski. Un arī jau šīs vēsturiskās vietas... kultūrvēsture, par ko es jau runāju iepriekšējo reizi... Tas būtu normāli tātad. Ādažu novads un Ropažu novads - divi lieli novadi ar vēsturi un arī ar visu infrastruktūru... un ar iedzīvotāju jau
Labdien, godātie kolēģi! Ārvalstu adopcija ir sākusi attīstīties, sākot ar Otrā pasaules kara beigām. Kara nomocītajā Eiropā liels daudzums bērnu bija palikuši bez vecākiem, bet novājinātās valstis nespēja par viņiem uzņemties aprūpi. Otru ārvalstu adopcijas vilni izraisīja Korejas karš, un tas sākās kā globāla humanitārā kustība, lai glābtu nabadzīgās pasaules bērnus. Mūsdienu sabiedrības radīto parādību dēļ tā ir kļuvusi... arvien dzīvotspējīgs risinājums. Vēlākajos gados ārvalstu adopcijas fenomens ir ticis attīstīts kā palīdzības veids bērniem no nabadzīgākajām pasaules valstīm, kur pastāvēja draudi bērnu dzīvībai vai veselībai. Šo procesu ir pavadījušas diskusijas par ētiskiem jautājumiem, kā arī jaunākajā pasaules vēsturē šis fenomens ir bijis saistīts ar bērnu tirdzniecību, nolaupīšanu un citām krimināla rakstura sekām. Tieši tādēļ pasaulē joprojām turpina samazināties starpvalstu adopcija. Procesu veicināja arī pandēmija, kas lika valstīm meklēt citus risinājumus. Eiropā raksturīgi vietējai un ārvalstu adopcijai samazināties. Bez vecāku gādības palikušie bērni pārsvarā dzīvo audžuģimenēs, aizbildnībā vai ģimeniska tipa institūcijās. Neskatoties uz lielo pieprasījumu, Eiropas valstīs samazinās adopcija no citām valstīm, jo arvien vairāk tiek runāts par to, ka nav iespējams nodrošināt bērnu tiesību aizsardzību ārvalstu adopcijā. Šajā komisijas priekšlikumā ir atrunāti trīs priekšnoteikumi, lai būtu iespējama ārvalstu adopcija. Hāgas konvencija noteic starptautiskās adopcijas kārtību, divpusējais līgums - specifiskos adopcijas un uzraudzības noteikumus starp konkrētām valstīm, bet Bērnu tiesību konvencija garantē tiesību ietvaru, bērnam nonākot jaunajā mītnes zemē. Tāpat adopcijas komisija vērtēs atbilstību bērna labākajām interesēm, ja kāda no valstīm noslēgs divpusēju līgumu, tieši atrunājot ārvalstu adopcijas noteikumus. Šobrīd nespecifiski par adopcijām divpusīgie līgumi ir noslēgti ar valstīm, kuras nav ieinteresētas adoptēt mūsu bērnus. Bērnu tiesību konv
Labdien, kolēģi! Strādājot Administratīvi teritoriālās reformas komisijā gan pie pirmā, gan pie otrā lasījuma un debatējot arī par Sēlijas novada iespējamo izveidošanu, es biju tā, kura atbalstīja šo ideju. Jo, pirmkārt, vairākas pašvaldības vienojās par to, ka viņi varētu apvienoties Sēlijas novadā. Viņiem bija nepārprotama vīzija par sava Sēlijas novada tālāko ekonomisko attīstību, pašvaldību sadarbību visās nozarēs. Vienīgais klupšanas akmens bija tas, kuru pilsētu izvēlēties par attīstības centru. Sēlijas novadā ietilpstošajām pašvaldībām bija sava vīzija, kura diemžēl nesakrita ar varam priekšstatu par to, kādiem ir jābūt attīstības centriem Latvijā. Protams, varētu uzteikt, slavināt Kiršteina kungu, bet pašlaik tas neko neglābs, jo komisijā Nacionālās apvienības intereses pārstāvošais Dombravas kungs bija pret šo nostāju. Un jūs tūlīt redzēsiet, kā Nacionālā apvienība par to nobalsos. Tas ir pirmais. Un otrais. Vēlētos... Es arī esmu pedagogs un gribētu norādīt, ka tomēr, runājot par cipariem, ir jābūt precīzam. Butāna kungs pieminēja, ka Ilūkstes novadā dzīvo divarpus tūkstoši iedzīvotāju. Tā ir maldinoša informācija, Ilūkstes novadā dzīvo sešarpus tūkstoši cilvēku. Vismaz 2019. gada statistika uz to norādīja. Paldies.
