EuroBench/eurobench-parlamint-power-hr huggingface dataset:
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Slušajući ove rasprave koje su u pravilu počinjale rečenicom podržavamo prijedlog ovog zakona, a ovaj zakon se zove Zakon o ovlastima Vlade Republike Hrvatske. Sad se postavlja pitanje zbog čega i kojoj Vladi se to onda podržava zakon, da li to znači da ovlasti koje nisu izvan okvira ovog zakona se podržavaju u svim parlamentima pa ih zato podržavate ili zato što je ovlast dana Vladi koalicijskoj naše predsjednika Ive Sanadera ili vi osporavate pravo da ova Vlada radi baš po tom zakonu kojega vi podržavate. Dakle, uz sva teoretska naklapanja mogli bi reći da li je to zakon koji ćemo selektivno primjenjivati kada to vi želite ili je to ovlast Vlade koja je predana i koja se primjenjuje uvijek, u ovom slučaju kad se radilo o mjerama tekuće gospodarske politike. Da li je ovo izvan okvira ovlasti koje zakonom dajemo? Nije ni bivšeg zakona, nije ni budućeg zakona. Nije sporna ovlast, nije sporna odluka, a problematizira se i donosi se i podržava se ponovno zakon koji daje i u budućem razdoblju istu takvu ovlast. Nisu točne formulacije da je nepotrebno donositi i podržavati važenje postojećih uredbi. Potrebno je jer u protivnom bi prestale vrijediti pošto zakon na osnovu kojih su donijeti je 3. listopada prošle godine. Dakle, 12 mjeseci primjena prestaje vrijediti. Zbog toga mislim da ovlast koju dobiva po ovom zakonu, naravno smije i Vlada koristiti. Hvala. Ponavljam da se radi o ovlastima iz tekuće gospodarske politike i po Ustavu i po zakonu ovom koji i sad prihvaćamo ovlasti su legitimne. Svi vaši prethodnici prije su rekli u uvodnim izlaganjima da će podržati ovaj zakon. Svi su rekli i naravno da nisu rekli, ispalo bi ako svi parlamenti imaju takav zakon i daju ovlasti Vladi, zbog čega onda vi ne bi dali. Na žalost, ne možete dati podršku svojoj Vladi, morate dati ovim zakonom ovlasti našoj Vladi.
… tajniče, nakon dugog dana i kvalitetnih rasprava evo približavamo se i završetku rasprave o ovoj točci. Jasno je da je cilj kojega želimo postići donošenjem ovog zakona je prije svega usmjeren ka pojednostavljivanju procedura i otklanjanju svih administrativnih prepreka kojima, onima koji žele ostvariti svoju namjeru uključenja prva stvar u školovanje, a potom i u tržište rada u RH članici EU. Vidimo danas i tekstove da su deseci tisuća mladih ljudi iz Južne Amerike podrijetlom Hrvati žele doći u Hrvatsku i naravno imaju problem sa tzv. nostrifikacijama diploma kao i jezikom. Ovaj zakon će pripomoći i njima. Ovo je reći ću odmah na početku to danas nije bilo nacrtano vrlo jasno ovo je jedan dio posla koji može ići ka demografskoj obnovi naše zemlje. Mobilnost i lakša međunarodna prepoznatljivost naših sveučilišta, visokoškolskih ustanova ali i srednjih škola su također postignute ovim zakonom. Čestitam svima koji su u ovome sudjelovali, ja znam da je potreba usklađenje sa Europskim kvalifikacijskim okvirom izuzetno nužna i potrebna radi stvaranja kompetitivnosti o kojoj smo danas puno puta govorili ali sasvim sigurno je pravo vrijeme za donošenje ovakve odluke. Isto tako bi se osvrnuo poštovanje kolegice i kolege na današnju raspravu. Bilo je zadovoljstvo biti ovdje cijeli dan, počeli smo jutros sa Ukrajinom na našem odboru, pa potom na Odboru za kulturu i završavamo uistinu o jednoj kvalitetnoj akademskoj, kvalitetnoj akademskoj raspravi. To ovaj zakon i zaslužuje. Unatoč tome što je možda bilo nekoliko dihotomnih tonova, nekakvih razmimoilaženja mi možemo gospodine predsjedavajući, a vjerujem i svi ovdje nazočni ustvrditi da postoji široki stupanj suglasnosti svih klubova i predstavnika stranaka za potrebu donošenja ovakvog zakona. I siguran sam da doprinosi današnje rasprave će pridonijeti vama stvarateljima ovog zakona da on bude što bolji i da će biti što prije donesen. Isto tako dopustite, ja imam jedan hobi to vjerujem i vi radite, ja čitam primjedbe na jav
Evo, poštovani kolega vi ste se u svojem izlaganju puno pričali o tome kako ministarstvo nije ništa radili i da jedino što je radilo da su tu pitanja poreza itd. i spominjali ste porez na dohodak i nestanka potpore dohotku. Pa mislim da nije istina, potpora dohotku niku ne bježi i ona ostaje. Ovdje se priča o porezu na dohodak i ulasku u sustav PDV-a za one proizvođače koji prelaze određenu količinu potpora. A samo da posjetim, u prije, u pretprošlom mandatu ta količina je bila, prvo je bila predložena 12 tisuća kuna, nakon toga 24 tisuće kuna, sad je za obvezni ulazak u sustav poreza na dohodak, odnosno sustav poreza na dohodak 48 tisuća kuna dok je u sustav PDV-a do sada bila 80 tisuća kuna, a sad je prebačena na 30 tisuća eura. Pričamo o ozbiljnim poljoprivrednim proizvođačima, ozbiljni poljoprivredni proizvođač ne znači samo onaj koji ima tisuću hektara, znači onaj koji ima 2 hektara plastenika ili nečeg drugog, ozbiljni proizvođač znači čovjek koji živi od poljoprivrede odnosno kojemu poljoprivreda povećava dohodak u njegovom kućanstvu. A ako on traži potporu za to, normalno je da, ako prelazi određene segmente odnosno okvire da jedan dio državi uplati kroz svoja davanja i ostalo. Ono što bih se htio ovdje osvrnuti baš zato što smo do sada imali nekontrolirane prijave u takvom segmentu evo možemo povući paralelu između zahtjeva za štetu od elementarnih nepogoda gdje smo imali prilike vidjeti u određenim zahtjevima da su tražena povrat sredstava odnosno pomoć sa sredstvima država čak i na okućnicama i vrtovima. Mislim da tu moramo povući određenu paralelu i da granice određene moraju biti.
