EuroBench/eurobench-parlamint-power-lv huggingface dataset:
Cienījamā Saeimas priekšsēdētāja! Godātie kolēģi! Ja mēs runājam par Latvijas faktiski mugurkaulu, tā ir tautsaimniecība, tā ir ekonomika, un, ja mēs vērtējam Krišjāņa Kariņa valdības sniegumu, ļoti uzskatāmi mēs to varam skatīt Baltijas valstu iekšzemes kopprodukta salīdzinājumos, rādītājos. Sākot no 2018. gada, Latvija būtiski iepaliek, bet, ja mēs skatāmies šī, 2021. gada, pirmo kvartālu... faktiski pirmo ceturksni, tad, salīdzinot ar citām Baltijas valstīm, Latvija ir vienīgā, kurai šis IKP kritums ir negatīvs. Gan Igaunijai, gan Lietuvai tas ir pozitīvs. Un šis ir tieši Jāņa Vitenberga laiks. Par obligātā iepirkuma komponentes mazināšanu. Arī viens no valdības uzdevumiem, par ko esam runājuši neskaitāmas reizes. Ir bijušas spilgtas un kaislīgas publiskas apņemšanās elektrības rēķinu sabiedrībai mazināt, bet tas viss ir pārvērties nevis par OIK likvidēšanu, bet par OIK nosargāšanu. Un diemžēl tas arī ir Jāņa Vitenberga laiks. Absolūti neloģiski un haotiski Covid-19 pandēmijas pārvarēšanas laikā ieviestie ekonomikas ierobežojumi, vieniem veikalniekiem ļaujot strādāt, citiem, mazajiem, neļaujot strādāt. Absolūti haotiski un nesaprotami ierobežojumi uz kvadrātmetru, kur cilvēki sabiedriskajā transportā var pulcēties viens uz puskvadrātmetru, uz kalna ziemā vajadzēja būt vienam uz 70 kvadrātmetriem. Ja mēs raugāmies uz mazajiem veikalniekiem, mazajiem pašmāju ražotājiem, pārsvarā tie ir Latvijas vietējie komersanti, vietējie uzņēmēji, darba devēji. Šie ierobežojumi, kas viņus skāra, daudziem izrādījās liktenīgi. Ja tagad mēs paziņojam, ka šos neloģiskos ierobežojumus, ko mēs paši bijām ar skrūvspīlēm piegriezuši, mēs nedaudz atlaižam vaļā... paziņojot, ka tā ir milzīga uzvara. Kolēģi, tā nav uzvara. Sekas tam mēs redzēsim vēl ilgstoši. Līdzīgi ir arī pašlaik, krīzes laikā, veikt izmaiņas, kas saistās ar sociālā nodokļa iemaksām. Laiks, kad ļoti daudzi cilvēki ir palikuši bez darba, kad daudzi meklē iespējas pārprofilēties... Laiks, kad vēl daudzi nevarēja pilnvērtīg
Cienījamais Saeimas Prezidij! Cienītās kolēģes! Godātie kolēģi! <PARTY>, tāpat kā valdošā koalīcija, uzskata, ka ierēdņu skaitu valsts pārvaldē ir nepieciešams pārskatīt, nepieciešams izvērtēt katra valsts pārvaldē nodarbinātā funkcijas un pēc būtības nepieciešama valsts pārvaldes optimizācija. Diemžēl jāteic, ka šī nav pirmā reize, kad valdības vārdi nesaskan ar darbiem. Tāpēc <PARTY> aicina atcelt Iekšējās drošības biroja likumu divu galveno iemeslu dēļ: netiek sasniegti mērķi, kādi tika norādīti, šo likumu pieņemot, un tiek nelietderīgi izšķērdēta nodokļu maksātāju nauda. Atgādināšu, ka likumprojekta “Iekšējās drošības biroja likums” anotācijā rakstīts, ka, ievērojot Latvijā iedibinātās sistēmas atbilstību tiesas judikatūrā noteiktajiem efektīvas izmeklēšanas kritērijiem, kā viens no šādiem kritērijiem uzsvērts izmeklēšanas neatkarības kritērijs. Proti, personām, kuras veic izmeklēšanu, ir jābūt neatkarīgām no personām, kuras