EuroBench/eurobench-parlamint-power-hr huggingface dataset:
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege. Naravno Klub zastupnika nacionalnih manjina će ovaj prijedlog podržati i da ova rasprava ne bi predugačko trajala ja ću samo nekoliko rečenica reći. Hrvatska ima jedan prirodni fenomen poput, između ostalih, poput Plitvičkih jezera, ima jedan povijesni fenomen poput grada Dubrovnika i Dubrovačke republike, i ima jedan fenomen Nikole Tesle neuporediv po mom mišljenju sa bilo kojim drugim čovjekom koji se rodio na ovim prostorima ne samo u Hrvatskoj nego i na širem pa i europskom i svjetskom prostoru. Djelo Nikole Tesle uporedivo je samo sa onima što sa za svjetsku baštinu ostavili Darwin, što je ostavio Einstein i još veoma mali broj ljudi koji je na takav način obilježio razvoj svijeta u cjelini. Stoga bi Nikolu Teslu valjalo, ja ću to tako reći iskoristiti u ekonomskom smislu. Lika nema bolji razvojni potencijal od imena i brenda Nikole Tesle. Koliko je on danas suvremen ja ću vas podsjetiti samo dakle kompletan između ostalih elektroenergetski sustav sa kojim se danas srećemo svi svakodnevno više puta u više navrata dnevno vezan je na njegov višefazni trofazni sistem el.energije koji je danas jedan svjetski sistem za proizvodnju i prijenos el.energije. Koliko je gospodarstvo svjetsko europsko pa i hrvatsko se razvijalo na tim principima o tome ne treba uopće gubiti riječi. Ja ću vas samo podsjetiti da kada je elektroenergetski sustav na Filipinima bio narušen zbog kvara jednog transformatora koji radi na principima koje je izmislio ili postavio Nikola Tesla, taj transformator je proizveden u Končaru, toliko se žurilo da je plaćen avion najveći teretni zrakoplov na svijetu, zrakoplov Antonov koji je to prevezao, koliki je interes javnosti bio to ste vidjeli od samog stroja kao takvog. A ja sam svojevremeno u Ukrajini primao za 30% veću mašinu u Zaporožju za našu TE u Ugljeviku, dakle to je bio fenomen od samog proizvoda, fenomen od transporta kako takvu tešku mašinu dovesti kroz grad
Uvaženi gospodine zamjeniče Hrvatskog sabora, zamjeniče ministra sa suradnicom, kolegice i kolege saborski zastupnici. Hrvati koji žive u RH, Hrvati koji žive u BiH kao konstitutivni narod hrvatske manjine u susjednim zemljama i Hrvati u iseljeništvu bili su tijekom zadnja dva desetljeća nedovoljno informirani ili pogrešno informirani o važećem Zakonu o prebivalištu i boravištu građana. Teško bi bilo pobrojati novinske članke i tv i radio emisije te informacije drugih obavjesnih sredstava o problemima s primjenom tog zakona i njegovim zloupotrebama. Hrvati koji žive u BiH i iseljeništvu najčešće su bili napadani u svezi s pravom glasa i ostvarenjem nekih socijalnih prava temeljem prijave tzv. prebivališta u RH. U medijima se često postavlja pitanja njihova prava glasa jer mnogi od njih ne plaćaju porez u RH. Promicalo se mišljenje da su težak financijski teret za RH, treba ih jednostavno skinuti sa sise RH, bila je omiljena fraza koja se često ponavljala. Treba međutim znati da zakon o prebivalištu i boravištu građana nisu predlagali ni usvajali Hrvati koji žive iz BiH i drugim susjednim zemljama i iseljeništvu. Umjesto izrade novog Zakona o boravištu koji bi bio u skladu sa Ustavom i odlukom Ustavnog suda u javnost su puštene priče o pola milijuna Hrvata koji su višak, o mrtvim biračima koji glasuju, slušali smo priče o ogromnim svotama novca koji se iz Hrvatske odlijevaju u BiH za dječji doplatak, rodiljne naknade i druga socijalna prava. Vlada je pritisnuta tim pričama natjerala policajce da u odori opskrbljeni naputcima hodaju od kuće do kuće ne bili utvrdili žive li ljudi na adresama koje su naveli u prijavi prebivališta ili boravišta. Na kraju je sve skupa rezultiralo brojnim neugodnostima i za policajce i za ljude za koje se uz pomoć susjeda trebalo utvrditi žive li na prijavljenoj adresi, jesu li kamo za stalno odselili ili su samo nekamo otišli na određeno vrijeme. Kako drugi zakoni određuju neka prava vezana uz prebivalište u RH i osobna karta koja je Zako
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče. Ovo je jedna od strategija koja bi trebala biti od iznimne važnosti za RH, za razvoj RH, za našu budućnost. No, kako sam, evo, kroz proteklih 20-tak godina se susretao sa mnogim konzultantima, kako domaćina, tako i stranima, sa izradama raznih strategija, ova Strategija se ništa ne razlikuje od većine strategija u kojima se uglavnom koristi copy-paste, pišu se dobre želje, a najmanje imamo znanstvenih radova, znanstvenih istraživanja koje su temelj izrade strategije. Isto tako je slučaj i ovdje, čitajući Strategiju ne mogu reći da je drugačije, da je napravljena na znanstvenim metodama, na istraživanjima, pa čak i istraživanjima onoga što su drugi radili i pisali s obzirom na današnju informatičku dostupnost i mogućnosti koristiti radove iz cijelog svijeta, ne vidim da smo to koristili ovdje. Svugdje se spominje žurna potreba djelovanja u ublažavanju klimatskih promjena, a činjenje je slabo. Činjenica je da smo mi, RH, toliko mali zagađivač na području EU da smo skoro i beznačajni u ovoj Strategiji, no to ne znači da mi, kao zemlja se ne razvijamo u tom smjeru i da sebi ne postavljamo ciljeve koje želimo dohvatiti da bismo bili u korak sa novim tehnologijama, sa novim trendovima, unatoč tome što imamo toliko mladih, još uvijek obrazovanih ljudi, iako nam je obrazovanje u strmoglavom padu, danas nam završavaju djeca srednje škole, da ne znaju tablicu množenja i čitati, što je tragično za naše obrazovanje, ali bez obzira na to postoje djeca koja se žele školovati, koja istražuju i koja unatoč našem obrazovnom sustavu budu iznimni ljudi, iznimni takmičari na raznim takmičenjima u cijelome svijetu. Naše poimanje smanjenje emisije CO2 je uglavnom električna vozila. Pa ovdje piše u jednom cilju da do 2050. trebamo imati 61% elektroničnih vozila. Nitko se ne pita gdje se proizvodi elektronična energija kojom se pune baterije tih vozila. Mi imamo 7 termoelektrana, imamo Plomin koji koristi kameni ugljen, uglavno