Labrīt, godātie kolēģi! Saeimas Juridiskās komisijas šā gada 20.janvāra sēdē tika skatīts lēmuma projekts “Par Adrijas Buliņas apstiprināšanu par rajona (pilsētas) tiesas tiesnesi”. Komisijas locekļi vienbalsīgi atbalstījuši minēto lēmuma projektu. Saeimas Juridiskās komisijas vārdā aicinu apstiprināt Adriju Buliņu par rajona (pilsētas) tiesas tiesnesi bez pilnvaru termiņa ierobežojuma. Saeimas Juridiskās komisijas šā gada 20.janvāra sēdē tika skatīts lēmuma projekts “Par Ineses Sniķeres apstiprināšanu par rajona (pilsētas) tiesas tiesnesi”. Komisijas locekļi vienbalsīgi atbalstījuši minēto lēmuma projektu. Saeimas Juridiskās komisijas vārdā aicinu apstiprināt Inesi Sniķeri par rajona (pilsētas) tiesas tiesnesi bez pilnvaru termiņa ierobežojuma. Saeimas Juridiskās komisijas šā gada 20.janvāra sēdē tika skatīts lēmuma projekts “Par Ludmilas Poļakovas pārcelšanu darbā Rīgas apgabaltiesā”. Komisijas locekļi nav atbalstījuši minēto lēmuma projektu, 9 deputātiem atturoties un 1 deputātam nebalsojot. Juridiskās komisijas vārdā es vēlos izklāstīt komisijas deputātu motīvus lēmumam neatbalstīt Augstākās tiesas tiesnešu Ludmilas Poļakovas, Ervīna Kušķa un Jāņa Tiltiņa pārcelšanu darbā Rīgas apgabaltiesā. Saeimas Juridiskajai komisijai, arī atkārtoti izskatot jautājumu par Augstākās tiesas tiesnešu Ludmilas Poļakovas, Jāņa Tiltiņa un Ervīna Kušķa pārcelšanu darbā Rīgas apgabaltiesā, neradās pārliecība par to, ka šo tiesnešu pārcelšanas procedūra ir notikusi atbilstoši Satversmes un likuma “Par tiesu varu” pārejas noteikumu 67. un 75.punkta prasībām. Tiesnešu pārcelšana darbā citā tiesā - šāda Saeimas lēmuma pieņemšanas gaitā Saeimai jāgūst pārliecība par tiesiskuma un atklātības principa ievērošanu, kā arī par to, ka tiesnešu neatkarības princips tiek ievērots arī no pašas tiesu varas pārstāvju puses. Saskaņā ar Satversmes 91. un 101.pantu visiem Augstākās tiesas Krimināllietu tiesu palātas tiesnešiem bija vienlīdzīgas tiesības turpināt darbu Augstākās tiesas Krimināllietu de
Cienījamie kolēģi! Es aicinu jūs neatbalstīt Kiršteina kunga priekšlikumu. Kiršteina kungs, jūs esat ļoti labs lobijs. Un, protams, ir viegli iežēlināt ar maziem lauku veikaliņiem. Man arī ietrīsas sirds par mazajiem lauku veikaliņiem, bet... Es šoreiz nerunāšu par potenci, ko ietekmē smēķēšana. Mēs nododam datus, un Slimību profilakses un kontroles centrā (SPKC) dati tiek vākti par to, kad pirmoreiz... kad Latvijā jaunieši sāk smēķēt. Un jūs neticēsiet, ar kādu prieku tiek sagaidīti dati, ka nu tie vairs nav 12 gadi, bet tie ir 12 ar pusi gadi... Un kā jums liekas - kāpēc tas tā notiek? Tāpēc, ka cigaretes ir brīvi pieejamas, redzamas visās tirdzniecības vietās! Šis priekšlikums, jūsu radītais priekšlikums, negrib pārtraukt to, lai jaunieši neuzsāktu smēķēt. Tas tiešām nav par veciem smēķētājiem, par tiem, kuri smēķē jau daudzus gadus un kuri tikai tāpēc vien, ka cigaretes ir aizklātas, nepārtrauks smēķēt. Bet bērni, kuriem vēl ir izvēle neuzsākt smēķēt... Tādēļ mums tas ir ļoti būtiski - ierobežot smēķēšanu un ierobežot pieejamību cigaretēm. Otra lieta. Mēs vakar daudz runājām par budžetu. Varbūt mazāk tika uzsvērts tas, cik liels budžets ir nepieciešams veselības aprūpei, lai nodrošinātu vecu smēķētāju ārstēšanu. Sirds slimības, plaušu slimības un vēl daudzas citas saslimšanas ir tiešā sasaistē ar to, kāds ir cilvēku dzīvesveids un cik daudz viņi smēķē. Ja mēs paskatāmies... viena paciņa cigarešu dienā - tas var izraisīt kājas noņemšanu, traucēt to pašu potenci un veicināt daudzas citas saslimšanas. Tādēļ es lūdzu jūs neatbalstīt šo priekšlikumu un neuzķerties uz šī romantizēto lauku veikaliņu stāsta. Paldies.
