EuroBench/eurobench-parlamint-power-hr huggingface dataset:
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Amandman se ne prihvaća. Kako se predloženi mijenja omjer rasporeda sredstava između jedinica lokalnih i područnih, ne samouprave, jedinica lokalne samouprave a potreba za korištenjem navedenih sredstava od strane jedinice lokalne samouprave su veće kao i s obzirom na stvarne obaveze i troškove. I u svezi sa provedbom zakona predloženo se ne prihvaća. Uvijek preostaje mogućnost da jedinice lokalne samouprave ili jedinice regionalne samouprave sklope sporazum o suradnji na aktivnostima koje se odnose na zajedničko trošenje sredstava, odnosno provođenje zajedničkih projekata i programa te nije potrebno zakonom predvidjeti dodatno izdvajanje sredstava za proračun jedinica regionalne područne samouprave. Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Amandman se ne prihvaća. Predloženo je suvišno jer dodavati prefiks vlastito poljoprivredno gospodarstvo je nepotrebno zato što podrazumijeva i obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo i obrt nešto što je vlastito.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo što reći nakon ove rasprave, moram reći da smo kao predlagači malo zbunjeni. INA je trgovac, loš trgovac, INA je uništila rafinerije, INA ne ulaže u naftna polja, to su konstatacije u INA-i. Znači zaključujemo da je INA kompanija koja više nije energetski interes Republike Hrvatske, nije kompanija od energetskog značaja, i sad se moramo samo pitati tko je odgovoran? Tko je odgovoran? Do jučer, danas na sjednici stalno tvrdite MOL, zato što mu je nekakav ugovor dao prava da uništi INA-u i sada vidimo, kolega Denona govori o tome što se ulaže, kad se ulaže u rafinerije, a opet vi svi najedanput velite MOL nije neprijatelj, nije loš. E sad ja ponovo pitam da li je problem INA-e njeno poslovanje? Maloprije vičete najveći dužnik, ne plaća poreze, INA ne plaća poreze, tko je kriv? Vi ste rekli MOL. To ste vi u svojim raspravama. Tko je dao te ovlasti MOL-u? Dala mu je bivša koalicijska Vlada sa ugovorom. To su vaše riječi. E sad ja ponovo velim ako je strateški partner ili ulagač taj koji zloupotrebom ugovora INA-u sveo na čistog trgovca, ono što je još najgore na uvoznika derivata, uvoznika, socijalistička INA je snabdijevala cijelu Jugoslaviju. Cijelu Jugoslaviju, a ovdje INA većinu derivata uvozi, ne proizvodi više derivate, ne proizvodi, malo proizvodi. Ako ne plaća porez, ako ne plaća dobavljače, a valjda ćemo ocijeniti da takav ulagač, takav strateški partner koji je trebao posao razvijati, jer poznaje posao, nije interes Republike Hrvatske. Maloprije smo rekli da kao zaista oni koji predlažemo da raščistimo što je INA i što je strateški partner i tko je odgovoran za ovakvo stanje vi najedanput velite MOL nije, MOL je divan i krasan. U vašim replikama sad ste to izjavili, nije neprijatelj, ne nanosi štetu, dobar je. E vidite o tome se moramo dogovoriti, to moramo kao Sabor poslati vrlo jasne poruke, to moramo poslati, da li je INA kompanija koja je poželjna, da li je dobro organizirana, i ako nije tko je odgovoran. E vidite