Ja bih vas molio pauzu od 5 minuta u ime kluba. Obrazloženje je, nisam očekivao da Vlada neće ispuniti svoje obećanje, nisam se pripremio za ovakvu varijantu. Poštovane kolege i kolegice. Svi smo mi svjesni koliko je ovaj rebalans potreban ovoj državi. Svi smo svjesni da se 6 godina u ovoj državi vodi politika koja je neminovno vodila u jednu ovakvu krizu i da je ova međunarodna svjetska kriza samo pospješila i ubrzala dolazak ove naše financijske situacije u državi do samog dna. Isto tako ne želimo prihvatiti pozive današnje Vlade koja ima kontinuitet u zadnjih 6 godina, kojom poziva oporbu koja je cijelo vrijeme upozoravala da će se ovo prije ili poslije dogoditi. Koja poziva tu oporbu na odgovornost, danas kada treba rezati troškove, kada treba pokušati izvući državu iz ovog gliba. Ja dolazim iz Slavonije i Baranje gdje je jedna od glavnih grana i mogućnosti da ljudi prežive poljoprivreda. Svi smo svjedoci da 11. lipnja puno tisuća seljaka sjelo na svoje traktore i iz Slavonije se uputilo prema Zagrebu pred Ministarstvo poljoprivrede. Isto tako moramo biti svjesni da ti ljudi nisu sjeli na traktore i cijeli dan se vozili prema Zagrebu da bi vidjeli našeg bivšeg premijera Ivu Sanadera ili današnju premijerku Jadransku Kosor. Na to ih je natjerala nužda i saznanje da ako ovakva politika se nastavi u ovoj državi, da njihovi poslovi neće opstati, da neće imati od čega prehraniti svoju djecu. Posebno u ovakvim uvjetima kada se krešu svi troškovi, svi socijalni izdaci i najviše ti ljudi osjete udar ovog rebalansa proračuna. Isto tako današnja premijerka Jadranka Kosor sudjelovala u radu Vlade proteklih 5 godine, kada se te iste ljude stimuliralo da podižu kredite, da ulažu u farme, da kupuju te nove traktore koje danas spominju, ali nažalost ovakvom politikom ti ljudi ne mogu vraćati te kredite, ne mogu servisirati svoje poslove, svoje farme i ozbiljno im prijeti propast. Na prošlim parlamentarnim izborima moja stranka je obećala i zato je dobila glasove da će se borit
Hvala lijepo. Liberalni kapitalizam je razvio svijet, suvremeni zapadni svijet i dalje počiva cijeli svijet na liberalnoj kapitalističkoj ekonomiji. A ja sam se osvrnuo i smatrao sam da to netko mora reći, već preko godinu dana slušamo krive podatke. Laburisti obmanjuju javnost, javno u ovoj sabornici su izgovoreni potpuno krivi podaci da bi se skupili pretpostavljam, ne mogu vjerovat da je iz neznanja, potpuno svjesno krivi podaci o određenim zemljama i određenim tvrtkama što je lako provjerljivo. A provociralo me to što su te podatke kasnije prenijeli jedan na Odboru za turizam kad je predstavljana Turistička strategija Republike Hrvatske jedan kolega iz <PARTY>-a i ponovio istu tu identičnu tvrdnju jedan čelnik jedne sindikalne organizacije na HRT-u, a riječ je recimo npr. o Deutsche Telekomu. Dioničarska struktura gdje Laburisti konstantno tvrde da je u vlasništvu Njemačke države što je netočno. Njemačka država ima 14,96% i vlasništvo Republike Hrvatske, ovaj Njemačke 68,1% je na burzi i to da …, a 17,2% je u vlasništvu jedne bankovne grupe. Jedan samo od podataka, a ima ih još neću reći koliko. Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Vrlo ste uzrujani kolega. Ne treba se toliko uzrujavat. … Pod broj 1, išli ste na osobnu razinu s potpunim neznanjem. Nikad nitko nijedno slovo koje sam pročitao nije mi napisao nitko drugi osim ja sam, nikad. Nađite jedno pa ćemo razgovarat. Išli ste na vrlo osobnu razinu vrlo bezobrazno i vrlo nekulturno i sa neznanjem. Nikad nitko. Istina je, možda griješim, ali svaki put pišem svoje rasprave iz razloga jer osjećam veliku odgovornost spram onih kojima to predstavljam, a to su građani Republike Hrvatske. Ja se pripremam, neki put bolje, neki put lošije. Kolega Vuljanić je rekao da je to loš govor, … loš govor. Ali vi ste jučer iznijeli potpuno krive podatke na prvoj točci dnevnog reda. Naći ću vam ako treba ne jedan put gdje ste rekli da je Deutsche Telekom u vlasništvu Njemačke države i da je moguće uspješno rukovodit jednom vel
Štovani gospodine potpredsjedniče, gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege! Danas ste imali priliku čuti u izlaganju predsjednika gospodina Đapića u ime kluba nekoliko primjera statusa branitelja, boraca u našem okruženju s akcentom, naglaskom na prava onih koji su za naš Domovinski rat bili agresori. Razlog našem isticanju zakonskih rješenja u susjednim zemljama jest činjenica da u hrvatskim medijima i u dobrom dijelu hrvatske javnosti postoji zabluda vezana za navodno preveliki broj hrvatskih branitelja i navodno preveliki broj hrvatskih ratnih vojnih invalida. Uostalom, to smo imali danas isto tako prilike čuti i kroz izlaganja doduše malog broja naših kolega saborskih zastupnika. Pa u tom kontekstu ja bih vas, kolegice i kolege, obzirom da nema prijenosa upoznao i sa stanjem ove problematike u nama susjednoj zemlji Sloveniji, zemlji koja je članica Europske unije i koja je kao što se svi dobro sjećamo nekoliko dana 1991. imala ratna događanja. Pa poslušajte. Veterani koji su 1991. godine postali invalidi i imaju status trajnog ratnog vojnog invalida uživaju posebna prava. Među 63 tisuće 498 veterana, ponavljam 63 tisuće 498 veterana ima Slovenija njih 35 tisuća 638 ima takav status. Znači, status trajnoga ratnog vojnog invalida. U Republici Hrvatskoj broj hrvatskih ratnih vojnih invalida nakon šest godina Domovinskog rata iznosi 34 tisuće 610. Dakle, u našoj susjednoj Sloveniji je veći broj, tj. veći je broj ratnih vojnih invalida iz 1991. godine nego u Republici Hrvatskoj. Toliko o prevelikom broju ratnih invalida. Oni imaju pravo na doživotnu mjesečnu rentu čiji iznos ovisi o stupnju trajne invalidnosti a isplaćuje se u rasponu od 8 do 600 tisuća tolara odnosno od 260 do 19 tisuća 360 kuna. Kao osnova za određivanje rente uzima se trostruki najviši iznos doživotne mjesečne rente koja je priznata borbima drugog svjetskog rata. Kao osnova za određivanje rente ratnim invalidima u susjednoj Sloveniji iz 1991. godine uzima se trostruki najviši iznos doživotne mj