Hvala. Evo kolega Bačić, dajem vam za pravo u vezi ovog što ste drugo rekli, neka tako bude. Geodet ste, ja sam arhitekt. Dozvoljavam da ste u pravu ali ono prvo što ste mi replicirali, to iz vlastitog iskustva kao projektant u vezi komunikacije sa službenicima koji izdaju građevinske dozvole i uporabne dozvole. Bojim se da se ljudima daje previše prostora da odlučuju što je u skladu sa lokacijskim uvjetima, što nije. Uvjeren sam da ćemo imati slučajeve da će jedan službenik za malu stvar investitora bilo koga, možemo komotno reći zezati dok će na drugom mjestu prolaziti sve živo. Vjerujte mi da je tako. Znam da kada sam radio projektu dokumentaciju da sam morao znati kako treba izgledati projektna dokumentacija za Daruvar, kako za Bjelovar, kako za Garešnicu zato što su različito tumačili iste stvari. Evo samo otvaram raspravu da razmišljamo i o tome a nećemo imati nikakav element da procijenimo da li je službenik bio u pravu ili ne. Ili ćemo imati ne znam. Evo hvala.
Evo dvije riječi gospodinu Tepešu. Nisam zaista imao prilike, a vjerujem da nisam jedini u ovom Domu, pročitati radove gospodina Hasanbegovića ali ja se uopće na to nisam ni referirao. Inače usput budi rečeno povijest je jedna ovako od ozbiljnijih tema s kojima se bavim u životu ali nisam povjesničar, bazično sam arhitekt i nešto malo postdiplomskog iz ekonomije. Ne radi se o gospodinu Hasanbegoviću, radi se jednostavno o činjenici koja mislim da nikom pristojnom i civiliziranom danas u svijetu, Europi i Hrvatskoj ne može biti upitna a to je da je antifašizam civilizacijski temelj, točka. Tome se nema šta dodati. Ako netko tako ne misli, sorry ne, šta da radimo, ne može se tu pomoći. A to nema zaista nekakve veze i ja se nadam da je, naravno vrijeme pred nama, biti će sasvim dovoljno da razuvjeri sve one koji pomišljaju da gospodin Hasanbegović ili bilo tko drugi u hrvatskoj Vladi jer je to prevažno nije na tom civilizacijskom temelju. Očekujem da će biti. Evo, dakle želim mu svako dobro kao i cijeloj Vladi. A što se tiče ovog dijela oko manjina, nikad dovoljno tema i rasprave o pravima manjina i nikad dovoljno prava manjina. I to je jedan civilizacijski standard i o tome treba voditi računa. Prema tome tu nema nikakvog pritiska. Ja osobno sam u jednoj četvrtini, moja banka je Slovenska, dakle nisam baš neka manjina ali apsolutno i bez ostatka stojim na poziciji da svako pravo manjina treba samo unapređivati a nikako derogirati. Hvala lijepo.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Vjerojatno nervoza prošla, sada možemo u miru nastaviti raspravu. Odbor za financije raspravio je na jutrašnjoj sjednici i o PDV-u i donio sljedeće stavove. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora raspravio je na 10. sjednici održanoj 2. lipnja ove godine Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o porezu na dodanu vrijednost, s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora koji je podnijela Vlada Republike Hrvatske, aktom od 26. svibnja 2004. godine. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora na temelju svoje nadležnosti iz članka 65. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravljao je o predmetnom zakonu kao matično radno tijelo. Uvodnoj e predstavnik Vlade Republike Hrvatske istaknuo da ostvareni deficit konsolidiranog državnog proračuna u 2003. godine iznosi znatno više 6,7% GDP-a, nego što je planirano rebalansom u 2003. godini. Stoga smanjenje deficita u 2004., 2005. na dugoročnu održivu razinu ispod 3% GDP-a te zaustavljanje rasta javnog i vanjskog duga države je neostvarivo bez odgode primjene niže, bez odgode ponavljam, niže stope PDV-a. Naime, na taj način bi se postigla zadovoljavajuća fiskalna prilagodba nužna i zbog ulaska Hrvatske u Europsku uniju kao i pristupanja Hrvatske u Europsku monetarnu uniju. Odbor je jednoglasno podržao prijedlog Vlade Republike Hrvatske da se sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskog sabora predmetni zakon donese po hitnom postupku. Jedno izdvojeno mišljenje, član Odbora Damir Kajin izdvojio je mišljenje sukladno članku 51. Poslovnika Hrvatskog sabora, napomenuvši kako se protivi donošenju ovog zakona po hitnom postupku i ponovnom vraćanju stope poreza na dodanu vrijednost na 22%, pretpostavljam da je mislio, dakle nije stav Odbora, nego njegovo izdvojeno da je mislio vraćanje na primjenu od 1. siječnja iduće godine, odnosno da ostaje ovakva kakva je. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora odlučio je većinom glasova 10 za i jednim glasom
Hvala gospodine predsjedniče. Uvažena zastupnice, Zakonom o elektroničkim medijima osnovan je Fond za poticanje pluralizma i elektroničkih medija u okviru Agencije za elektroničke medije s namjerom da svojim sredstvima potiče objavljivanje programskih sadržaja na regionalnoj i lokalnoj razini. Prema a posebno naravno one programe koji su od posebnog interesa za Hrvatsku, to su naravno programi nacionalnih manjina, programi kulture, programi obrazovanja i znanosti, poticanje posebnih programa na područjima od posebne državne skrbi. Činjenica je da Fond za poticanje pluralizma ima, na čelu fonda se nalazi vijeće koje je neovisno regulatorno tijelo i ono podnosi izvješće jedino Hrvatskom saboru. Prema podacima iz 2007. koje je podnijelo to vijeće 2008. godine oni su financirali 32 radijska i 5 televizijskih programa namijenjenih nacionalnim manjinama. Oni ne podnose ta izvješća Ministarstvu kulture već direktno Hrvatskom saboru i odgovorni su Hrvatskom saboru. Izgleda ovako kao što ste vi sad kazali, izgleda da su oni na neki način demokraciju, činjenicu da su neovisno regulatorno tijelo predoslovno shvatili i da vam ne podnose redovna izvješća. Inače, mislim da bi ili Odbor za medije ili Odbor za ljudska prava i nacionalne manjine trebao pozvati vijeće da podnese detaljno izvješće kuda su i koliko novaca a ne samo u koje programe nego koliko novaca je u to utrošeno. Hvala.
Kolega Kajin, vi ste govorili o veoma ozbiljnim stvarima, spominjali ste pravosuđe itd. ali ja vas pitam kao vaš kolega pa i vaš prijatelj, kako vam ja mogu vjerovati nakon što ste jutros onako napali sve svoje kolege članove Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav tvrdeći da su postavljali glupa pitanja ili kako ste vi to rekli na razini neke zabavne emisije. Sjednica je trajala 6 sati, vi niste bili na toj sjednici. Vi ste jedino mogli gledati neki od televizijskih priloga u duljini od 2 minute i na osnovu toga mogu se usudit kazat besramno oklevetati svoje kolege. Nakon toga ja se pitam koliko su vjerodostojne bilo kakve vaše izjave.