Labrīt, kolēģi! Es daudz jūsu laika neaizņemšu. Pat paliks pāri. (Dep. K.Šadurskis: “Paldies!”) Lūdzu, Šadurska kungs! Jā, labrīt visiem! Tagad par Nacionālās drošības koncepcijas 4.5.punktu. Es tikai un vienīgi uz mediju sadaļu gribēju vērst jūsu uzmanību. Koncepcijā tiek pareizi definēts Latvijas informatīvajai telpai radītais apdraudējums, taču koncepcijā pilnīgi aplami, nosodāmi un muļķīgi Latvijas kopējā informatīvā telpa netiek skatīta vispār kopumā. Koncepcija runā par vienu tās daļu, proti, tikai un vienīgi par sabiedriskajiem medijiem. Koncepcija paredz attīstīt tikai un vienīgi sabiedrisko mediju telpu. Komercmediji parādās vien sadaļā par mediju lietotprasmi. Tur teikts, ka to uzdevums ir - es citēju! - “sabiedrības izglītošana par to, kā atšķirt objektīvu informāciju no dezinformācijas”. Es nesaprotu, ko tas īsti nozīmē. Kā to var saprast? Kā tas cilvēks tagad cietos riekstus lauzīs un mīklas minēs - kas ir dezinformācija un kas nav dezinformācija? Mediju telpas lietotājs dzīvo Latvijas kopējā mediju telpā, un to ietekmē gan sabiedriskie mediji, gan komercmediji. Un tur neko nevar mainīt. Tā ir normāla situācija. Mediju lietotājs nedala un nedalīs saņemto informāciju, tā visa kopā ietekmē viņa uzskatus. Šī ir kļūda! Tāpēc es uzskatu, ka NEPLP šobrīd ir interešu konfliktā un NEPLP rīcības dēļ Latvijā mākslīgi tiek uzturēta nepamatota un valsts informatīvajai telpai ļoti bīstama konkurence un pat naids starp sabiedriskajiem un komerciālajiem medijiem. Kamēr sabiedriskie mediji karo ar komerciālajiem medijiem, Latvijas kopējā informatīvajā telpā valda haoss, kuru propagandas kara apstākļos izmanto mūsu ienaidnieki. Manuprāt, 99 gadījumos no simts valsts tiek iznīcināta ar ārējo ienaidnieku palīdzību. Un nesargāt savu informācijas telpu - tas ir tāpat, kā nesargāt savu robežu. Mūsu gadījumā - austrumu robežu. Nacionālās drošības koncepcijas gars pieprasa aizstāvēt vienoto Latvijas informatīvo telpu. Tā ka politiķiem, runājot par nacionālo drošību, ir jāpārkā
Labdien, kolēģi! Šis priekšlikums ir par vienu no budžeta prioritātēm - par izglītību. Daudzi no mums šo piektdien bija ļoti aizņemti, pieskatot savus bērnus, jo mēs nevarējām viņus atstāt skolā vai bērnudārzā. Šis priekšlikums ir ļoti saistīts ar to. Piektdien bija streiks. It kā labi. Skolotāji pateica, ka viņi negrib strādāt, viņi grib kaut kādu saprašanu par to, kas notiks tālāk ar viņu algām, kas notiks tālāk ar skolām un kas notiks tālāk ar izglītības sistēmu. Diemžēl 2016.gada budžets nedod atbildes uz šiem jautājumiem. (Starpsauciens no zāles: “Re, kur ir ministre! Piedāvājiet!”) Tā vietā, lai tomēr izstrādātu kaut kādu reformu, kaut kādu algas modeli, nākas secināt, ka nekas nav piedāvāts, un arī to, ka laika droši vien arī nebūs. Labdien, ministres kundze! Tāpēc mēs piedāvājam atgriezties pie saprotamas sistēmas, ka mēs ik gadu palielinām finansējumu tieši pedagogu algām par 10 procentiem. Tad vismaz viņi zinās, cik viņi pelnīs un kādas izredzes ir nākotnē. Protams, Šadurska kungs tūlīt, pēc divām sekundēm, teiks, ka tie ir lieli