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Dopustite nekoliko riječi o prijedlogu ove odluke u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice i na početku ću uvodno istaći da će <PARTY> podržati donošenje ove odluke. Ovo je mirovna misija u kojoj sudjeluju pripadnici Oružanih snaga Republike Hrvatske i o njoj, okolnostima, uvjetima i svemu onome što prati pripremu donošenja ovakve odluke i predlaganja vodila se rasprava u ovom Domu kao što je rekao kolega Šprem tijekom mjeseca srpnja, a i nedavno krajem siječnja kada smo raspravljali o jednom međunarodnom ugovoru koji prati misiju u kojoj sudjeluju hrvatski vojnici u sklopu, u formatu tako uvjetno rečeno u formatu Europske unije. Planirano negdje od trećeg mjeseca onda će prerasti u mirovnu misiju UN-a. Naravno da sudjelovanje pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske, a osim toga i Hrvatske policije, hrvatskih diplomata u međunarodnim mirovnim misijama treba podržati jer <PARTY> cijeni a hrvatska Vlada i ovaj Dom je to više puta istaknuo cijeni i ulogu pripadnika mirovnih misija, sudionika mirovnih misija pripadnika drugih Oružanih snaga na području Republike Hrvatske u trenucima kada smo mi trebali tu međunarodnu pomoć. Hvala Bogu hrvatska je opstojnost, svoju opstojnost međunarodnu potvrdila, svoj međunarodno-pravni status i sada je u prilici kao jedna odgovorna zemlja članica Međunarodne zajednice dati svoj doprinos i u uspostavi mira, tolerancije i kvalitetnih demokratskih, međuljudskih odnosa i u drugim dijelovima svijeta. Naravno da ne postoji mirovna misija u kojoj ne postoji rizik. Kada bi mirovna misija bila bez rizika to znači da i odnosi su takvi da ne treba netko sa strane pomagati u rješavanju nekih odnosa, društvenih odnosa koji su poremećeni i ovdje treba otvoreno reći u ovome Domu ne postoji mirovna misija u kojoj ne postoji bar određena razina rizika. Mi rizik ne možemo isključiti i moramo kao odgovorne članove ovog Visokog doma preuzeti svoj dio odgovornosti. Međutim, ono što je najbitnije, a to hrvatsk
Gospodin zastupnik je rekao da je poštivano načelo solidarnosti. Pošto ja moram ponoviti, ne znam po koji put nema nikakve veze. Vi dakle da biste održavali vodne građevine na državnim vodotocima ili na vodotocima prvog reda vi naplaćujete od onih koji grade. Od onih koji grade. A oni koji se brane ne plaćaju ništa. Kakva je tu solidarnost? Kakva tu je solidarnost? Kakva je, to mi nije nikako jasno. Gdje je tu solidarnost. Ja ne razumim takav pojam i takvo načelo solidarnosti. Ja bih, gospodin potpredsjednik Bebić je zapravo dobro govorio, ali moramo znati opet o čemu govorimo. Moramo znati financijski što to … Za održavanje državnih voda treba po analizama 400 milijuna kuna. Ulagalo se zadnjih pet godina između 280 do ove godine je 105, prošle godine je bilo 105 milijuna pa su se prenamjenom sredstava u Hrvatskim vodama osiguralo još 100 milijuna. Dakle, moramo znati što je. Godinama se da ne kažem svih ovih 15 godina nije u tom području ništa ulagalo. E sad kažemo nemamo stabilan izvor, a dosad je to bila obaveza državnog proračuna jer je '98. godine ukinut vodni doprinos. E sad ćemo mi naplatiti od ovih investitora, pa ćemo osigurati taj novac. Nemate ni analize koliko to morate prikupiti. Nije jasno na što sve naplaćujete. Na stambene zgrade privatne hoćete naplaćivati to. Vjerojatno hoćete. E onda je to u suprotnosti sa onim što mi kažemo da ćemo mi protežirati investicijsku izgradnju i ulaganja u Hrvatsku bilo u turizam, bilo u industriju, bilo u poslovne zone. Sad vi povećavate dadžbine. To ja hoću reći i ništa drugo neću reći. Kao da se ne razumijemo što govorimo. Pa svi isto govorimo. Što se tiče erozija, što se tiče bujica, prije je bila slivna naknada koja se sad dijeli na tri naknade. Ne znamo, nije valorizirano koliko će koja biti, ali tu je kazano da naknada za uređenje voda ona ostaje. Dakle, i dalje ostaju bujice i erozije kao što je bilo i prije. Ništa se tu nije promijenilo. I ja moram kazati nije to ni mali novac. Na razini države se skupi toga pr
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Dakle, mi tražimo cijeli niz, brisanja cijelog niza članaka koji su vezani uz organizaciju i naknadu zapravo za referendum, zato što smatramo da referendumske inicijative moraju biti regulirane posebnim Zakonom o referendumu, jer i ovako ste otežali ono što je demokratsko pravo svih građana RH, a to je da ukoliko smatraju da je neko pitanje od važnosti za uređenje i za građane neke države, da se o tome trebaju izjasniti. O tome na koji način ste izigrali građane koji su sakupili stotine tisuća potpisa, teško je još nešto novo reći, bez obzira slagala se ja ili ne slagala sa određenim pitanjima, pravo je građana da se izjasne na referendumu. Pravo je građana da kažete, sakupili ste 300 tisuća potpisa, ne 400, 300 tisuća, to je poruka da građani o tome žele odlučiti, a onda ste plemenitog Lovru Kuščevića zadužili da na naj najperfidniji način pronađe neke potpise koji ne odgovaraju i onda ih pronađe, izračuna da su oni koji će zapravo biti bitni jer neće biti onda dovoljno potpisa koji su pravovaljani i nakon toga uništi sve ono što bi moglo tu tvrdnju njegovu dokazati. A ono što bi mi htjeli, građani ove zemlje, htjeli bi uređenu državu u kojoj se može izaći na referendum, u kojoj će netko reći, ljudi skupili ste toliko potpisa da ćemo vam dati da odgovorite o tome i to je ono o čemu govori ovaj amandman.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Jelkovac je pričao o obvezama poduzetnika prema ne znam kome FINA-i, ali ne radi se o tome, to je zamjena teza. Poduzetnik nije obvezan ništa napraviti. Poduzetnik plaća poreza i država je obvezna njemu napraviti. Dakle, država mu je obvezna isporučiti sve dokumente koje on traži u najkraćem mogućem roku. FINA mu je ako se ovaj Zakon prihvati, obvezna isporučiti sve te dokumente koje on traži, a koje FINA može prikupiti u najkraćem mogućem roku. Dakle, ne radi se o obvezi poduzetnika, kakve čovjek može imati obaveze ako hoće osnovati posao? ON je samo obvezan poštivati zakonske propise, a država mu je obvezna omogućiti infrastrukturu i složiti svu papirologiju da on taj posao može obaviti. Hvala.