Hvala gospodine predsjedniče. Replika ide kolegi mom Guliću, u prilogu jasno ovih prethodnih rasprava. Odnosi se na to da nema, kaže, promjena u jedinicama lokalne samouprave i ne ide. Pa već promjene su već nastale samim time što živimo u jednom demokratskom ozračju, višestranačju, a ne po nečijem diktatu da živimo. I danas da nema tog ozračja zasigurno ni ja ne bih sjedio u ovom Visokom domu, nego bi netko drugi po diktatu došao. Isto tako, treba kazati da je novi Zakon o neposrednom izboru gradonačelnika, načelnika, župana itd. jedan izuzetan pomak naprijed i jasno da ograničava dosadašnji način izvršne vlasti i ide korak naprijed, daje veće ovlasti i gradskim vijećima itd. To je dakle jedan iskorak zasigurno naprijed. A govoriti ovdje o tome da nema pomaka, nema dakle razvijenosti zapravo u tom pogledu isto tako nije točno. Pa, samim time što država određena područja svrstava u područja od posebne državne skrbi, brdsko-planinska područja, daje poseban status tim područjima i mogućnosti njihova razvitka. Mislim, ja ću vam kazati na primjeru grada Vrgorca da smo mi to dobro iskoristili u poduzetništvu. Zona Vrgorac je iznjedrila jednu mesnu industriju, braću Pivac. Doveli smo jednog Kracha iz Njemačke, dakle doveli smo respektabilne firme koje zasigurno ne bi bile tu i u takvoj snazi i moći da nema direktne pomoći Vlade Republike Hrvatske i resornih ministarstava. Isto tako, poljoprivreda na našom području doživljava jedan izuzetan i znakovit iskorak naprijed zahvaljujući prvenstveno pomoći i poticajima koje imamo od države. Dakle, Vlada stoji i resorna ministarstva iza nas stoje i to je nepobitno. Nova zona koju radimo uz autocestu na Ravči također se gradi uz pomoć države. Prema tome gospodo, svim novim zakonima o jedinici lokalne samouprave i svi oni koji zapravo … Misle da tu nema iskoraka naprijed, očito je da to govore iz nekih sasvim drugačijih pobuda. Istina je sasvim drugačija. Treba vidjeti na terenu što se događa.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Ovo izvješće kao i slična druga trebaju pokazati je li se i u kolikoj mjeri provode doneseni zakoni. To je pogotovo važno kada se radi o zakonima koji su u zadnjih nekoliko, pet-šest godina po prvi puta doneseni u Hrvatskoj, a jedan od takvih zakona je i ovaj zakon o pravu na pristup informacijama koji je donese u listopadu 2003. godine u Hrvatskom saboru. Ono što je za mene vrlo znakovito i kolege su spominjale samo sa jednog drugog suprotnog aspekta, to su upravo ovi pokazatelji godišnja usporedba primljenih zahtjeva po godinama upućenih tijelima javne vlasti od strane građana. Jednako tako indikativna je i sama ocjena u ovome izvješću, ocjena o nadzoru i provedbi Zakona o pravu na pristup informacijama od strane Središnjeg državnog ureda za upravu. Dakle u ovom izvješću na stranici 5 kroz ovaj grafikon jasno se vidi da je drastično smanjen broj zahtjeva građana upućenih tijelima javne vlasti u 2004. godini koja je upravo bila prva godina primjene Zakona o pravu na pristup informacijama u odnosu na sljedeće dvije godine. Dakle broj od blizu 20 tisuća zahtjeva građana za ostvarivanje prava na pristup informacijama koji je upućen tijelima javne vlasti u 2004. godini naglo je pao u 2005. i 2006. godini. U 2006. godini taj broj iznosi 4 tisuće i 350 zahtjeva. Mišljenje ureda koje se navodi u ovome izvješću je da su razlozi tako smanjenog broja primljenih zahtjeva u činjenici da su citiram: Ovlaštenici prava na pristup informacijama upoznati s informacijama koje posjeduju tijela javne vlasti kao i u činjenici da tijela javne vlasti redovito objavljuju informacije na svojim web stranicama, info-telefonima, u medijima, u službenim glasilima. Bilo bi dakako jako dobro da je postignut tako visok stupanj otvorenosti tijela javne vlasti i da postoji toliki stupanj dostupnosti informacijama pa da građani u toj situaciji onda uopće nemaju potrebu za dodatnim traženjem prava i pri
Hvala potpredsjedniče. Uvažena pravobraniteljice sa suradnicom, kolege i kolegice zastupnici. Djeca i mladi smatraju se često najzdravijim djelom populacije koji ne zahtjeva posebnu zdravstvenu skrb jer više ne boluju od potencijalno teških bolesti dojenačke dobi i ranog djetinjstva, a istovremeno još nisu počeli razvijati kronične bolesti pogubne za stariju i srednju dob. No, upravo je razdoblje intenzivnog rasta i sazrijevanja kritično i rizično ne samo zbog izravnih rizika po zdravlje, već zbog neizravnih mogućih utjecaja mladenačkih potencijalno štetnih navika i neopreznih ponašanja. Djeca i mladi su kritična i rizična skupina kroz segmente infrastrukture i korištenja zdravstvenog sustava, a to su primarna zdravstvena zaštita, opća, odnosno obiteljska medicina i zdravstvena zaštita predškolske djece, zaštite i liječenje zubi, nacionalni preventivni zdravstveni programi, program obaveznog cijepljenja u RH. Također i kroz nacionalne programe implementirane u sustav odgoja i obrazovanja, a to je Hrvatski nacionalni program za prevenciju HIV-a, odnosno AIDS-a, zaštita od nasilja u obitelji, prevencija ozljeda kod djece, program prevencije samoubojstava kod djece i