skaitļi, miljoni, bet, Šadurska kungs, nevajadzētu baidīties no lieliem skaitļiem. Vajadzētu baidīties no tā, ka nekas nenotiek. Un mums beidzot ir jāpieņem kaut kāds lēmums. Vai tad mēs gribam, lai tie jaunie cilvēki paliktu te un mācītos? Vai mēs gribam, lai viņi brauktu ar airBaltic palīdzību vai bez airBaltic palīdzības? Bet izskatās, ka mēs it kā gribam pateikt viņiem: “Viss! Latvijai, valstij jūs neesat vajadzīgi! Mēs neko nedarīsim ar izglītības sistēmu, jo mums nav naudas! Mums ir nauda tankiem, raķetēm un visam pārējam, bet izglītībai un nākotnei - nav.” Paldies.
Godātā Saeimas priekšsēdētāja un arī godātā Inese Lībiņas-Egneres kundze! Saeimas kārtības ruļļa 86. panta otrā daļa... Un tas ir pretrunā ar to, ko Inese pirms brīža teica, ka šis nav nekur regulēts. Tātad 86. panta otrā daļa: “Likumprojektu, ko atbildīgā komisija atbalstījusi, Prezidijs [..] iekļauj Saeimas nākamās kārtējās sēdes darba kārtībā [..].” Šo likumprojektu komisija nav atbalstījusi. Līdz ar to, neskatoties uz to, ka mēs noteicām priekšlikumu iesniegšanas termiņu iepriekš... tā kā tas bija steidzams likumprojekts, noteicām arī laiku, kad izskatīsim... bet tas neizslēdz 86. panta otro daļu. Es šobrīd runāju vienkārši, nu, tāpēc, ka es nedomāju, ka kāds grib, lai šo likumu, kurš varētu tikt pieņemts, kāds varētu pamatoti apstrīdēt Satversmes tiesā. Nu, varbūt... nu, būsim koleģiāli un godīgi gan viens pret otru, gan arī pret tiem cilvēkiem, kas mūs ir ievēlējuši.
Cienījamā Saeimas priekšsēdētāja! Kolēģi! Valsts pārvaldes un pašvaldības komisija sadarbībā ar Centrālo vēlēšanu komisiju ir izstrādājusi grozījumus Eiropas Parlamenta vēlēšanu likumā. Grozījumu mērķis ir turpināt pilnveidot vēlēšanu sistēmas attīstību kopumā un šajos konkrētajos grozījumos nodrošināt vēlētājiem plašākas iespējas Eiropas Parlamenta vēlēšanās izraudzīties sev ērtāko vēlēšanu iecirkni. Rezultātā tiktu paaugstināta vēlētāju aktivitāte. Atcerieties, ka 2004.gadā Eiropas Parlamenta vēlēšanās piedalījās 41,34 procenti no balsstiesīgajiem vēlētājiem, bet 2014.gadā vairs tikai 30,24 procenti. Likumprojektā piedāvāti papildu risinājumi, lai vēlētājs, iepriekš reģistrējoties, var nobalsot klātienē arī vēlēšanu iecirknī ārvalstīs, un vēlētājs Latvijā trīs dienu laikā pirms vēlēšanu dienas var nobalsot jebkurā iecirknī, ja iespējams nodrošināt principa “viens vēlētājs - viena balss” ievērošanu. Tas ir, attiecīgais vēlēšanu iecirknis un vēlēšanu iecirknis, kura vēlētāju sarakstā vēlētājs ir reģistrēts, Centrālās vēlēšanas komisijas noteiktā kārtībā nodrošina vēlētāju sarakstu elektronisku datu apmaiņu. Vēlēšanu iecirkņa komisija, kuras vēlētāju sarakstā vēlētājs ir reģistrēts, var apstiprināt, ka vēlētājs nav nobalsojis. Šādi grozījumi Eiropas Parlamenta vēlēšanu likumā būtu laba iestrāde, ko varētu izmantot arī nākamajās vietējo pašvaldību, kā arī Latvijas Republikas Saeimas vēlēšanās. Valsts pārvaldes un pašvaldības komisijas vārdā lūdzu šo likumprojektu atbalstīt pirmajā lasījumā. Priekšlikumu iesniegšanas termiņš otrajam lasījumam - šā gada 14.augusts.