Gospodine predsjedniče, gospođo predsjednice Vlade pitanje upućujem ministru gospodarstva, rada i poduzetništva gospodinu Đuri Popijaču. Proteklih dana obratili su im se zaposlenici šibenske Tvrtke MIAB specijalizirane za izgradnju crpnih stanica i uređaja za pročišćavanje. Oni su kao kooperanti varaždinske Tvrtke Coneco d.o.o. koja je u vlasništvu gospodina Radimira Čačića odradili najzahtjevniji dio posla na izgradnji gradskog kolektora u Šibeniku. Međutim, iako je Šibenski vodovod i odvodnja u cijelosti isplatio Čačićev Coneco on do danas nije MIAB-u kao podizvođaču platio odrađene poslove. Pitanje dugovanja dobilo je svoj epilog na sudu nakon čega je dug sa 2,5 milijuna kuna narastao na 3 milijuna kuna. Također moram naglasiti kako se sudskom nagodbom gospodin Čačić obavezao platiti prvu ratu duga u iznosu od 450 tisuća kuna do 15.3.2011. godine što je nakon izvršenog medijskog pritiska učinio tek prije par dana. Ovakvo ponašanje gospodina Čačića nedopustivo je i generira problem koji guši hrvatsku ekonomiju. Naime, za primjer spomenuta tvrtka MIAB-u nemogućnosti je da isplati odrađeni posao, nema novac za plaće radnika njih oko 60 zbog čega su prisiljeni davati otkaze. Moje pitanje glasi, poštovani gospodine ministre postoje li mehanizmi kojima bi Vlada Republike Hrvatske stala na kraj vlasnicima tvrtki dužnika poput gospodina Čačića koji sustavno upropaštavaju hrvatsko gospodarstvo ne vodeći pri tome nikakvog računa o pravima zaposlenika? Hvala gospodine ministre. Koliko god bio bahat i socijalno neosjetljiv gospodin Čačić glavni <PARTY>-ov koalicijski partner, očigledno je i on u teškoj financijskoj krizi pa sve to želi prikriti svojom drskošću i nadoknaditi ulaskom u vlast osiguravajući poslove samom sebi, svojim partnerima kao što je to činio za vrijeme bivše koalicijske vlasti. Ako su to kriteriji i mjerila kojima bi vodili državu, ajme državi koju bi oni vodili. Hvala.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, kolegice i kolege. Ja se obračam ministrici prostornog uređenja i zaštite okoliša gospođi Marini Matulović-Dropulić. Problem deponiranja odlaganja otpada već dugi niz potresa cijelu ja bih rekao Hrvatsku, a poglavito područje Makarske i područje Dalmatinske zagorske i to se nameće kao jedan od ... problema rješavanja ... jedinica lokalne samouprave. Premda je to njihova ingerencija, svjedoci smo da taj problem ni u kom slučaju ne mogu riješiti sami. Također, želim naglasiti, da je činjenica da je bivša Vlada i ministarstvo prepustilo po tom pitanju jedinice lokalne samouprave sami sebi i moje pitanje glasi: što vaše ministarstvo kani poduzeti za premostiti postojeću situaciju, a posebno kada realno možemo očekivati početak integralnog rješavanja deponiranja i zbrinjavanja otpada? Hvala.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Da ne ponavljam zapravo da ima li svrhe razgovarati kada nema predstavnika predlagatelja. Ali u krajnjoj liniji već evo skoro 2 dana vodimo raspravu o ovom zakonu odnosno o Izmjenama i dopunama ovoga zakona pa ću ja samo ponoviti neke natuknice ono što smatram da je važno reći. Koliko će to predlagatelj uzeti u obzir to je sada njihova stvar. Kad u državi imamo 330 tisuća blokiranih građana i 32 tisuće privatnih pravnih osoba onda to stvarno predstavlja problem ne samo tih osoba, pojedinaca nego je to i ekonomski, i pravni i ljudski a ja bi se usudio reći i problem nacionalne sigurnosti. Mi smo od donošenja izvornog zakona, Ovršnog zakona do sada koliko sam ja uspio izanalizirati imali negdje oko 352 izmijenjene odredbe. Te izmjene i dopune Ovršnog zakona nisu dovele do manjeg broja građana u blokadi. Imam pred sobom jednu povijesnu tablicu koju je izradila mislim stranka ili udruga ne znam blokiranih „Odblokirajmo Hrvatsku“ od 2010. do 2016. godine. Ovakvo je to kretanje u 12 mjesecu 2010. godine imali smo 25 606 građana u blokadi, krajem 2011. 219 421 građanin u blokadi, krajem 2012. 212 317 tu imam i podatak da je dug iznosio 13 milijardi kuna, u 2013. godini 299 795 građana dug u blokadi je iznosio 23 milijarde 82 milijuna, krajem 2014. godine 322 500 građana dug je iznosio 31 milijardu 06 milijuna kuna, da bi u 2016. godini dug u lipnju mjesecu iznosio skoro 40 milijardi kuna i to od 328 788 građana. Ja uvažavam da u dugu, kreditima ima i onih koji su manipulirali sa novčanim sredstvima, koji su kupovali jahte i avione i ne znam ti šta, ali mislim da je to vrlo mali broj. I ne bi taj cijeli problem dizao na razinu takvih dužnika. Međutim, s čime možemo riješiti ovaj dug? Ja ne vjerujem da možemo riješiti i ovim izmjenama i dopunama zakona, ne vjerujem tim više što mislim da će uvođenjem i ovog socijalnog elementa u Ovršni zakon, ovo što je maloprije i kolegica kroz repliku kazala prouzročiti samo novu diskriminaciju
Hvala, gospodine predsjedniče Sabora. Gospodine premijeru, ministri, kolege zastupnici. Ja ću svoje pitanje uputiti potpredsjednici Vlade, gospođi Kosor. Haaški sud od hrvatske Vlade traži 23 topnička dnevnika. U operaciji "Oluja" bio sam zapovjednik operativne grupe "Sinj". Pod mojim zapovjedništvom imao sam tri brigade, pješačke brigade od kojih je svaka imala po jedan topnički divizion. Ni ja ni moji topnici ni zapovjednici ne znamo što je to topnički dnevnik. U vojnoj terminologiji taj termin ne postoji. Postoje planovi za uporabu topništva, postoji prilog o topništvu, postoje razna izvješća o utrošku streljiva nakon bitke. To se zovu ključni dokumenti topništva. Hrvatska Vlada je najprije tvrdila da traženi topnički dnevnici ne postoje, onda da postoje ali da nisu potpuni, da ne može Haagu dostaviti ono čega nema. Ali se onda pokaže da ih ipak ima, ali da ih netko skriva. Da ih ne skriva, nego ih je uništio. Jednom rječju, to je za mene kaos ili čisti amaterizam. Ovakvim djelovanjem mi smo samo naštetili obrani naših generala u Haagu. Naštetili smo također isto hrvatskim ambicijama da uđemo u Europsku uniju. Ovih dana stigao je demarš iz Europske unije, ali smo ga mi naravno odnosno Vlada ga je tajila hrvatskim građanima. Moje pitanje glasi, zašto zapovjednike i topnike iz "Oluje", znači profesionalce, niste pozvali i pitali kako je točno tekla bitka iz dana u dan. Prvi dan, drugi dan, treći dan, četvrti dan. I koje smo mi dokumente bili obvezni voditi. Zašto Vlada ovakvim svojim ponašanjem izvrgava podsmjehu sve nas, Domovinski rat i cijelu zemlju? Hvala. Naravno da nisam zadovoljan, niste mi odgovorili na pitanje. Vi k'o da odgovarate haaškom tužitelju … da vi skrivate, ne skrivate dokumente. Ja sam vas pitao zašto nas niste pozvali da vam mi kažemo točno što se događalo. Ja ću vam samo reći kao primjer. Haag traži 23 topnička dnevnika, tzv. dnevnika. … u "Oluji" nije imala dalekometno topništvo. Oni traže 6 do 7 dokumenata iz Operativne grupe Sinj. Nismo ih