mladih, prevencija prekomjerne tjelesne težine, Nacionalni program zdravstvene zaštite osoba sa šećernom bolešću i provedba Nacionalnog programa za Rome. Dakle, dosta gordo zvuči kad se ovo sve skupa nabraja, no problemi postoje. Najveći je onaj nedovoljnog broja stručnjaka, pravobraniteljica stoga podržava napore usmjerene uvođenju reda u sustav, ali neprihvatljivo joj je da se taj proces odvija na uštrb ponude i kvalitete u zdravstvenoj zaštiti djece. Tome svjedoče i sve češći apeli roditelja koji putem humanitarnih akcija prikupljaju sredstva potrebna za liječenje teško oboljele djece, operacije u inozemstvu i slično. Takva praksa ne uspijeva uvijek i ne može zamijeniti kvalitetna sustavna rješenja ovog složenog problema. Pravobraniteljica preporučuje bolje informiranje djece i roditelja o mogućnostima
Hvala lijepo. Pa ja se slažem sa kolegom Pavlicom kad je spominjao ovu pojavu koja nije samo u Hrvatskoj, nego i u svijetu. Farmaceutska industrija i uopće svi koji se bave tim poslom vrše strašnu agresiju normalno na potrošnju. Zadatak je svih nacionalnih zdravstvenih sustava da od toga uzmu onaj dio što je narodu potrebno, ali zapravo ne može se efikasno nitko u svijetu oduprijeti u tom nepotrebnom propisivanju lijekova. U Hrvatskoj je potrošnja lijekova za naše pojmove velika, za naše mogućnosti. Međutim, statistike neke govore da je zapravo potrošnja lijekova po glavi stanovnika u Hrvatskoj spada ispod prosjeka svjetskog i europskog. Što se tiče antibiotika oni su nekad bili problem u Hrvatskoj, bili su na prvom mjestu. Oni su sada na 6. mjestu, na žalost neki drugi psihofarmaci su vodeći što smatram da zapravo nije dobro. A kad ste govorili o ovome da lijek treba biti određen za onoga tko ga stvarno i treba, vi ste naveli jedan pojedinačni primjer, to se uvijek dogodi. Međutim, za to nije kriv sustav. U našim propisima i zakonima je točno definirana skupina lijekova za sve bolesti i određeni su postupnici kako i kojim indikacijama se oni daju. Prema tome, uvijek su moguće neke ovako ja bih rekao pojedinačne nazovimo nepravde, ali lista lijekova, osnovna lista lijekova je široka, svi ju mogu imati, a posebno skupi lijekovi naročito za ove bolesnike sa malignim bolestima je isto opsežna i indikacije maksimalno ja bih rekao i proširene. Da je to tako u ovoj godini lista posebno skupih lijekova već je debelo potrošena, mi smo predvidjeli 200 mijijona, a već sad je potrošeno 118 do današnjeg dana, prema tome bit će itekako problema do kraja godine izvući se sa ovim. U svakom slučaju treba pooštriti i pojasniti kriterije za lijekove koji su skupi i koji su … dijagnoze i moraju se osigurati.
Gospodine potpredsjedniče, niti jedan od kolega koji su ispravili netočan navod zapravo nije ispravio netočan navod. Dakle članak 209., oni su se javili za ispravak netočnog navoda a nisu… Članak 209. zato što kolege nisu… Članak 214., oni su se javili za ispravak netočnog navoda, a nijedan od kolega nije ispravio netočan navod. Ja nisam rekao kad je riječ o kolegi Bačiću da će to raditi centar nadzor ljudi nego da treba voditi brigu o nadzoru ljudi. Kolega Šuker govori o tome, ispravlja moje mišljenje. Ja sam samo rekao da to nije plijen… Nego da je to nadležnost. To je moje uvjerenje. Jednako tako je postupio i kolega Đakić. On je ispravio moje uvjerenje, a ne moje netočne navode. Hvala lijepo.
Hvala lijepa gospodine podpredsjedniče. Kolega Bitunjac je s pravom rekao da su jedinice lokalne i regionalne samouprave u provođenju ovog Zakona izuzetno važne. Ali ja ću vam na primjeru koji se dogodio u Varaždinskoj županiji pokazati kako se Vlada i saborska većina upravo maćehinski odnosi u odnosu na njih. Jedna općina u okolici Varaždina je za poslovnu zonu pomgla, promijenila je prvo prostorni plan. Pomogla je i animirala građane da se jeftino stvarno i uistinu jeftino proda poljoprivredno zemljište koje je pretvoreno u građevinsko. Odredila je i odrekla se komunalnog doprinosa. Odredila je minimalnu komunalnu naknadu. Nekoliko godina se nije plaćao porez na dobit i sada kad je ona trebala napokon nešto iz toga zaraditi za svoj daljnji razvoj u ovom Visokom Domu i Zakonom o izmjenama o financiranju jedinica lokalne i regionalne samouprave oni su ostali bez prihoda. Njima se vraća porez na dohodak. Ali poštovani kolega u toj jedinici lokalne samouprave najmanji broj novozaposlenih u tim tvornicama koje rade su upravo iz njihove općine. Prema tome očito će budući, općine ubuduće tražiti od investitora da zapošljavaju njihove ljude jer koji im je inače interes? Ako nemaju udjela u porezu na dobit, a nemaju ga, vi mi recite na koji način ćete, će oni imati interesa da tako nešto naprave. Očito da neće. I ukoliko ne promijenimo i očito da Vlada i kada je išla sa Prijedlogom zakona o financiranju jedinica za lokalne i regionalne samouprave ili nije htjela ili jednostavno nije znala što radi pa je išla na takav način. Inače ako želimo i bolje provođenje ovoga Zakona morat ćemo prije ili poslije dati jedan dio poreznog kolača, poreza na dobit i jedinicama lokalne samouprave jer inače bojim se da će efekti biti smanjeni. Hvala lijepa.