Komisijā 271. priekšlikums ir atbalstīts. Paldies. Pirms es aicinu Saeimu balsot par šo likumprojektu trešajā, galīgajā, lasījumā, es gribu teikt dažus pateicības vārdus. Vispirms jau es gribu teikt paldies Saeimai, kura noticēja komisijai un likumprojektu pirmajā lasījumā neatgrieza ministrijai... neatgrieza valdībai skatīt... veidot tālāk, bet uzticējās komisijai. Un šķiet, ka komisija labā ticībā un... cik nu tas bija komisijas spēkos, šo darbu ir veikusi. Un, man liekas, padarījusi ļoti labi. Es gribu teikt milzīgu paldies cilvēkiem, kas ir ieguldījuši milzīgu enerģiju un savus personīgos spēkus. Tie ir komisijas konsultanti, kas strādājuši dienu un nakti pie tā likumprojekta. Īpašs paldies Lāsmai Švirkstai, kas ar to strādāja. Tāpat es gribu teikt lielu paldies Vilsones kundzei, kura daudz darīja. Tāpat - arī darba grupai, kas strādāja paralēli komisijas trīs nedēļu darbam un vērtēja izteiktos priekšlikumus un mēģināja rast redakcijas. Tāpat milzīgs paldies nozarei, kura pašās beigās noticēja tam, ka likumprojekts būs, un aktīvi iesaistījās un tiešām nāca ar labiem risinājumiem, priekšlikumiem. Man šķiet, ka šis kopā paveiktais darbs ir tiešām labs pamats, lai mēs ietu labas un modernas augstākās izglītības virzienā. Un es, protams, piekrītu tiem kolēģiem, kuri saka, ka nākamais lielais solis ir atrisināt jautājumu par resursiem, jo tā jau ir taisnība - Tartu Universitātes budžets ir vairāki simti miljonu eiro, mūsu lielākās augstskolas budžets ir knapi 15 procenti no tā. Mums visiem kopā ir jāpieņem lēmums, ka gan vispārējā izglītība, gan augstākā izglītība, gan... mūsu bērni ir mūsu nākotne. Un tas būs šīs koalīcijas lielais izaicinājums budžeta procesā. Bet kopumā es aicinu atbalstīt likumprojektu trešajā, galīgajā, lasījumā. Paldies.
Labdien, kolēģi! Es vēlētos vērst jūsu uzmanību uz trīs aspektiem, runājot par šo priekšlikumu. Pirmkārt, mēģināsim saprast, kādā veidā specializētā tiesa var palīdzēt tieslietu sistēmai kopumā. Otrkārt, vēlreiz atgriezīsimies pie jautājuma par lietu pārdalīšanu vai nodošanu. Un, treškārt, es labprāt pateiktu pāris komentāru arī par mūsu kā likumdevēja atbildību. Par jautājumu, kā palīdzēt tieslietu sistēmai kopumā. Ja specializētā tiesa pārņem pilnīgi vienas kategorijas visu... visu lietu skatīšanu, tas palīdz sistēmai, jo tad pārējiem tiesnešiem nav jāuztur kvalifikācija noteiktu lietu skatīšanai. Šobrīd, ja specializētā tiesa selektīvi skata noteiktas lietas, tas nepalīdz sistēmai, jo pārējai sistēmai ir jāuztur kvalifikācija, lai šādas lietas varētu tikt skatītas. Tāpēc arī mēs no frakcijas uzstājam, ka Ekonomisko lietu tiesai vajadzētu skatīt pilnīgi visas lietas noteiktās kategorijās, ko cilvēki dabiski uzskata par ekonomisko noziegumu kategorijām. Un tās ir trīs kategorijas - krāpšana, naudas atmazgāšana un izvairīšanās no nodokļiem. Tāpēc lūdzu atbalstīt šo priekšlikumu, jo tas tieši šāda veida palīdzību tieslietu sistēmai paģēr. Otrais jautājums, kam es gribētu pieskarties, ir lietu nodošana citām tiesām. Lietu nodošana citām tiesām sevī slēpj potenciālu