… i mogućnosti kako to državno zemljište pretvoriti u građevinsko itd. Pa evo ja ću vam samo spomenuti Zakon o šumama koji propisuje da se mora pravilnikom o utvrđivanju visine naknada za oduzeta i izuzeta šumska zemljišta da se moraju obračunati naknade za to zemljište, i konkretno poznajem jedan slučaj da je baš u Istri obračunata naknada negdje oko 20 milijuna kuna za oduzeta i ograničena prava na šume i šumskom zemljištu, da bi onda Vlada, odnosno ministar donosio pravilnike na po kojima se ta naknada smanjuje na svega 2 milijuna kuna. A žao mi je što nema kolege Markovinovića, pa da ga pitam da li nije besramna cijena državnog zemljišta od 0,10 kuna po metru kvadratnom, odnosno tisuću kuna po hektru? Da li to nije besramna cijena? I da li to nije onda pogodovanje u ime države, privatnim investitorima? Hvala.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege čuli smo predstavnika <PARTY>-a gospodina Ostojića i to je on jako lijepo elaborirao još sam očekivao da će nam objasniti gdje je to nestalo 12 mandata više kolega Ostojiću iz kampanje koju ste svakodnevno objavljivali da će Restart koalicija osvojiti 12 mandata više. Vjerojatno su birači prepoznali ispraznu retoriku <PARTY>-a i Restart koalicije u cijelom tom mantadu. Kolega Grčić, budite parlamentarni i slušajte i pustite da dovršim u ime Kluba zastupnika <PARTY>-a, a to što niste zadovoljni rezultatima izbora i što su hrvatski građani prepoznali tko radi, tko brine i tko je odgovoran, a tko je isprazan, tko puno govori, puno zuji, a malo meda daje to je sada druga priča. U svakom slučaju reći ću ono što sam imao namjeru reći u ime Kluba zastupnika <PARTY>-a, a to da imenovanje Vlade u stvari predstavlja završetak izbornog procesa za u parlamentarnim izborima. I koliko god sam Zakon o izborima za Hrvatski sabor govori i o proceduri izbora zastupnika u Hrvatski sabor ipak taj se izborni proces završava tek večeras kada se imenuje predsjednika Vlade i kada se imenuje njegova Vlada. Sjećam se da je taj proces, jer sam tada bio u saboru, započeo 18. svibnja kada smo donijeli odluku o raspuštanju Hrvatskog sabora i u kojoj raspravi je upravo sa lijeve strane sabornice bilo riječi kako su to izbori na prečac, navrat-nanos, kako se ne vodi računa o interesima hrvatskih građana, kako ih uvlačimo u neizvjesnost zbog epidemije corone, kako će biti ljeto velike vrućine pa se neće moći provesti izbori, a svjedočili smo vjerojatno najdemokratskijim izborima od uspostave suverene i samostalne RH i da na tim izborima nije bilo gotovo niti jedne jedine ozbiljne primjedbe. Sada to moram reći da je i tijekom jutra skandalozno djeluju izjave da na ovim izborima postoji sjena neustavnosti zbog navodno neustavnih provedenih izbora u 12. izbornoj jedinici. Kada to netko govori da su izbori neustavni zbog izbora u 12. iz
Gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo, Odbor za informiranje, informatizaciju i medije Hrvatskog sabora je na svojoj 3. sjednici raspravio Prijedlog zakona o medijima sa Konačnim prijedlogom zakona kojeg je Hrvatskom saboru podnjela Vlada Republike Hrvatske 15. travnja 2004. godine. Ovaj je Odbor prijedlog zakona razmotrio u svojstvu matičnog radnog tijela. U uvodnom izlaganju predstavnik je predlagatelja upoznao članove Odbora sa novim odredbama koja se predlažu u odnosu na važeći zakon ali se također osvrnuo i na amanamne Vlade koji su pristigli neposredno prije održavanja same sjednice. U raspravi članovi Odbora istaknuli su da su neke odredbe suvišne kao što je recimo definiranje štete što je regulirano Zakonom o obveznim odnosima. Amandmanima iz članaka 12., 13. i 14. je izbačena odredba o programskoj osnovi medija koja je sastavni dio ugovora o zapošljavanju između nakladnika i urednika po izvornom prijedlogu zakona te između nakladnika i novinara a po mišljenju nekih članova odbora ona i nadalje treba ostati. Isto tako neki od članova Odbora smatraju da bi zbog odredaba u člancima 36. i 37. koji imaju za cilj zaštititi pluralizam medijskog prostora moglo doći do štetnog ograničavanja poduzetništva pa drže da je staro rješenje bolje. No, čulo se i suprotno mišljenje po kojem navedene odredbe o koncentraciji neće ograničiti poduzetništvo. Članovi Odbora, gospodin Nenad Stazić i Željka Antunović sukladno članku 51. Poslovnika Hrvatskog sabora zatražili su izdvojeno mišljenje kojim traže da se u Konačni prijedlog vrati odredba o programskoj osnovi jer je ona u funkciji zaštite novinara te odredba važećeg Zakona koja se odnosi na koncentraciju poduzetništva jer smatraju da se predloženim rješenjem ugrožava i to značajno poduzetnička inicijativa. Što se tiče amandmana Vlade u kojima bi umjesto Ministarstva kulture nadležnost za prijavu tiska i vođenje upisnika preuzela Hrvatska gospodarska komora, članovi Odbora su mišljenja da to nije pravo rješenje jer komora
Pa evo samo jedan ili dva ispravka netočnog navoda koje je kolega iznio u svojoj raspravi. Rekao je citiram: “Nitko nije bio uskraćen dakle po osiguranju za zdravstvenu uslugu.“ To jednostavno nije točno. Istraživanja Agencije GFK od 4. veljače 2008. godine pokazuje da je u 2007. godini 75% pučanstava imalo dodatne troškove za medicinske usluge. To je jedno, a kad ste htjeli ispravljati odnosno opravdavati bivšu vlast tek ste onda ponovo napravili, odnosno učinili netočan, nešto ste netočno ustvrdili. Nikada bivša vlast nije rekla da je to kratkoročna mjera. Ja ću vam reći što su vaše kolege tada citirali. Vi vjerojatno ne znate pa su vam možda i krivo prenijeli. Dakle, upravo citiram dakle što se govorilo i zborilo s ove strane kada se donosio takav zakon, odnosno uvodilo trošak administrativna pristojba. Trošak, administrativna pristojba … /govornica isključena, pa ponovo uključena./ … i ovaj zakon nikom ne uzima iz džepa …