Poštovani gospodine predsjedniče. Uvažena zastupnica izrekla je da zakon nije na relaciji decentralizacije što doista nije točno jer do sada u svim izmjenama i dopunama i u temeljnom zakonu sve odredbe su bile na decentralizaciji, istina u domeni rada i odlučivanja svake od jedinica lokalne i regionalne samouprave. Znači i ove izmjene su na toj relaciji. Mogu usput samo reći i obrazložiti što je zapravo bivša koalicijska vlast pokušala odrediti u decentralizaciji, fiskalnoj decentralizaciji a nije imala učinka. … Kratko samo. U porezu na dohodak, gospodin Mršić se buni ali dobro da to nije bilo ništa, u porezu na dohodak … Samo govorim da nisu ništa učinili u decentralizaciji …
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravio bih jedan navod uvaženog kolege Rožića koji je rekao da su župani razina državne uprave. To je bilo do 2001. godine kad su župani bili nositelji izvršne vlasti kao lokalne samouprave i predstavnici državne uprave na terenu koje je potvrđivao predsjednik države. No 2001. godine župani su samo nositelji izvršne vlasti na razini lokalne samouprave, a predstavnici državne uprave. … I regionalne je. A predstavnici državne uprave na razini županije su predstojnici Ureda državne uprave.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, štovane dame i gospodo zastupnici. Pred nama je treći Prijedlog Zakona o oružju. Naime, prijašnje dvije rasprave u ovom Domu su pobudile veliku raspravu i budući smo u raspravi uočili opravdanost nekih primjedbi, odnosno nedovoljnu definiranost pojedinih instituta u zakonu predložili smo da zakon ode i u treće čitanje i pred vama je prijedlog, Konačni prijedlog Zakona o oružju u kojem smo nastojali uvažiti sve one primjedbe za koje smo procijenili da će dovesti do boljeg i kvalitetnijeg zakona. Ja ću samo ukratko reći koji su bili osnovni razlozi za donošenje novoga Zakona o oružju. Naime, bilo je tu nekoliko razloga. Jedan od razloga je bio da smo trebali naš Zakon o oružju uskladiti sa europskim zakonodavstvom, europskom stečevinom, pravnom stečevinom i direktivama. A drugi razlog za donošenje ovog zakona je bio da se poveća sigurnost građana, odnosno uvedu instituti koji će smanjiti zlouporabe oružja kojih je u Republici Hrvatskoj na žalost bilo. Nekoliko osnovnih novosti uopće u prvoj predloženoj izmjeni, odnosno u prvoj varijanti zakona je bilo da se uvodi nova kategorizacija oružja u skladu sa europskom direktivom. Zatim da se uvodi obilježavanje oružja žigom. Zatim se uvodi uzimanje mehaničkog traga oružja što je vrlo važno zbog kasnije identifikacije, pronalaženja počinitelja teških kaznenih djela oružjem. Zatim se uvodi trajna predaja oružja, postrožuju se uvjeti za dobivanje dozvole za držanje i nošenje oružja, liječnički pregledi se uvode kao obveza svakih pet godina, a ne kao do sada 10 godina s tim što se i dužina trajanja dozvole za nošenje veže sa dužinom trajanja liječničkog uvjerenja i uvodi se legalizacija. Dakle, prvo ću ovo sistematizirati kroz konkretne članke predloženog zakona. Oružje se razvrstava u 4 kategorije što je u skladu sa europskom pravnom stečevinom i europskim direktivama, a ne kao do sada što je bilo u 2 vrste dozvoljeno i zabranjeno. Zatim se uvodi obaveza prijavljivanja oružja iz kategorije C
Hvala lijepa. Poštovani gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Dakle kratko u nekoliko riječi da se osvrnem na sve ove primjedbe. Što se tiče mišljenja Odbora za europske integracije moram napomenuti da će sredinom godine svakako doći do revizije Nacionalnog programa, vjerojatno i u svjetlu partnerstva koje očekujemo da ćemo dobiti pa i u tom kontekstu možemo eventualno razmišljati i o promjeni imena Nacionalnog programa. Što se tiče bržeg ispunjavanja plana usklađivanja zakonodavstva koja je primjedba i Odbora za europske integracije i Kluba zastupnika <PARTY>-a sa svoje strane možemo predložiti da se ovaj program zakonodavnih mjera koje su predviđene za 2005. godinu, a koje su uvrštene u ovaj plan mjera kao mjere o kojima će Vlada početi raspravljati, da se dakle taj program zakonodavnih mjera prebaci u plan za 2004. godinu na usvajanje Hrvatskom saboru, a isto tako vjerujem onda da će i pri daljnjem usklađivanju i reviziji plana sredinom godine biti uključene daljnje zakonodavne mjere. Isto tako prihvačamo i prijedlog Odbora za Ustav. Gospodin uvaženi zastupnik Anto Đapić. Moram napomenuti dakle da je, žao mi je da je bilo kratko vrijeme, da niste stigli pročitati cijeli program. Nadam se da će to i, da ćete to ipak uspjeti jer tekst programa je dostavljen uvaženim zastupnicima na upoznavanje. On će isto tako biti dostupan i hrvatskom, hrvatskim građanima, javnosti. On će biti objavljen na našoj internet stranici, Ministarstva europskih integracija. Isto tako biti će tiskan tako da će bilo koji građanin Republike Hrvatske moći dobiti kopiju nacionalnog programa. Biti će preveden normalno i na engleski jezik i dostavljen isto tako Europskoj komisiji. Što se tiče odredbi koje ukazuju na prijelazni period vaše primjedbe gospodine zastupniče htjela bih podsjetiti da se od 10. mjeseca 2002. godine Saboru dostavljaju izjava o usklađenosti koje upravo ukazuju na taj prijelazni period i u usporednom prikazu daju se prijelazni rokovi koji su navedeni za svaki
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani zastupnici. Izvješće o radu Nacionalnog odbora daje nam jedan kronološki pregled njegove aktivnosti kao i aktivnosti pregovaračkih timova. Mi na Izvješće nemamo ozbiljnijih zamjerki, ali želimo iskazati neka svoja zapažanja. Iščitavajući ovo Izvješće dobiva se dojam da Hrvatska mora sve slijepo i bez pregovora prihvatiti, često i protiv svojih interesa. To su stavovi i obaveze koje nameću neke od članica Europske unije, kao i neki pojedinci i koje mi ne možemo prihvatiti. Svima nam je jasno da naš politički put je određen, da je Europa i sve što ona nosi naša sudbina, da se moramo spremiti na suživot i zajedništvo s narodima u svom okruženju, ali moramo znati do koje granice. Upravo ta činjenica mora nas potaknuti da već sada donesemo neke zaključke kako ovo Izvješće ne bi bila prazno slovo na papiru. To znači da se donesu obvezujući zaključci za Vladu i ovaj Sabor i to sljedeće. Koliko će trajati vrijeme prilagođavanja za područja, odnosno grane djelatnosti, koje zakone i propise još treba predložiti Vlada Republike Hrvatske, a ovaj Sabor prihvatiti i u kojem roku. Već sada treba predvidjeti što ćemo ulaskom u Europsku uniju dobiti, odnosno koliko će nas ta budućnost stajati. Po čemu ćemo biti prepoznatljivi u Europi, koje su to hrvatske vrijednosti koje bez obzira na ulazak u Europu moramo utvrditi, ne radi Europe već radi nas samih. Da se provodi komunikacijska strategija Republike Hrvatske i da se građani upoznaju sa svim promjenama koje ih očekuju precizno i na vrijeme. Trebamo biti jedinstveni oko glavnih strateških interesa kao što smo bili jedinstveni za osnivanje Nacionalnog odbora jer je to preduvjet uspješnom razvoju Hrvatske na putu u Europsku uniju. U prethodno iskazanim točkama i njihovim usvajanjem pokrenula bi se zajednička inicijativa za gospodarsku preobrazbu hrvatskog društva jer je ono osnova našeg opstanka i identiteta. Hvala lijepa.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora u ime Kluba zastupnika <PARTY>-a tražim također stanku u trajanju od 10 minuta kako bismo naglasili prije same rasprave o ovom zakonskom prijedlogu, ali isto tako o zakonskom prijedlogu koji smo imali prilike raspravljati netom prije kako i jedan i drugi ovaj procesni zakon koji je u prvom čitanju danas, o kojima u prvom čitanju danas raspravljamo predstavio dosita jedan veliki iskorak. To mogu reći dakle i iz osobnog iskustva i mnogi kolege koji ovdje dakle i odvjetnici koji su dionici samog pravosudnog sustava bilo u parničnom bilo u kaznenom postupku. Što se tiče materijalnih sredstava ja mislim da je vrlo jasno u obrazloženju rečeno, dakle kada govorimo o Zakonu o kaznenom postupku kako je upravo Nacionalnom planom oporavka i otpornosti predviđeno na koji način će se ta sredstva pribaviti mislim da je vrlo jasno i u obrazloženju na zadnjoj stranici rečeno dakle koja će sredstva biti po godinama dakle u proračunu osigurana kada govorimo o državom proračunu. Prema tome, ako sada propustimo ovu priliku kada govorimo o NPO-u pitanje je kada će druga biti, ako imamo istinsku volju da nešto učinimo iskorak u hrvatskom pravosuđu, pogotovo u modernizaciji, digitalizaciji samog postupka onda mislim da je to sada i svatko tko misli drugačije ili govori drugačije očito ima neke druge namjere. Prema tome ja bi volio da ova rasprava kažem u ime Kluba zastupnika <PARTY>-a ide u smjeru konstruktivnosti, da naglasimo sve ono što je dobro i uostalom oni koji su dionici tog postupka su velika većina svih hrvatskih građana, dakle ne mislim samo na odvjetnike ili državno odvjetništvo već mnogi naši sugrađani koji jesu sudionici samih bilo parničnih, bilo kaznenih postupaka, u konačnici to je za korist svih njih. Hvala lijepa.