korupcijai un potenciālu tam, ka... nu, tautas valodā izsakoties... specializētā tiesa varēs no noteiktas kategorijas izvēlēties “filejas” un atstāt tos ne pārāk iekārojamos gabaliņus citiem tiesu sistēmas tiesnešiem, lai ar to visu tiek galā. Līdz ar to tas lietu nodošanas jautājums ir būtisks. Un es atkal citēšu... nocitēšu vēlreiz tiesu sistēmas novērtējuma ekspertu sacīto. Tur viņi raksta: “Pasākumi saistībā ar lietu pārdalīšanu vai nodošanu, kas pašreiz tiek plaši izmantota, lai risinātu tiesu pārslodzes problēmu Rīgas tiesās, var izraisīt jautājumus attiecībā uz likumā noteiktas tiesas prasības, kā arī tiesiskās paļāvības principa īstenošanu pilnā apmērā. Tādēļ Latvijas likumdevējiem vajadzētu apsvērt
Ļoti cienījamā Saeimas priekšsēdētāja! Dāmas un kungi! Jūs, protams, saprotat, ka nākamais darba kārtības punkts faktiski ir identisks, līdz ar to es nāku tagad runāt, lai mums nav jāatkārto visas garās debates un lai mēs varam izrunāt šo jautājumu pilnvērtīgi. Man ir viegli runāt par Rasnača kunga demisijas pieprasījumu, jo es jau vairākkārt arī no šīs tribīnes esmu teicis, ka, manuprāt, visai valdībai būtu jāatkāpjas. Un, kā jau teicu, tad būtu pašreizējai koalīcijai iespēja izteikt citādākas idejas, ko viņi varētu piedāvāt līdz ar jauno valdību. Bet koalīcija to neizmanto! Tad nu vēlreiz izstāstīsim par Rasnača kunga darbību un problēmām tajā. Koalīcija runā - un arī šodien vairākkārt mēs to dzirdējām no atsevišķiem deputātiem, arī pirms nedēļas to dzirdējām -, ka, lūk, ir uzsākta nomelnošanas kampaņa; ka demisijas pieprasījumi ir vienīgais veids, kā opozīcija var pievērst sev uzmanību. Bet, dāmas un kungi, diemžēl, visas valdības darbu, kā arī Rasnača kunga darbu atsevišķi vērtējot, mēs redzam, ka mums nav daudz nekas jāmeklē; jūs paši dodat mums pietiekami daudz faktu, argumentu, lai mēs redzētu, ka valdības darbs nav apmierinošs. Par populismu runājot, pirms nedēļas Hosams Abu Meri ļoti kaismīgi saukāja visu opozīciju par populistiem. Cienījamais <PARTY>S frakcijas vadītāj, jūs taču varējāt pārliecināties, ka tieši tādus pašus vai līdzīgus argumentus pauž arī jūsu frakcijas kolēģi - Inese Lībiņa-Egnere, Judina kungs. Turklāt tajā brīdī, kad jūsu kolēģi runāja no tribīnes un, manuprāt, ļoti pārliecinoši parādīja problēmas tieslietu sistēmā, jūs runājāt pa telefonu. Es jums norādīju: “Hosam, lūdzu, paklausieties, ko saka Inese, ko saka Judina kungs!” - “Es jau tāpat to visu zinu, es to varu neklausīties.” Nu jauki! Tātad jūs jau to zināt, tajā pašā laikā apsaukājat opozīciju, vainojat populismā. Manuprāt, tas ir pēc principa - ķeriet populistus! (Dep. A.Bērziņš: “Jau noķerts!”) Ejam tālāk. Maksātnespējas process kopumā. Šobrīd mēs redzam kopējos rādītājus: mēs e