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospođo pravobraniteljice sa suradnicima, kolegice i kolege. Ja ću se u svojoj raspravi osvrnuti na one dijelove vašeg izvješća koje smatram iznimno važnim i za koje smatram da hrvatska javnost treba biti dodatno upoznata. Prvenstveno, zlostavljanje i nasilje nad osobama s invaliditetom, posebno ženama s invaliditetom i djecom s teškoćama u razvoju kao najosjetljivijom skupinom u društvu je velik problem. Otežano je dokazivanje da se radi o nasilju zbog nerazumijevanja ili nepovjerenja okoline, nepristupačnosti službama i nedostupnosti primjerene komunikacije sa službama, npr. kod gluhih osoba. Često puta osobe s invaliditetom ovise o zlostavljaču ekonomski i fizički te nisu u mogućnosti primijeniti uobičajene načine obrane od nasilja. Kada se i ohrabre za obraćanje nadležnim službama, susreću se s nedostupnošću službama i ustanovama koje se bave suzbijanjem nasilja i intervencijama u slučajevima prijave nasilja. U iznimno teškim situacijama radi se i o strahu od odmazde. Nedostatak prilagođenih smještajnih kapaciteta za potrebe zbrinjavanja žrtava osoba s invaliditetom je jedan od najvećih razloga ne prijavljivanja zlostavljanja i nasilja jer su žrtve svjesne da ne mogu dobiti primjereni smještaj, adekvatan njihovim specifičnim potrebama. Nadalje, tu je problem sustava socijalne skrbi. Najveći broj pritužbi upravo se odnosi na područje socijalne skrbi i na taj način stječe se dojam o problemima funkcioniranja ovog sustava u svezi priznavanja prava koja se odnose na djecu s teškoćama u razvoju ili na osobe s invaliditetom. Međutim, iz vaše analize pritužbi da se zaključiti da javnost ima daleko nepovoljniju sliku o funkcioniranju ovog područja, nego što se stvarno radilo o uskraćivanju prava osoba sa invaliditetom i djece s teškoćama u razvoju ili o kršenju njihovih prava. Naime, često je kod građana, pa time i kod osoba s invaliditetom prisutno uvjerenje da su centri za socijalnu skrb pozvani rješavati prava i koja nisu u njihovo
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine Hebrang vi ste rekli na početku svoga izlaganja da je ovaj zakon posljedica svjetske gospodarske krize. To je samo djelomično točan navod, a u suštini je netočan i to zbog toga što je aktualna vlast koja traje preko 5 godina nas uvela u krizu kada nam sada dolazi i svjetska kriza. Dakle, obrnuta situacija. Dakle, ako se to može u nekim omjerima, onda je sigurno ovo je u puno manjem omjer, vanjska kriza da je utjecala na nas od ove unutarnje koju ste vi prije svega proizveli. I vlastite greške pripisivati vanjskim uvjetima, samo govori da ova vlast nema sposobnosti da se suoči sa gorkom činjenicom, a to je da smo sami, da ste vi proizveli tu krizu i da tu krizu treba riješiti tako da se s njom suočite, a onda da ju rješavate. A ne obrnuto. Hvala.
Kolega Milošević, čini mi se da je stvar pamćenja nešto što je osobina ljudi koji ili slabo pamte ili dobro pamte. Vi nam pokušavate reći da nešto slabije pamtite. Dakle, kažete na temelju ovog izvršenja proračuna, da smo u ovih šest mjeseci jedino što smo napravili uveli zemlju u recesiju kako ste vi rekli. Naravno, ja vas pitam kad smo mi to izašli iz te recesije. Jer ako se ja ne varam bili smo svjedoci prošlih godina pompoznih izjava da vidimo svjetlo na kraju tunela, samo je taj tunel očito bio predugačak pa ga nismo doživjeli, pa da bi se ušlo u recesiju treba negdje i izaći iz te recesije da bi se ponovno ušlo. Ne znam kad smo mi to izašli iz recesije. Ja barem ne znam i ne vidim po nikakvim pokazateljima da nam je prošlih godina bilo nešto puno bolje nego što nam je danas. Dakle, neozbiljno je tvrditi da smo jedino što smo napravili u ovih šest mjeseci uveli zemlju u recesiju. Iz recesije po vama i po vašim riječima smo samo izlazili kada je bilo se vidjelo svjetlo na kraju tunela i kada je to bilo politički mudro reći evo sada smo savladali i prevladali krizu. Trebalo je godine da priznate uopće da je zemlja u krizi. Sa ove strane smo to uporno govorili. Godinama je trebalo da priznate da zemlja jest u krizi.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Mršiću, ja vas moram ispraviti. Rekli ste da sportska dvorana u kojoj će se igrati Svjetsko rukometno prvenstvo u Varažddinu košta 400 milijuna. to nije točno. Sportska dvorana u Varaždinu koja ima 20 tisuća kvadrata, zajedno sa najmom, koštat će 823 milijuna. 50% financira država, a 50% grad. Istovremeno ili po kvadratu 9 tisuća 130 kuna. Istovremeno Varaždinska županija napravila 20 tisuća kvadrata škola i sportskih dvorana koje koštaju zajedno sa održavanjem 363 tisuće kuna ili po kvadratu 6 tisuća 200. Prema tome, netočno je da je Varaždinska športska dvorana košta 400, ona košta zajedno sa održavanjem 823. Dogovor između gradonačelnika Čehoka i premijera Sanadera financira 50% jedna i 50% drugi.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, predstavnici ministarstva, kolegice i kolete. Zakon koji smo već diskutirali jedno nekoliko sati je u najmanju ruku povod da uz svu vašu kompetenciju ovdje bude ministar. Ovaj zakon je do te mjere stavio u žižu događanja i ovog što se momentalno dešava odnosno oko ovog trga i u gradu Zagrebu i u drugim gradovima da bi u ime onoga što se pozivate, a to je poglavlje 23. i Europska unija u svakoj uljuđenoj zemlji bilo na mjestu da ministar prisustvuje ovakvoj vrsti rasprave po zakonu koji nema oznaku taj europski zakon i vi citirate permanentno dio iz poglavlja iz uvjeta o pristupanju u poglavlju 23. Zanimljivo je da u mnogim drugim stvarima u kojem je to poglavlje i opširnije i točnije i duže se raspravlja o tome nema rasprave u ovom Saboru i nema odgovornosti na ovaj način o kojem vi danas želite svjedočiti. Ono što je bitno za ovaj zakon je više stvari. Prije svega kad ga usporedite njegove članke onda imate jedan ogroman broj članaka koji su ili u biti isti sa postojećim zakonom, dakle identični ili su članci koji zapravo sadrže ono što je riješeno drugim zakonima. A jedan dio tih zakona su jedan od članaka su jedan i dva i tri i četiri i devet, deset, pa sve tamo negdje do 105., 106. do 119. koji je vezan za Zakon o državnim službenicima itd. itd. Dakle, ostao je jedan broj članaka koje vi drugačije regulirate i pozivate se u svakom slučaju na stručnost. To je dobro i to pozdravljam. Stručnost je bitna pogotovo u osjetljivim službama kao što su policijske službe. Ali vi ju stavljate u onu funkciju u kojoj je ona dobra za određenu političku opciju. E to više nije dobro. Prema tome, zakon ima jednu svoju ponavljačku ulogu, prijedlog zakona, dakle i ima nekoliko elemenata koji su u krajnjem slučaju i protu ustavni članak 31. može se pozivati na ustavna prava i vrlo dobro pitati, propitivati zašto se derogira, zašto se dira u ustavna prava građanki i građana. Ono što želim također reći je zakon, članak 35. dame i gosp
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovani zastupnici. U ime matičnog radnog tijela Odbora za gospodarstvo, a na prijedlog predsjednika Vlade RH jučer je zasjedao Odbor za gospodarstvo, te smo raspravili Prijedlog o imenovanju gospođe Martine Dalić, potpredsjednice Vlade RH za obavljanje dužnosti i ministrice gospodarstva, poduzetništva i obrta. Tu je došlo samo do promjene imena u samom nazivu ministarstva, te gospodina Gorana Marića za obavljanje dužnosti ministra državne imovine. To je novo ministarstvo hrvatske Vlade. Odbor je raspravio prijedlog, te je sa sedam glasova za i dva glasa suzdržana, znači nitko u odboru nije bio protiv, donio prijedlog. Toliko.