Poštovani potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Pred nama se nalazi odnosno danas raspravljamo o Izvješću o stanju i upravljanju robnim zalihama za 2019. godinu, ponavljam, za 2019., u kojem nismo mogli ni zamisliti nedaće koje će nas snaći u 2020. i 2021. kada će Ravnateljstvo za robne zalihe preuzeti veoma važnu ulogu u saniranju posljedica potresa i na kraju dostavivši najviše kontejnera i kućica na Baniju. Vjerujem da će nas biti više zainteresiranih u ovoj sabornici kada budemo raspravljali o Izvješću za 2020. Aktivnost državnih robnih zaliha odnosno Ravnateljstva nije uvijek toliko medijski vidljiva, ali je nedvojbeno da Ravnateljstvo i ako smijem tako reći mirnodopskim razdobljima radi i priprema se za eventualne problematične situacije. Tako je i aktivnost posljednjih godina bila pojačana prilikom elementarnih nepogoda, primjerice prilikom poplava u Gunji, klizišta u Sisačko-moslavačkoj županiji i drugima. Jednostavno rečeno o državnim robnim zalihama računa vodi Ravnateljstvo za robne zalihe koje djeluje u okviru Ministarstva gospodarstva i održivog razvoja i obavlja poslove određene Zakonom o strateškim robnim zalihama. Strateške robne zalihe značajne su s aspekta socijalne, društvene i humanitarne uloge svake zemlje koja dolazi do izražaja u izvanrednim situacijama. Stalnim stvaranjem strateških robnih zaliha pridonosi se učinkovitijem djelovanju sustava zaštite i spašavanja i održivosti gospodarstva u teškim uvjetima. Stoga je stvaranje, održavanje ali i teritorijalni razmještaj strateških robnih zaliha od strateške nam važnosti. Stalno dostupne zalihe osiguravaju nesmetano i pravovremeno interveniranje i otklanjanje posljedica te isključuju ovisnost o tržištu, sektoru proizvodnje, uvozu ali i međunarodnoj pomoći. Predmetno Izvješće o kojem raspravljamo je sistematično, lako ga je pratiti te daje jasnu usporedbu stanja na kraju 2018. i stanja na kraju 2019. godine. Tako iz Izvješća proizlazi kako je sveukupna vrijedno
Poštovani potpredsjedniče. Kolega zastupniče, pa evo zakon je osnova rješavanja svake problematike, pa onda i nepoštene trgovačke prakse, naravno i primjena zakona i kontrole koje su definirane u ovom zakonu. Pa ja bi vas samo želio podsjetiti da li se vi sjećate ministra Romića? Kolko se ja sjećam taj ministar bio je u Vladi RH, pa taj ministar zajedno s vama bio je predstavnik vaše stranke, član vaše stranke, također nije imao hrabrosti, kao što vi kažete zaštiti seljaka i oduprijeti se liberalnom tržištu. Prvi puta netko je to imao hrabrosti, a to je upravo ova vlada.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora. Znači mi smo sada u ovom završnom izlaganju premijera čuli da je dakle hrvatski referendum o pristupanju Europskoj uniji bio dakle korektan, da je to bila razumna odluka, ali istovremeno je referendum o izlasku iz Europske unije Velike Britanije bila premijerova pogreška. Znači, ja ne razumijem a kako se mogu takvi različiti kriteriji primjenjivati u ocjeni jedne te iste stvari. Znači referendum je referendum. Ako je naš legalan i njihov je legalan. On nije pogreška premijera. Znači mi bismo sada mogli temeljem ove analogije reći da je referendum o ulasku u Europsku uniju bio pogreška premijera Milanovića koji ga je dozvolite, a nije. Ja opet ne razumijem zašto mi moramo dakle ulaziti u neke unutrašnje stvari država koje su, recimo to iskreno, velesile poput Rusije ili poput Velike Britanije i sada mi komentirati njihov izlazak iz Europske unije kao nekakvu pogrešku. Pa Velika Britanija je kolijevka demokracije. Velika Britanija je 50 puta gospodarski jača od Hrvatske. Ima 20 puta više stanovnika. Zar zaista mislimo da je taj narod bio taoc jednoga čovjeka pa zvao se on premijer ili ne znam kako? Mislim da trebamo još jednom podsjetiti na izjavu predsjednika Trumpa, a ta je da će još neke zemlje napustiti Europsku uniju. Pa evo, ja bih molio možda premijer više zna s obzirom da komunicira s Europskim vijećem da nam kaže koje su to zemlje, koje su to zemlje koje će još imati neke premijere koji će raditi pogreške koji će dakle opet poput nekih diktatora iz povijesti moći odlučiti u ime cijeloga naroda. Hvala lijepa.