ir iesaistītas izmeklējamā incidentā. Tas ietver ne tikai neatkarību no institucionāla un hierarhiska rakstura saitēm, bet arī acīmredzamu neatkarību, kas izpaužas pierādījumu kritiskā novērtēšanā. Šī kritērija kontekstā attiecībā uz izmeklēšanas iestādēm, kurās tiek izmeklēti faktiski šīs pašas iestādes amatpersonu izdarītie noziedzīgie nodarījumi, interešu konfliktu varētu konstatēt Valsts policijas, Drošības policijas, Finanšu policijas, Militārās policijas, Ieslodzījuma vietu pārvaldes un Valsts robežsardzes veikto izmeklēšanu laikā. Savukārt Iekšējās drošības biroja likuma 4.pantā par biroja funkcijām rakstīts: “Biroja funkcijas ir atklāt, izmeklēt un novērst noziedzīgus nodarījumus, kurus izdarījuši [..] Iekšlietu ministrijas padotībā esošo iestāžu amatpersonas un darbinieki, izņemot Drošības policijas amatpersonas un darbiniekus [..].” Tātad uzstādītais mērķis izveidot Iekšlietu ministrijas pakļautībā vienu iestādi, kas nodarbotos tikai ar tādu noziedzīgu nodarījumu atklāšanu, izmeklēšanu un novēršanu, kas izdarīti, pildot dienesta pi
Labrīt, cienījamā priekšsēdētājas kundze! Cienījamie, godājamie kolēģi! Strādājam ar likumprojektu “Grozījumi Sabiedriskā transporta pakalpojumu likumā” (Nr.940/Lp12). Tautsaimniecības, agrārās, vides un reģionālās politikas komisija likumprojektu izskatīja un sagatavoja trešajam lasījumam. Tā kā netika saņemti priekšlikumi, komisija atbalstīja likumprojekta virzību uz izskatīšanu Saeimā trešajā lasījumā. Aicinu jūs atbalstīt likumprojektu trešajā, galīgajā, lasījumā. Cienījamie kolēģi! Strādājam ar likumprojektu “Grozījumi Ceļu satiksmes likumā” (Nr.938/Lp12). Tautsaimniecības, agrārās, vides un reģionālās politikas komisija ir saņēmusi septiņus priekšlikumus likumprojekta trešajam lasījumam. 1.priekšlikums ir Satiksmes ministrijas parlamentārā sekretāra Edgara Tavara priekšlikums, kurš ir daļēji atbalstīts un iekļauts 2. - komisijas priekšlikumā. 2.priekšlikums ir atbildīgās komisijas sagatavotais priekšlikums, kurš ir atbalstīts komisijā. 3.priekšlikums ir Satiksmes ministrijas parlamentārā sekretāra Edgara Tavara priekšlikums, kurš ir atbalstīts. 4.priekšlikums ir atbildīgās komisijas priekšlikums, kas komisijā tika atbalstīts. 5.priekšlikums - Satiksmes ministrijas parlamentārā sekretāra Edgara Tavara priekšlikums. Arī tas komisijā tika atbalstīts. Arī 6.priekšlikumu ir iesniedzis Satiksmes ministrijas parlamentārais sekretārs Edgars Tavars, un komisijā tas tika atbalstīts. Un visbeidzot 7. - Satiksmes ministrijas parlamentārā sekretāra Edgara Tavara priekšlikums. Komisijā tika atbalstīts. Līdz ar to komisijas vārdā lūdzu atbalstīt likumprojektu trešajā, galīgajā, lasījumā. Cienījamie kolēģi! Strādājam ar likumprojektu “Grozījumi Jūras kodeksā” (Nr.937/Lp12). Tautsaimniecības, agrārās, vides un reģionālās politikas komisija izskatīja šo likumprojektu un sagatavoja trešajam lasījumam. Priekšlikumi netika saņemti. Līdz ar to komisijas vārdā lūdzu jūs atbalstīt likumprojektu trešajā, galīgajā, lasījumā.