Poštovani kolega Bošnjak dakle nema govora da se Hrvati u dijaspori segregiraju ili da im se otežava biračko pravo, radi se zapravo o tome da je GONG svake parlamentarne izbore upozoravao da se u biračkim spiskovima u dijaspori, odnosno iseljenika ili Hrvata otprilike ima 20% ljudi koji su zapravo davnih dana preminuli i da ti spiskovi nisu sređeni. Ovu priliku koristim i da vam repliciram dakle raniji vrlo loš Zakon o prebivalištu je omogućavao da negdje od 150 do 200 tisuća osoba ima prebivalište registrirano u RH, a da stvarno žive ili u BiH ili Srbiji, da se lažno predstavljaju da bi imali pravo glasa ili da bi koristili određene socijalne transfere poput roditeljskih naknada ili nečeg sličnog. Dakle, ovaj zakon pokušava taj dio regulirati i ispraviti. Dakle, replika ide u tome smjeru da nema nikakvog govora da se biračima izvana, odnosno van teritorija RH oduzima to pravo ili da im se to otežava. Hvala lijepa.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Pa ispravit ću netočan navod, kolegice Antičević koja je rekla da se problemi rješavaju na način da se umanjuju, da ih se ne vidi. To nije točno. Upravo ovdje smo vidjeli da i Ministarstvo zdravstva, i Ministarstvo branitelja, i Ministarstvo znanosti u cjelini sagledava probleme, da ih vidi, da Vlada Republike Hrvatske donosi cijeli niz mjera koje se provode na terenu i to daje definitivno rezultate. Tu treba uzeti u obzir i značajnu ulogu crkve koja zagovara etičke i moralne norme koje moraju proizaći upravo iz etičkih moralno zdravih obitelji, obitelj je ključ svega, a što u svemu tome čini <PARTY>? <PARTY> se zalaže za legalizaciju lakih droga. Eto mislim da je to odgovor na sve.
Ja bih želio zapravo replicirati kolegi na onaj dio njegovog izlaganja koji pomalo postaje papagajskim ponavljanjem se čini kao istina, a zapravo je riječ o zabludi. Teza da se promjenom poreza na dohodak, kao što ste rekli, građanima omogućava lakše podnošenje tereta poskupljenja posebno goriva i hrane je obična laž. To je neistina i tu neistinu znade i gospodin ministar Šuker. Institut za javne financije je objavio, ja vas upozoravam na tekst Ivice Urbana, 30. svibnja, zgodnu jednu simulaciju u kojoj se građane s obzirom na raspoloživi dohodak podijelilo u 5 kvintilnih skupina, 20% najsiromašnijih pa onih drugih i 20% najbogatijih. Evo ovako. Ako bi za 10% porasli troškovi benzina i grane, onda bi s ovim smanjenjem porezne obveze, onih 20% sirotinje dobilo 6 kuna, jer bi im se povećalo za 610 kuna za benzin i hranu, država ima dala 1%, 6 kuna. Onoj drugoj skupini bi država dala 55 kuna ili 7%, a znate koliko je ovoj petoj, najbogatijoj. Njima bi se povećala potrošnja za tisuću 055 kuna, jer više, bolje jedu i više troše, ali bi im država vratila 526 kuna ili 50%. Dakle, zaboravimo tu priču i nemojmo više u ovom Saboru pričati gluposti. Ni na koji način se ne kompenzira i ne smanjuje trošak koji sirotinja plaća. Uzeto joj je 610 kuna iz džepa, a vraća joj se 6 kuna. To je istina.