Zahvaljujem vam gospodine predsjedniče Sabora. Ovo što ću reći namijenjeno je ministru Primorcu. Gospodine ministre, priča mi je opora, ali na žalost životna je i u nekim segmentima vrlo svježa. Radi se o tome da se učitelji srpske nacionalnosti u Kninu ne mogu zaposliti u osnovnim školama. Ili im se kaže nema natječaja i nema potrebe, pa sutra ili preksutra dođe netko čak iz drugog grada pa mu se treba platiti trošak ili da ne ulazim u to. Ili im se, ili se, ili ima potrebe, pa nema natječaja jer se čeka da nečija kćerka diplomira. Ili se netko dođe raditi, pa se procedura prijema nakon toga vrši. S obzirom na učestalost tih događanja i s obzirom na lakoću kako se to događa to upućuje na zaključak da postoje neki signali i pokrića da se to smije raditi. E sad, ja ću odustati gospodine ministre od pitanja. Ali umjesto pitanja reći ću vam najsvježiji primjer nečega što je važno. Učenici srednje škole, grupa htjela je ići tuči učenike srpske nacionalnosti osnovne škole valjda inspirirani posljednjim događanjima. Sve je to na žalost čini mi se jako povezano i zajednički nazivnik je ima ljudi koji misle da tako mogu, možda čak misle i trebaju raditi. Rekoh ja, ne postavljam pitanje. Jedino bih volio ako hoćete i tražim da na ovo što sam rekao ne odmahnete rukom. Zahvaljujem. Gospodine ministre, senzibilitet može biti i naopako postavljen. Svi ne moraju imati jednak senzibilitet, uostalom različiti smo i ciljevi nam mogu biti različiti, pa i u ovako drastično. Ali, opasnost je u tome što nezakonitost proceduralnim manevrima možete često opravdati zato što nema kontrole.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjena gospođo potpredsjednice Vlade, uvažena gospodo zastupnici. Ova tri zakona, znači ovaj Zakon o radu, Zakon o porodnom dopustu majki koji obnašaju samostalnu djelatnost i nezaposlenih majki, Zakon o zdravstvenom osiguranju čine jedan paket. Prevedeno znači, to je pravo na trogodišnji dopust za sve one majke koje se odluče na treće ili svako iduće dijete, odnosno one majke koje rode blizance. <PARTY> podržava ovu mjeru. Mi se, da budem iskren čak i čudimo zašto se 2001. smanjio, ako se ne varam porodni dopust sa 3 godine na 2 godine, kada ta mjera de facto u proračunu nije iziskivala neka veća sredstva, tim više što je 3. siječanjska vlast bila ona koja je uvela mogućnost da porodnu naknadu primaju i žene koje samostalno obnašaju neku djelatnost, odnosno ta je vlast bila ona koja je uvela mogućnost da i nezaposlene majke primaju porodiljsku naknadu. Znači, do tamo negdje 2001. te osobe, te žene bile su nezbrinute. Kako to da 3. siječanjska vlast nije uspjela kapitalizirati tu činjenicu da porodiljsku naknadu protegnula na gotovo 20 tisuća korisnika meni je nejasno. Međutim, to se je tada dogodilo. 2001. bilo je negdje oko 13 tisuća korisnica po tom osnovu nezaposlenosti. Iz proračuna se tada isplaćivalo cca 250 milijuna kuna. Nažalost, zbog pada novorođene djece ti iznosi bojim se ni u buduće iako će se najvjerojatnije nešto povećati neće biti drastično povećani jer usprkos tim novim iznosima ostat će zbog manje djece koja će se vjerojatno i u buduće rađati nepromijenjeni. Zašto? Nedavno je Državni zavod za statistiku objavio rezultate o siromaštvu i njihova je ocjena gotovo nevjerojatna a netko bi rekao možda i očekivana. Pročitao sam jedan naslov gdje su doslovce došli do zaključka da treće dijete vodi u siromaštvo. Znači, učinimo sve u ovome Saboru pa i usvajanjem ovih zakona da tome ne bude tako, da socijala ne proizvodi socijalu. U Hrvatskoj 2002. ispod praga siromaštva živjelo 773 tisuće ljudi ili 18,2%. Godinu dana pri
Poštovana kolegice, svi dobro znamo da uspjeh ide barem kad je Hrvatska u pitanju, većinom preko političkih veza. Vi dobro znate da ste u javnim, državnim službama, proveli cijelo svoj radni vijek i za vas sretnim spletom okolnosti ste postali ministrica i zamijenili Čačića, Vrdoljaka i ostalu ekipu. Vaš najvažniji projekt je bio legalizacija. Ja ću vam reći, upravo ovih dana u gruntovnicu u Vinkovcima i u službe su se vratile pune kutije neriješenih predmeta vaše legalizacije. Ljudi dobivaju opomene, javljaju se u FINA-u, i sam sam se javio, zamislite imam 3 nelegalno izgrađena objekta.
Gospodo kolege i kolegice, dame. Kolege i kolegice iz <PARTY>-a. Dakle iskreno nisam vjerovao da ću morat ovdje izlazit za govornicu nakon vaših rasprava jer sam računao da dijelimo tu svijest o nacionalnoj državnoj odgovornosti kada je u pitanju hrvatski narod u BiH-u. Dakle, najlakše je reći podržavamo ravnopravnost hrvatskog naroda BiH-a, teritorijalni integritet i suverenitet BiH-a itd., itd. Međutim, 20 g. i više, 23 g. nakon Daytona je prošlo, Dayton je promijenjen na štetu hrvatskog naroda ali i na štetu BiH-a, 2002. g. kada je bila <PARTY>-ova Vlada ovdje u Banskim dvorima i predsjednik Mesić na Pantovčaku, desile su se te promjene koje su omogućile čitav lanac događaja ... Hrvata koji se dešavao kasnije. Nitko nije reagirao. Danas su Hrvati u BiH-u dovedeni na rub gubitka političkog subjektiviteta i nestanka. Mi smo danas u opasnosti da gubimo kao narod BiH-a, ne kao i Hrvati iz BiH-a, naša ... 500 000, svoj problem riješimo najlakše moguće ... Ali Hrvatska dugoročno gubi. Ovim procesima, pa čak i ovim izborima u BiH-u, ovo je težak šamar Hrvatskoj, ovo zapravo dovodi u inferiornu poziciju u jugoistočnoj Europi. Hrvatska ako neće biti faktor u jugoistočnoj Europi, ona je suradnicima i EU i NATO-u zapravo marginalna zemlja. Nije Hrvatska važna za EU ili za NATO ili za svjetsku zajednicu sa problemom Koreje, Pakistana i Afganistana itd. Važno je reći drugu stvar, g. Bernardić. Ne borimo se nitko ovdje za glasove, ... na listi <PARTY>-a, mi ne odlučujemo tko će biti ovdje većina, tko će vladati. S druge strane, neradi se ... o jednoj stranci, o jednom čovjeku. Ovdje politika tu je g. Ilija Cvitanović, dakle predsjednik <PARTY>-a 1990., na ove izbore su išli oni, ja nisam član nijedne stranke da vam kažem sada. Išli su dakle odvojeno, u dva suprotstavljena bloka, danas Hrvatski narodni sabor je donio jedinstvenu odluku i apsolutno stojimo složno u zastupanu hrvatskih legitimnih interesa u BiH-u. I nećemo zategnuti odnose sa BiH-om, zar mislite da će ova deklara