Augsti godātais Valsts prezidenta kungs! Augsti godātais Ministru prezidenta kungs! Augsti godātie Saeimas deputāti! Ministri! Ekselences! Dāmas un kungi! Mīļie tautieši! I Mūsu tauta vienmēr ir stāvējusi saules pusē, tiekusies uz gaismu, vēlējusies augt un pastāvēt. Esam turējuši kā dārgumu savas pamatvērtības, savu identitāti, kas piešķir jēgu visam, ko darām. 1918. gada 18. novembrī, kad tika proklamēta Latvijas Republika, īstenojās latviešu tautas augstākā griba – neatkarīga valsts, brīvība pašiem lemt savu nākotni, kopt savu kultūru un valodu, būt piederīgiem Rietumu politiskajai un kultūras telpai. Ticība ideāliem palīdzēja uzvarēt bezcerīgas kaujas Neatkarības karā. Ideālisms daudzus gadus vēlāk deva drosmi atbrīvoties no padomju okupācijas un līdz zobiem bruņotās un politiski vardarbīgās padomju impērijas. 18. novembrī mēs svinam sava ideālā mērķa piepildījumu, un tie ir mūsu valsts un tautas pastāvēšanas svētki. Tā ir daļa no mūsu priekšteču izdzīvotā, mūsu tagadne un nākotne. Tā ir Latvija. Mūsu izvēle vienmēr ir bijusi par labu saules pusei, gaismas pusei – demokrātiskai un tiesiskai valstij, gara brīvībai un cilvēciskai cieņai. II Godātie klātesošie! Šajā gadā daudzus nozīmīgus notikumus gan valsts, gan savā personīgajā dzīvē mēs esam aizvadījuši citādi, nekā ierasts. 4. maijā svinējām neatkarības atjaunošanas 30. gadadienu. Diemžēl tāpat kā šodien Latvijas valsts dzimšanas dienu – ārkārtējos apstākļos. Taču valdīja liela kopības sajūta, godinot Latvijas valsts atjaunotājus. Šogad esam pieminējuši nozīmīgas gadskārtas, kas virzījušas un stiprinājušas Latviju un tās valstiskumu. Satversmes sapulces sasaukšanas simtgadi, Latvijas–Krievijas miera līguma parakstīšanas simto gadadienu. Esam godinājuši valstsvīru un politiķi Miķeli Valteru, pārapbedot viņu dzimtenē. Miķelis Valters neatkarīgu Latviju bija iecerējis jau labu laiku pirms mūsu valsts izveidošanas. Miķelis Valters – demokrāts un Eiropas idejas piekritējs. Viens no sava laika izcilākajiem Latvijas
Godātie kolēģi! Jūs visi laikam pazīstat “dzelzs lēdiju” Mārgaretu Tečeri. Būdama valdības sastāvā, viņa pieņēma šādu... vienu no... tādu dīvainu lēmumu, lai samazinātu aizdevumu... izdevumus, budžeta izdevumus, viņa samazināja, vienkārši aizliedza... pienu skolā. Tādējādi viņa mēģināja ietaupīt un samazināt tos izdevumus. Un daži vēsturnieki... viņi saka... laikam viņai bija ļoti grūta bērnība, tēvs bija kurpnieks, alkoholiķis... Un man vienkārši grūti iedomāties, kāda ir bijusi jūsu bērnība, ja jūs atņemat bērniem pusdienas! Paldies. (Aplausi.)
Labdien, kolēģi! Šī likumprojekta galvenā doma ir paredzēt skolēnu vecākiem un pedagogiem attālinātā mācību procesa īstenošanas palīdzību. Skolēni un viņu vecāki izmanto dažādas attālinātas mācību platformas, lai saņemtu mācību uzdevumus un novērtējumus. Pirms ārkārtas situācijas noteikšanas valstī bija iespējams izvēlēties – par brīvu lietot šīs platformas vai ne. Tagad, karantīnas laikā, tas ir obligāts pasākums. Es atkārtošu, ka tas ir obligāts, citādi nevarēs... nebūs nekādas sasaistes ar pedagogiem. Tā kā šī platforma ir par maksu, kas rada papildu izdevumus vecākiem, uzskatu, ka valstij ir jāsedz šie izdevumi no sava budžeta, kā arī skolotājiem... Jāatzīmē, ka arī skolotājiem pieaug izdevumi sakarā ar attālinātā mācību procesa īstenošanu tiešsaistē un kontaktiem ar vecākiem. Lūdzu atbalstīt mūsu likumprojektu. Paldies.