Evo zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, što ste mi dali malo da se odmorim i razmislim, pa da nastavimo. Znači kolega Mariću sjajno ste oslikali stanje u sportu i problemi koji u njemu vladaju, također jednu lijepu dosjetku ste izrekli da ni jedna žaba neće glasovati da se njezina močvara isuši. E upravo mi želimo pomoći da se od te močvare možda uredi jedno lijepo jezero u kojem će biti dobro žabama, a i onima koji to plaćaju i oni koji oko toga jezera žele šetati. Jer suština ovog Prijedloga i svih rasprava je kako učiniti da sustav bude bolje, odnosno da rezultati naših profesionalnih sportaša budu još bolji, a isto tako da ispuni ona funkcija zbog koje sport i postoji a to je da mladi ljudi se njime bave, da budu zdravi, da iz toga sporta ne završe na ulici, već da pronađu i dalje smisao u bavljenju sporta odnosno da budu dalje negdje oko njega. Problem nisu samo, problem sa kojim se Hrvatska suočava je taj što naši kolektivni sportovi kao naslijeđe onog bivšeg sustava polako slabe, osim vaterpola i donekle ne znam što će biti dugoročno sa rukometom, ovi problemi u Nogometnom savezu neće se sigurno dobro reflektirati na buduće rezultate reprezentacije ali dobro ostavimo to po strani da vidimo. A individualni sportovi u kojima Hrvatska sve veće rezultate i bolje ostvaruje, na žalost još uvijek su vezani uz angažman roditelja sportaša. E sada kako da to što je pozitivno očuvamo a istovremeno sustav dodatno oplemenimo, jer nije samo problem u profesionalnom sportu kao oličenju sveg zla već je problem i u nesređenom stanju u amaterskom sportu jer ne može tri čovjeka oformiti kvalitetan sportski klub. Hvala.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Zekanović, ja sam se isto začudio i postavljam pitanje kada ste rekli da je ovo isto ili slično izvješće prije 2 godine, pa jednom se prihvaća, jednom ne, podsjetiti ću vas da smo u ovom Saboru raspravljali o izvješću o pravima hrvatskih branitelja iz 2015. koje je greškom dva puta razmatrao isti Odbor za ratne veterane a onda ona tzv. Karamarkova Vlada, to isto izvješće nije prihvatila a onda za ista ekipa u Plenkovićevoj Vladi je to isto prihvatila. Možda tu leži odgovor na vaše pitanje kako je to moguće a inače htio bih vam odgovoriti i na ovo vaše pitanje koje pokazuje u čemu je vaš problem. Dakle, vi ističete neistinito da je u prošloj Vladi bilo pola ministara Srba što nije istina ali niste iskoristili priliku da kažete da je u prošloj Vladi sjedilo pola hrvatskih branitelja, što je istina. Tko razumije, shvatit će.
Hvala lijepa, kolega Mišiću na ovoj vašoj misli. Već sam rekao kolegi Sokolu, sad nije vrijeme da mi elaboriramo tko je što radio, tko se za Hrvatsku zalagao prije 28 g., to je drugi par cipela, ovdje se radi o interesima hrvatskih vjernika, u ovom slučaju katolika ali ponovno ću reći, ovako pristupiti jednoj ovako ozbiljnoj stvari, smatram neodgovornim, smatram da se radi o jednom pokušaju manipulacije i uvjeren sam da to neće kolegama koje su pokrenule ovu inicijativu pomoći na izborima za Europski parlament, ovo je preozbiljna tema, to je ozbiljna društvena debata i treba izbjeći da to bude neka vrsta rata kultura, to je loše za hrvatsko društvo, to moramo spriječiti. Uvaženi kolega Škibola, znači pa zbog toga su ti ugovori potpisani da bi ljudi mogli slobodno živiti vjeru, to je cilj. Znači postoje ljudi u ovoj zemlji koji su katolici i koji žele biti u mogućnosti tu vjeru živjeti i zbog toga su ti ugovori potpisani, je li, koji bi drugi bio cilj tih ugovora, pa ne žive ovdje ljudi koji, mislim da nema katolika u ovoj zemlji, ne bi bilo takvih ugovora, tako pretpostavljam. Znači to je logično. A što se tiče ovog drugog aspekta Državne revizije, osobno, ja osobno se ne bi nikad toga bojao te Državne revizije i koliko ja znam isto od kolege Šukera, sve to se mora evidentirati, priložiti i mora se podnositi izvješće. Prema tome, postoje pravila koje mora i Katolička crkva u Hrvatskoj poštovati.