Zahvaljujem. Poštovani kolega drago mi je da se slažemo u činjenici da je nedostatak financijskih sredstava jedan od temeljnih problema zatvorskog sustava. Međutim, kroz sve ove moje rasprave ja ustvari želim postaviti jedno pitanje. Što se čini da se ta situacija promijeni? Ako pogledamo proračune unazad zadnje 3 godine, projekciju za 2014. onda vidimo da će zatvorski sustav dobiti oko 100 milijuna kuna manje nego što je prije dobio. Ako vidimo iz izvješća da je 58 milijuna 910 tisuća kuna nepokriveno iz prethodne godine. Ako imamo 86 milijuna kuna u 2011. tužbe zatvorenika za loše uvjete a izgradnja šibenske kaznionice i zatvora bi to kompenzirala. Onda ako vidimo nadalje da je po strukturi prihoda, prihod iz proračuna čine 92,48% a vlastiti prihodi samo 6,67%. onda očekujemo ovdje odgovor šta se čini da zatvorski sustav ne kolabira. Ja odgovore na to pitanje nisam dobio a vjerujem da niste dobili ni vi. Hvala. Poštovani kolega, naravno htio bih se osvrnuti na dio vašeg izlaganja u kojem kažete da u zatvoru nije dobro. Naravno da u zatvoru nije dobro jer čovjek ima dvije činjenice notorne kojih nije ni svjestan dok ih ne izgubi. Jedna je zdravlje a druga je sloboda. I svaki onaj tko izgubi slobodu a mislim da ja to ovdje pred vama mogu slobodno reći, jer ja znam šta znači biti s jedne strane brane i šta znači biti s druge strane brave. To je dakle najveća vrijednost što čovjek u životu ima. Ali ih nije svjestan dok ih ne izgubi. Tek kad izgubi onda postane toga svjestan. Međutim, onoga trenutka kad država temeljem zakona nekoga liši slobode preuzima svu brigu o njegovim potrebama i svim njegovim ljudskim pravima i to je upravo suština one priče što je i gospođa Ingrid, odnosno kolegica Ingrid-Antičević Marinović Govorila. Dakle, kad god se gleda stanje ljudskih prava u nekoj zemlji prvo što se obilaze to su kaznionice, zatvori, nakon toga policijske postaje itd. itd. O tome je govorila svojevremeno i pravobraniteljica i smatram da je sasvim opravdano što mi danas
Gospodine predsjedniče, štovani kolegice i kolege zastupnici. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na svojoj 57. sjednici 25. studenoga u svojstvu zainteresiranog radnog tijela raspravio je konačni prijedlog zakona i sukladno našoj raspravi koja je bila, na osnovi toga što je predlagatelj iznio da se zakon usklađuje vezano za zatvaranje 23 poglavlja u pregovorima s Europskom unijom i potrebom izmjena zakona iz 2003. godine. U načelnoj raspravi istaknuto je da Izvješće o pravu na pristup informacijama nije obećavajuće te da naša tijela javne vlasti ignoriraju određene zahtjeve. Pojedini članovi odbora doveli su u pitanje i neovisnost tijela nadležnog za ostvarivanje prava na pristup informacijama. Stoga je istaknuto da poslove neovisnog tijela za prava na pristup informacijama bi trebao raditi povjerenik za informacije. Predstavnik predlagatelja istaknuo je da je Agencija za zaštitu osobnih podataka institucionalno tako postavljena da predstavlja neovisno tijelo koje odgovara isključivo Saboru, a takva praksa da je poznata u Europi. U pojedinačnoj raspravi iznijete su primjedbe na članak 13. stavak 6. kojim je izmijenjen članak 17. Zakona o pristupu informacijama iz 2003. godine i tu je istaknuto da pristup informacijama kad se radi o klasificiranim podacima je riješeno u samom Zakonu o tajnosti podataka, a da je tijelo koje je vlasnik klasificiranih podataka u slučaju zaprimanja zahtjeva za pristup informacijama dužno ocijeniti razmjernost između prava na pristup informacijama i vrijednosti koje se štite klasificiranim podacima te odlučiti o zadržavanju stupnja tajnosti, primjeni stupnja tajnosti, deklasifikaciji ili oslobođenju od čuvanja tajne. Većinom glasova nakon provedene rasprave Odbor je donio odluku da predloži Hrvatskom saboru donošenje zakona o izmjeni i dopuni Zakona o pravu na pristup informacijama, a na tekst prijedloga odbor je podnio sljedeći amandman na članak 13., da sad ne navodim, sukladno članku 8. stavak 1. zamjenjuje se riječima
Hvala. Gospodine dopredsjedniče, uvažena državna tajnice. Pred nama je Prijedlog odluke o razrješenju dosadašnjeg predsjednika, potpredsjednika i članova i imenovanju novog Upravnog vijeća Memorijalno-dokumentacijskog centra Domovinskog rata. Centar je osnovan kao javna ustanova specijalizirani arhiv i od interesa je za Republiku Hrvatsku. Osnivač centra je Republika Hrvatska a prava i dužnosti osnivača obavlja Vlada Republike Hrvatske koja je i predlagač ove odluke koja je pred nama. Centar prikuplja, objedinjuje, sređuje i zaštićuje svu dokumentaciju i sve podatke nastale u Domovinskom ratu i vezane uz rat. Prikuplja, sređuje i klasificira, obrađuje registraturno i arhivsko gradivo nastalo u Domovinskom ratu i vezano uz rat sukladno Zakonu o arhivskom gradivu i arhivima. Stručno i znanstveno obrađuje i analizira, obrađuje podatke i gradivo vezano uz Domovinski rat, objavljuje publikacije i druga djela nastala na temelju svoje djelatnosti, objavljuje registraturno i arhivsko gradivo nastalo u Domovinskom ratu, daje podatke i izvatke iz dokumenata ovjerovljene prijepise na zahtjev korisnika sukladno Zakonu o arhivskom gradivu i arhivima, organizira stručna i znanstvena predavanja, izložbe te znanstvene skupove i druge oblike istraživanja i istina o Domovinskom ratu i upoznavanje javnosti u zemlji i svijetu utvrđenim činjenicama vezanim uz Domovinski rat. Centar se u svom radu koristi suvremenim metodama zaštite i sigurnosnih mjera trajnog čuvanja prikupljenog gradiva i razvija održive informacijske sustave te objavljuje dokumente vezane uz Domovinski rat. Gradivo centra je konvencionalnog i nekonvencionalnog tipa. Konvencionalno gradivo čine hrvatski dokumenti i dokumenti paradržavnih ustanova i paravojnih postrojbi s okupiranih područja nastalih tijekom Domovinskog rata. Građa nekonvencionalnog tipa su digitalni zapisi vezani sadržajno uz aktivnosti centra nastali u razdoblju od 1989. godine do danas. Odredbom članka 12. stavak 3. Zakona o Hrvatskom memorijalno-dok