Godājamā Saeimas priekšsēdētājas kundze! Godājamie deputāti! Kultūras ministrija īstenībā šo ideju ir virzījusi un uzturējusi spēkā jau ilgāku laiku, jau vairāku valdību garumā. Diemžēl to rezultātu nav izdevies panākt, un droši vien tas ir tāpēc, ka līdzīgā veidā... ir virkne citu aktivitāšu, kas faktiski pretendētu uz vēl lielāku iezīmētā nodokļa daudzumu, un tas droši vien ir atturējis Finanšu ministriju to visu laiku atbalstīt. Šobrīd ir sagatavots konceptuālais ziņojums par Valsts kultūrkapitāla fonda attīstību, kurā viens no virzieniem ir piesaistīt Valsts kultūrkapitāla fondu noteikta veida nodokļu ieņēmumiem. Tāpēc paldies tiem deputātiem, kuri arī šeit to ir atbalstījuši. Es domāju, ka droši vien ir pienācis laiks, lai informatīvais ziņojums jeb konceptuālais ziņojums tiktu valdībā izskatīts, un valdība tad pieņemtu tādu vai citu risinājumu. Un šis būtu tas risinājums, kas kultūras darbiniekiem noteikti būtu vispieņemamākais. Bet katrā ziņā Valsts kultūrkapitāla fonda apjoms patiešām Latvijā ir mazāks nekā kaimiņvalstīs, un līdz ar to par šī fonda stabilu pieaugumu un stabilitāti nākotnē noteikti būtu jādomā. Paldies.
Labrīt, kolēģi! Esam sagatavojuši likumprojektu “Grozījums Dzīvokļa īpašuma likumā”. Tas veicinās cilvēku ar invaliditāti iekļaušanos sociālajā dzīvē un sekmēs viņu mobilitāti. Likumprojekts paredz tiesības dzīvokļa īpašniekam bez saskaņošanas ar pārējiem mājas iedzīvotājiem kopīpašumā esošajā daļā uzstādīt pacēlājus kāpņu telpā, atjaunot labiekārtotu laukumu vai piebraucamo ceļu, izbūvēt pandusu, ja dzīvokļa īpašumam ir atsevišķa ieeja, kā arī izveidot apzīmētu autostāvvietu iedzīvotājiem ar invaliditāti. Vēlos uzsvērt, ka grozījums neparedz papildu finansējumu vai drošības noteikumu atcelšanu, taču tas būtiski mazinās birokrātiskos šķēršļus vides pieejamības un cieņpilnas dzīves nodrošināšanā. Grozījums tapa, reaģējot uz vairāku biedrību un iedzīvotāju sūdzību par esošo kārtību. Un, lai gan šobrīd vairākas pašvaldības nodrošina atbalstu dzīvojamo telpu pielāgošanai, tam nepieciešams nodrošināt citu dzīvokļu īpašnieku atbalstu. Šādu atbalstu iegūt vairākumā namu nav iespējams, jo tajos ir vairāki desmiti īpašnieku, daļa no dzīvokļu īpašniekiem dzīvo ārzemēs vai ir nesasniedzami. Savukārt dzīvokļu skaits pārsniedz vairākus desmitus vai pat simtu. Nepieciešamo parakstu skaitu bieži savākt nav iespējams, jo tas jādara pašai personai ar invaliditāti... kurai trūkst mobilitātes. Šis likumprojekts minēto ierobežojumu atcels, nodrošinās personu ar invaliditāti cilvēktiesības un uzlabos viņu dzīves kvalitāti. Aicinu jūs atbalstīt šī likumprojekta nodošanu Valsts pārvaldes un pašvaldības komisijai un tālāku izskatīšanu. Paldies.