Poštovane dame i gospodo, poštovana gospođo potpredsjednice Vlade. Donošenje Državnog proračuna najvažniji je posao Hrvatskog sabora svake godine. Državni proračun je majka svih politika ovog Visokog doma. Iz njega proizlazi koliko će imati novaca za pojedine ključne potrebe hrvatskog naroda i države. Prema tome, držimo da tom poslu treba pristupiti sa dužnim poštovanjem i sa punom koncentracijom. Protivimo se tome da ovaj Visoki dom u ovom mandatu nastavlja bilo koju lošu praksu koja je nasljeđena iz prošlog saziva. Ruku na srce treba reći da je samo godine 2000. kada se usvajao prvi proračun u prošlom sazivu rasprava doista počela u ranim jutarnjim satima a završila kasno u noć. Ali nikada još za svog kratkog boravka u ovom visokom domu nisam čuo da netko počinje proračunsku raspravu kasno navečer. To doista još nitko nije vidio jer to doista kao što je netko prošli tjedan cinično napomenuo sve više pretvara Sabor u "Nightmare stage". Dakle, nije doista potrebno provoditi raspravu takvim intenzitetom u tako kasnim noćnim satima. Točno je da je doista u prošlom sazivu bilo rasprava koje su mogle biti i ranije ali ovo je definitivno najvažnija rasprava koju Sabor uopće provodi neke godine. MI imamo pred sobom najvjerojatnije nekoliko stotina amandmana, svaki od tih amandmana je ključan za neki dio Hrvatske, ili za neku granu gospodarstva, o svakom tom amadnmanu treba doista staloženo promisliti ali se ljudi moji, 84 milijarde kuna i mi ne možemo odluku o tome kako ćemo potrošiti 84 milijarde kuna naših poreznih obveznika donijeti samo tako u 4 ili 5 ujutro. U to doba ljude znate vode na streljanje jer su potpuno bunovni i ne znaju što im se događa, a u to doba bi Sabor po vama gospodo iz vladajuće koalicije trebao staloženo razmišljati o tome hoćemo li prihvatiti proračun sa svim tim amandmanima ili ne. Za nas u <PARTY>-u je to doista neprihvatljivo i zato smatramo i to smo ustvrdili jutros ali jednako tako i prošli tjedan je to ustvrdio gospodin Đapić govoreći u im
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovana gospođo pravobraniteljice, kolegice i kolege. I ovo kao i ranija izvješća koja smo jučer, a i danas predočena u Saboru, pati od obilježja općenitosti utvrđivanja statističkih činjenica, a nedostaje neka suptilnija analiza stanja ravnopravnosti spolova u našem društvu i stav politike koju Republika Hrvatska provodi u zaštiti tih prava. Složila bih se sa ovdje već izrečenim pohvalnim stavom, da je veći dio ovog izvješća primarno zauzelo važno tematsko područje oko mogućnosti zapošljavanja žena u Republici Hrvatskoj. Radno mjesto svakom pojedincu osigurava ekonomsku nezavisnost koja je ujedno i jedna od ključnih pretpostavki izbjegavanja svakog potencijalnog nasilja u obitelji. Sagledavajući iznesene statističke podatke u kontekstu opće visoke stope nezaposlenosti u Hrvatskoj moglo bi se dobiti potpuno kriva slika da u sustavu zapošljavanja ne postoji značajnija diskriminacija između zapošljavanja žena i muškaraca, jer eto u odnosu na ukupni broj zaposlenih po pojedinim programima od 31.10.2004. od 62 tisuće zaposlenih, žena je bilo 29 tisuća, odnosno 46,6%. Isto tako u spolnom smislu nije dramatična niti brojka od 183 tisuće nezaposlenih žena, odnosno podatak o stopi nezaposlenih od 58,7% žena naspram stope od 41% nezaposlenih muškaraca u početku 2004. godine. Što se tiče trajanja nezaposlenosti podjednaki broj žena i muškaraca 43,6 naprama 41,9 čekao je na posao od jedne do pet godina. Prema iznesenoj statistici gotovo da kod nas u Hrvatskoj nema neravnopravnosti kod zapošljavanja između muškaraca i žena, ali iz svakodnevne prakse znamo da to nije baš tako idilična slika. Izvanredno je uočeno da je u tranzicijskom periodu ženska nezaposlenost rasla znatno sporije od muške nezaposlenosti, ali dakako samo zahvaljujući činjenici da je gospodarski sektor u kojem su radile pretežno žene bio manje atraktivan za procese privatizacije i restrukturiranja, no zato se to obilato nadoknadilo u neprofesionalno, a često i osobnom koristi mot
Vlada prihvaća amandman. Vlada prihvaća amandman. Vlada prihvaća amandman. Vlada prihvaća amandman. Vlada prihvaća amandman Vlada ne prihvaća amandman s obzirom na nedostatak udžbenika za veliki broj nastavnih predmeta u strukovnom školstvu, nedostatak najvećeg dijela udžbenika za učenike s posebnim potrebama, jednim dijelom za učenike pripadnika nacionalnih manjina kao i za potrebe dopunske nastave za djecu hrvatskih građana u inozemstvu koji iz određenih razloga nisu zanimljivi nakladnicima, a neophodni su za potrebe učitelja i nastavnika i njihovih učenika. Ovim člankom se omogućuje ministru da na prijedlog stručnih povjerenstava za određeni nastavni predmet odobrava udžbenike kontinuirano tijekom cijele godine što je u skladu s člankom 13. ovog zakona. Vlada ne prihvaća amandman. U Konačnom prijedlogu Zakona o udžbenicima za osnovnu i srednju školu Vlada Republike Hrvatske je prihvatila prijedlog većine klubova zastupnika da učitelj, odnosno nastavnik izabire udžbenike koji će biti u uporabi u razrednom odjelu u kojem izvodi nastavu. Smatramo da takva odredba koja vrijedi za sve učitelje i nastavnike u hrvatskom školskom sustavu vrijedi za učitelje i nastavnike koji izvode nastavu na jeziku i pismu nacionalne manjine te da je u skladu s odredbama Zakona o odgoju i obrazovanju na jeziku i pismu nacionalnih manjina.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Evo vrlo brzo i kratko. Kolega Hrelja spomenuli ste i upitali ste zašto ograničavati to je člankom 29. na pola radnoga vremena branitelje odnosno sve umirovljenike kao što je to propisano i općim zakonom. Da, slažem se s vama, zapravo za sada je potreba tržišta rada tolika, međutim mi ćemo sigurno u budućnosti imati situaciju, a to nam se događa iz dana u dan da za poslove koji su kod nas niže plaćeni, ljudi odlaze u Njemačku koja bilježi novi ekonomski ekspanziju i rast kao sedamdesetih i tamo dobivaju tri puta više za taj isti posao. Nama neće ostat ko raditi i mi ćemo upravo morati posegnuti za ovim i to će tek tada doći do pune primjene, za sada pola je možda dovoljno. Ali slažem se da ako gledamo u budućnost za dvije, tri godine odnosno pet godina da sigurno će na određenim mjestima pa bile to i blagajnice ako ih ne zamijeni neka tehnologija u supermarketima i ostalim jednostavnijim zanimanja, a da ne kažem manualnim više koristiti se ova priča jer tu ljudi imaju tu neka prava i onda će ih znati iskoristiti. Tako da što se tiče ovog propisanog u članku 29. to je apsolutno pozdravljamo da je omogućen bez obustave imovine i to ide u tom smjeru, prije svega k socijalizaciji i svemu onome što braniteljska populacija i svi oni problemi sa kojima se susreće. Ali da ekonomsko pitanje da to će doći na dnevni red ne samo za branitelje nego za sve umirovljenike i to će nas vrlo brzo snaći.