Godātie kolēģi! Strādājam ar likumprojektu “Grozījumi Latvijas Administratīvo pārkāpumu kodeksā” (reģistrācijas numurs 149/Lp12). Šo likumprojektu ir iesniedzis Ministru kabinets, un tas ir izstrādāts pēc Satiksmes ministrijas iniciatīvas, un grozījumi attiecas uz jūrniecības nozari. Likumprojektā paredzēti vairāki pārkāpumu veidi, par kuriem paredzēta administratīvā atbildība. 115.1 panta, kas paredz administratīvo atbildību par atsevišķu kuģniecībā noteikto ziņošanas pienākumu nepildīšanu, jaunajā redakcijā tiek paplašināti ziņošanas pienākumi kuģniecībā, ieskaitot arī pienākumu, kas paredz sniegt korektu informāciju nacionālajā SSN sistēmā. SSN sistēma nozīmē Sea Safety Net jeb “Jūras drošības tīkls”. Bez tam attiecībā uz kuģa ekspluatācijas noteikumu pārkāpšanu grozījumi paredz samazināt minimālo administratīvā soda sankciju, un tas nepieciešams, lai sankcijas padarītu samērīgas, proti, lai būtu iespējams piemērot samērīgu naudas sodu nelieliem vietējā kuģošanā iesaistītiem kuģiem un zvejas laivām. Komisija saņēma arī apņēmīgu solījumu no likumprojekta iesniedzējiem, ka uz nākošo lasījumu šīs sankcijas varētu tikt gradētas atkarībā no kuģošanas līdzekļa lieluma. Grozījumos paredzēta arī norma, kas nodrošinās to, ka pārkāpējiem nebūs iespējams izslēgt kuģi no Latvijas Kuģu reģistra vai pārreģistrēt kuģi, pirms nav nokārtots šis administratīvais sods. Komisijas vārdā es aicinu atbalstīt likumprojektu pirmajā lasījumā. Komisija gaidīs jūsu priekšlikumus līdz šā gada 27.februārim.
Godātais Prezidij! Kolēģi! Mums tanī komisijas sēdē bija runa arī par to, ka citās valstīs ir daudz mazāk svētku dienu nekā Latvijā, un tika pieminēta Zviedrija. Bet īstenībā tā nevar rēķināt, cik daudz ir svētku dienu, tā vienkāršā iemesla dēļ, ka katrā valstī ir (Sēdes vadītājs noklaudzina ar āmuru.)... katrā valstī ir atsevišķa metodika. Piemēram, Zviedrijā ir 13 dienas, mums ir 15. Es senāk dzīvoju Zviedrijā, un es labi zinu, ka Zviedrijā ir vairāk svētku dienu, jo darba devēji vienojas ar darba ņēmējiem, un tāpēc tās dienas netiek atzīmētas kā nacionālās svētku dienas. Jā, es strādāju vienā iestādē, un mēs nekad neatstrādājām sestdienās. Tāpat Francijā. Piemēram, Francijā... Cik Francijā ir provinču? Es nezinu. Ir tikai trīs nacionālās svētku dienas Francijā, bet katrā provincē darba devējs drīkst vienoties ar darba ņēmēju, un tad tikai saskaita, jo, kaut arī Francija ir laicīga valsts, tajā ir vairāk reliģisko svētku dienu nekā jebkurā reliģiskā valstī. Tā ka tas ir viens aspekts. Īsti tā nevar salīdzināt. Otrais aspekts: ja cilvēki jūtas vairāk atpūtušies, ja ir mazāk stresa, tad, darbā ejot, viņi taču strādā ražīgāk. Ja mums Latvijā ir zems ražīgums, varbūt tas nav tikai tāpēc, ka darba devēji neiegulda jaunās tehnoloģijās, varbūt tas ir tāpēc, ka cilvēks ir diezgan kārtīgi noskrējies... Nu neteiksim, ka Zviedrijā ir zems darba ražīgums! Tur ir ļoti augsts darba ražīgums, un tur ir vairāk svētku dienu. Tāpēc es gribu aicināt pieņemt šo dienu kā mūsu lielo svētku dienu! Bez 11.novembra, kuru mēs gribam svinēt visā Latvijā, ne tikai ar svecītēm te, pie pils... Jā, lai tā būtu diena, ko mēs svinam kā svētku dienu, jo bez tās nebūtu bijis 18.novembra. Paldies.
Cienījamie kolēģi! Es esmu guvis labu mācību un esmu nonācis pie divām atziņām. Mūsu valstī nepastāv kārtība, ka pēc publicēšanas var izlabot... ka iesniegtu amatpersonas deklarāciju pēc tam, kad tā ir publicēta, var izlabot. (No zāles starpsaucieni.) Otrā mana atziņa: varbūt vajadzētu atsevišķos gadījumos ļaut deputātiem, kuri atzīst savu vainu, pieņemt sodu un nokārtot šo lietu, neiesaistot parlamentu. Es atvainojos kolēģiem, jums, Latvijas parlamenta deputātiem, par to, ka jums ar šo jautājumu jānodarbojas, un sirsnīgi lūdzu izdot mani administratīvajai sodīšanai.
Labdien, dāmas un kungi! Gribu pateikt paldies ministra kungam par ziņojumu, kurā mūsu Ārlietu ministrija izskatās pēc tāda supermena – gan pasauli no teroristiem glābj, gan britiem māca, kā viņiem Brexit uzvesties, gan amerikāņus pamāca, kāds prezidents viņiem ir vajadzīgs. Tikai nav atbildes uz jautājumu, kas interesē visus mūsu valsts iedzīvotājus, – kādu labumu Latvijas ekonomikai un tautai ir devušas šīs darbības? Cik naudas ienāca budžetā un cik tās ir pazaudēts Ārlietu ministrijas darbības dēļ? Domāju, ka šos skaitļus neviens nenosauks. Skaidrs, ka mūsu valstij ir savi pienākumi ārpolitikā, kuri ir saistīti ar tās dalību ES un <PARTY>TO un kuru dēļ nav iespējas atteikties no dalības daudzās akcijās, ko atbalsta citas dalībvalstis, bet tas nenozīmē, ka nevajag cīnīties par savas valsts ekonomiskajām interesēm. Taču mēs regulāri redzam, kā daudzi politiķi skrien pa priekšu “Eiropas vilcienam”, demonstrējot savu “nelokāmo” pozīciju, piemēram, sankciju jautājumos. Rezultātā veseli reģioni un nozares izjūt nopietnas problēmas un zaudējumus vairāku desmitu vai pat simtu miljonu eiro apjomā. Saprotams, ka pastāv objektīvi un no Latvijas neatkarīgi ārējie apstākļi – tādi kā pasaules ekonomiskā krīze un tā tālāk. Uz šī fona vēl jo vairāk nav saprotams, kāpēc vajag tik aktīvi un agresīvi atbalstīt visas iespējamās un neiespējamās sankcijas. Taču no nesenās vēstures zināms, ka jebkuras ekonomiskās sankcijas nevienam nav devušas vēlamo rezultātu, drīzāk tieši otrādi. Atcerēsimies vismaz Kubas un Baltkrievijas piemēru. Bet kas notiek pie mums? Lauksaimniecība, zivju pārstrādes nozare un citas nozares grimst, zaudējot galvenos noieta tirgus. Daudzi uzņēmumi bankrotē, cilvēki vienkārši aizbrauc uz citām valstīm. Bet mums ir jāatbalsta sankcijas, pat izgudrojot jaunas. Pierasta jau kļuvusi šāda situācija: viena ministrija dara visu iespējamo, lai parādītu mūsu valsti kā ērtu un drošu vietu investīcijām, bet cita tajā pašā laikā visos līmeņos paziņo par drīzu un neizbēgamu mi
Labdien, kolēģi! Strādāsim ar dokumentu “Grozījumi Pārtikas aprites uzraudzības likumā” (Nr. 526/Lp13), otrais lasījums. Komisija ir saņēmusi trīs priekšlikumus. Visi trīs ir saistīti ar dekodifikāciju. 1. – Juridiskā biroja priekšlikums. Daļēji atbalstīts, iekļauts 2. – komisijas priekšlikumā. 2. – atbildīgās komisijas priekšlikums. Komisijā atbalstīts. 3. – Juridiskā biroja priekšlikums. Arī ir atbalstīts. Lūdzu atbalstīt likumprojektu otrajā lasījumā. Priekšlikumus iesniegt līdz 28. aprīlim.
Cienījamie deputāti! Šo divu priekšlikumu atbalstīšana pavērtu arī ceļu negodprātīgām amatpersonām sociālo uzņēmumu izmantot kā piesegu nepelnītu labumu gūšanai. Sociālie uzņēmumi, protams, ir ļoti laba iniciatīva. Tā ir sabiedrībai nepieciešama un atbalstāma lieta, tikai jāapzinās, ka jebkuras priekšrocības, kuras mēs radām valsts amatpersonām saistībā ar to darbību sociālo uzņēmēju darbības jomā un kuras pēc tam tiek ļaunprātīgi diskreditētas, var diskreditēt sociālā uzņēmuma nozīmi un lomu sabiedrībā. Varu minēt vienu šaubīgu darījumu, kurš jau ir radījis neizpratni un liek uzdot jautājumus par to, vai šī nav shēma, kā izmantot sociālo uzņēmumu nepelnītu labumu saņemšanai. Tas ir gadījums ar kāda novada pašvaldības līdzekļu ieguldīšanu gandrīz pusotra miljona eiro apmērā kādas ēkas renovācijā, un tās telpas tālāk tiek bez atlīdzības nodotas lietošanā uz 10 gadiem uzņēmumam “Bļoda.lv”, kurš sociālā uzņēmuma statusu ir ieguvis neilgi pirms domes lēmuma pieņemšanas iznomāt telpas šim uzņēmumam. Arī finanšu dati rāda, ka šis uzņēmums faktiski nav veicis nekādu saimniecisko darbību. Šis ir gadījums, kurš liek uzdot jautājumus, vai sociālās palīdzības mērķi tiek sasniegti, investējot ļoti apjomīgus publiskos līdzekļus, lai radītu iespaidu, ka būs dažādas darba vietas sociālās atstumtības riskam pakļautiem cilvēkiem. Aicinu būt atbildīgiem un balsot “pret” gan 1., gan 2. Juridiskā biroja priekšlikumu. Paldies.
Paldies iepriekšējam runātājam, un droši vien gandrīz katram varētu kaut kādā ziņā piekrist, bet tomēr es no savas milzīgās pieredzes ārpusģimenes aprūpē varu droši apgalvot, ka neviens statuss simtprocentīgi negarantē stāstu ar laimīgām beigām. Kāpēc tas tā ir? Tāpēc, ka kritiens no ģimenes... mātes rokām citās un attālums līdz tām laikā un telpā ir saistīts ar milzīgām - milzīgām! - traumām, dažām redzamām un neredzamām. Ir iespējams, ka daļa cilvēku par to klusēs līdz mūža galam, tik mulsinošas un sāpīgas tās ir. Nonākšana līdz adopcijai bieži ir kā kritiens bezdibenī, kur, paldies Dievam, ceļā ir cilvēki ar lielām sirdīm, labiem nodomiem, bet ir arī ēnas puses, kas uzrāda šajās... kas uzrādās šajās pieredzēs. Tā ir vilšanās sevī un nespēja atrast piederību, smagas attiecības ar sevi, tuvākajiem, sabiedrību un finālā - identitātes trūkums un citu problēmu kopums, kuras kļūst par mērķi... Tādēļ mēs mēģinām šo visu uzlabot. Tās kļūst par mērķi visas cilvēces vājībām un arī ļaunumam. Mūsu, likumdevēju, uzdevums ir mazināt šī kritiena sekas līdz minimumam, lai nepieļautu tā iespējamību vispār. Un te ir stāsts par to, ko mēs šodien darām. Lai to izdarītu, ir jāmācās redzēt kontekstu, jāsadarbojas nozarēm un jāpadziļina izpratne un izglītība. Un to es... ko es vēlos uzsvērt, tas tiešām... par darbu, ko mēs darām ikdienā. Šobrīd mūsu... tiem cilvēkiem, kas jau ir iesaistīti ārpusģimenes aprūpē... Es uzskatu, ka ir vajadzīga cieņpilna, cieņpilns... cieņpilna attieksme pret šiem cilvēkiem, lai nekad no ministru puses neizskanētu, ka viņi nav īstie vecāki vai viņi, piemēram, ir aizbildņi vai audžuģimene. Ne tikai adoptētāji var būt īstā ģimene. Manuprāt, tas pamatā ir nepareizi, un tas ir pazemojoši tiem cilvēkiem, kas ar mīlestību dara savu darbu pilnīgi visos statusos. Un te man... Es vēlos atzīmēt, ka... par tiem darāmajiem darbiem, ka 24. septembrī forumā “Pārmaiņu laiks bērnu tiesību aizsardzībā: kā sasniegt rezultātu?”... Un tas ir... Šis ir vēstījums Labklājības min
Cienījamais priekšsēdētāj! Godājamie kolēģi! Lai nekavētu laiku... Kaimiņa kungs! Vispār pret blēžiem cīnīties mūsu valstī ir praktiski neiespējami. (Dep. A.Kaimiņš: “Tad atlaižam Saeimu!”) Diemžēl Saeima jau vienreiz tika atlaista, bet blēžu mazāk nekļuva. (Smiekli.) Gribētos teikt, ka to varbūt ir pat vēl vairāk. (Starpsaucieni. Aplausi.) Un, kad iepazīsties ar to, kā Saeima tika atlaista, tad kļūst skaidrs, ka to Saeimu atlaida viens, ko varētu arī nosaukt par politisko blēdi. (Starpsaucieni.) Uzvārdu nesaukšu, jo tad mani tūlīt iesūdzēs, iesaistīs kaut kādos tiesu darbos. Un manā necilajā pieredzē ir bijuši reiderisma gadījumi, kad noreiderē uzņēmumus, un tur ir paraksti un... Saprotiet vienu: notārs darījuma būtību neapstiprina! Viņš neatbild par to, kas ir rakstīts tajā darījumā. Viņš atbild par parakstu. Viņš paskatās pasē un salīdzina fotogrāfiju. Paraksties, un viss! Viņš apstiprina tikai parakstu, nevis darījuma būtību. Un tā ir ļoti konceptuāla atšķirība. Un tagad es izteikšu pavisam ķecerīgu domu, ko nākamā Saeima varēs turpināt virzīt. Šajā brīdī laikam tie 100 notāri nodrebēs, ja es teikšu, ka vajadzētu palielināt notāru skaitu, jo pie notāra piekļūt - tas tik tiešām ir ļoti sarežģīti. Un šo kārtību iedibināja kādreiz viens notāru pārstāvis savās pēdējās darba dienās. Es domāju, jūs zināt to uzvārdu (Starpsaucieni: “Kāds?”) - M.L. (Starpsauciens.) Es tev pateikšu, kas tas bija, jo viņam tuva sieviete bija notāre. Un tagad jebkuru... pat pēdējo nieku vajag apstiprināt pie notāriem, pie kuriem nevar nokļūt. Un, patiesību sakot, tā ir īsta notāru mafija, kas, apstiprinot mūsu parakstus, saņem naudu praktiski par neko. Tādas ir manas pārdomas no reālās dzīves. Un aicinu, lai 13.Saeima risina šo nopietno jautājumu. Kaimiņa kungs, tas attiecas uz jums! (Dep. A.Kaimiņš: “Paldies, Klauža kungs! Paldies!”)
Cienītā Saeimas priekšsēdētāja! Godātie kolēģi! Pavisam īsi es par sen izlemtu jautājumu gribu pateikt savas domas. Vispirms es gribu turpināt Borisa Cileviča visnotaļ pareizo viedokli, proti, ja jau mēs savā ekonomikā gribam investīcijas un pašiem mums tādas opcijas kā investīcijas nav, skaidrs, ka mums vajag ar kaut ko tās pievilināt un piesaistīt. Pievienojoties Eiropas Savienības un Kanādas tirdzniecības līgumam, mēs būtībā stimulējam kāda Kanādas investora eventuālu interesi par šo noplucināto ekonomiku, kāda ir Latvijā, un iedragāto cilvēkkapitālu... ar mūsu veselības aprūpi, sociālajām garantijām un diemžēl nolaisto izglītības sistēmu... ko mēs visi labi zinām. Par to mums vajag uzņemties zināmu atbildību un garantēt šo investīciju ja ne veiksmi (ko mēs nevaram garantēt), tad vismaz drošību. Tāpēc lielākā daļa frakcijas <PARTY> deputātu, protams, atbalstīs šo līgumu tīri racionālu, pragmatisku, teiksim, nacionāli savtīgu iemeslu dēļ. Bet es gribu gan uzslavēt, gan izteikt piezīmi Ārlietu ministrijas parlamentārajai sekretārei. Nevar noliegt, bija ļoti labi sagatavotas atbildes, varēja redzēt, ka Ārlietu ministrija zināja vai nojauta tos jautājumus, kuri ir sabiedrībā un kurus šeit, no tribīnes, retranslēja deputāti. Par to es uzslavēju... ļoti augstas klases... Bet tomēr gribētos no Ārlietu ministrijas ierēdņa vairāk diplomātijas (ja ne cieņas) pret parlamentu un atsevišķiem deputātiem - neatkarīgi no tā, vai viņi ir no “mīļās” frakcijas, vai no opozīcijas. Paldies.
Tagad dzirdat? Labi. Tad vēlreiz - sveicināti, kolēģi! Aizsardzības, iekšlietu un korupcijas novēršanas komisija savā šā gada 16. jūnija sēdē izskatīja likumprojektu “Par bērnu un jauniešu izglītošanu valsts aizsardzībā” (Nr. 566/Lp13) otrajā lasījumā. Vēlos atgādināt deputātiem, ka šis likumprojekts ir sagatavots, lai noteiktu, kā bērni un jaunieši tiek izglītoti valsts aizsardzībā. Proti, to, kā tiek organizēta Jaunsardze un īstenota jaunsargu... un interešu izglītības programma, kā arī to, kā tiek īstenots mācību priekšmets (vidējā izglītības pakāpē) - “Valsts aizsardzības mācība”. Uz otro lasījumu tika saņemti 34 priekšlikumi. 1. - aizsardzības ministra Pabrika kunga priekšlikums. Tas ir par likuma tvēruma maiņu... un šaurāku... tā, kā rakstīts anotācijā, lai varētu saprast, par ko ir šis likums. Un tātad ir izmaiņas... par valsts aizsardzības mācību un Jaunsardzi. Komisijā ir atbalstīts. 2. - aizsardzības ministra Pabrika kunga priekšlikums, kas ir redakcionālas dabas. Proti, tas maina nodaļas nosaukumu “Vispārīgais noteikums” uz nosaukumu“ Vispārīgie noteikumi”. Komisijā atbalstīts. 3. - aizsardzības ministra Pabrika kunga priekšlikums. Priekšlikuma pamatā ir... samazināt likumprojekta tvērumu, lai tas definētu un regulētu tikai valsts aizsardzības mācības un Jaunsardzes darbības norisi. Komisijā atbalstīts. 4. - Izglītības un zinātnes ministrijas parlamentārā sekretāra Znotiņa kunga priekšlikums. Tā kā iepriekšējo priekšlikumu mēs atbalstījām un šajā priekšlikumā bija daudz plašāks šis tvērums, un ir saglabāta arī šī sadarbība ar nevalstiskajām organizācijām, komisijā šis priekšlikums netika atbalstīts. Jā! Atgriežamies pie likumprojekta. 5. - aizsardzības ministra Pabrika priekšlikums. Tas paredz papildināt I nodaļu “Vispārīgie noteikumi” ar 2. pantu un izteikt šādā redakcijā: “Bērnu un jauniešu izglītošanu valsts aizsardzības mācībā un Jaunsardzes darbu īsteno un organizē Jaunsardzes centrs. Valsts un pašvaldību institūcijas sniedz atbalstu Jaunsardzes cent