Poštovani kolega. Ne mogu se ne složiti sa vama da ako izbori budu za 30 ili 60 dana bitno možda neće promijeniti, vrlo je moguće da neće, vrlo je moguće i realno je za očekivati da će možda određene političke opcije dobiti nešto više ili manje mandata ali da će se značajno promijeniti politički odnosi dakle pozicije koje imaju sada. U ovom trenutku teško je vjerojatno i tu ste u pravu. Ali gledajte, ima jedna druga stvar koju moram uzeti u obzir, kad pričamo o tome da li je nešto žurno ili nije. Dakle, naši građani razmišljaju drugačije. Oni žele problem riješiti odmah, pogotovo onaj koji ima neki problem i sami znate da baš, imate i vaših susjeda koji su im blokirani ili nezaposleni ili nešto. Njemu je svaki dan poput nekima godina i oni nemaju vremena čekati. Dakle, zbog njih trebamo neke stvari napraviti čim, što je moguće prije ali opet uvažavajući neke stvari. Trebamo ostaviti i otvoriti pitanje, što ćemo promijeniti ili što će se bitnije promijeniti ako izbori ne budu u roku 30 ili 35 dana od današnjeg dana nego budu 80 ili 90 dana. Možda će se nešto promijeniti ali ovdje sigurno nitko ne bi na stol stavio nešto previše. I ono što je veoma bitno u cijeloj ovoj priči, vi kažete tko će se predstaviti kome, zašto građani biraju onako kako biraju, pa zato što im najčešće netko drugi servira njihovo mišljenje. Nažalost, nažalost naši građani još uvijek su pod velikim utjecajem medija, a mediji dosta toga kreiraju. Nisam čuo da su mediji prenijeli a bilo je vaših par, dosta dobrih rasprava pa i nekih ljudi ovdje koji su bili u <PARTY>-u ili su još uvijek ili nekih drugih osoba. Nema toga toliko u medijima ali imamo neke druge stvari bizarne za koji ćete vas 90% ovdje reći nije im mjesto u medijima jer utječu na mišljenje birača. Zato ću ja i pozvati te birače neka sami prosude po onom što vide i što čuju a ne što im netko prenese.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Samo sam htjela još dodatno nešto slažući se sa vama u ovom dijelu koji se govori o poticanju organizacija odgoja i obrazovanja gdje se u predškolskim ustanovama a vezano je da se te predškolske ustanove otvaraju u trgovačkim društvima, poslovnim organizacijama, javnom i privatnom vlasništvu. Inače treba reći iz izvješća o provođenju prošle nacionalne politike ova mjera nije provedena, ta mjera u 4 godine apsolutno nije provedena. Nije provedena iz razloga što je po mom shvaćanju bila vezana uz jednu drugu mjeru koja je pisala u prošloj nacionalnoj politici a to je da će se uvesti određene porezne olakšice društvima koja budu otvarala vrtiće unutar svojih prostora. Ja se isto osobno ne slažem da se otvaraju vrtići unutar nekakvih firmi, jer to onda dodatno veže žene i muškarce, dakle majke i očeve pa mogu ostati na poslu do kada god, eto do 7 ili 8 sati jer eto dijete im je u tom vrtiću nadohvat ruke, dakle u tom smislu, a to je stvar za raspravu jer te rasprave se vode. Ali dakle, ovo je jedna od mjera koja je upisala i u ovu politiku ali bez one druge mjere, dakle ona druga mjera koja nije provedena i Ministarstvo financija je jasno reklo da to neće provesti, nije moguće jer to izaziva određene druge teškoće općenito u samom poreznom sustavu. Na žalost, ja također kao i vi imam primjedbi i smatram da je ova nacionalna politika mogla biti bolja, mogla je biti bez ovakvih mjera koje su se inače pokazale kao neprovedive u proteklom razdoblju što ne znači da neću glasati za nju, što ne znači da sam ogorčena ili da sam negativno nastrojena prema svemu što dolazi iz Vlade. Predugo se svi bavimo ovom problematikom, problematikom ravnopravnosti spolova da ne bismo si mogli dozvoliti da budemo kritični, ali to ne znači da nećemo prihvaćati ovakve dokumente.
Hvala lijepa. Ja bih htio samo prije svega kolegu upoznati da ovo je zadnji dan zasjedanja u ovoj godini. Ali nam je ostalo još pola mandata od 4 godine. Prema tome, niti se govori o zadnjem danu, niti je danas nekakav dan "D". Ali bih vas htio podsjetiti na to, upravo nešto drugo da smo jučer spominjali da je zaista doslovno zadnji dan prošli saziv Sabora u kojem je bila jedna druga Vlada donio Zakon o Vijeću HRT-a i to zadnji dan svoga mandata. Znači nakon 4 godine, posljednji dan, posljednju točku. Prema tome, ne možemo uspoređivati da je danas nikakav dan "D" zato što je mandat tek u sredini. To je pod koliko vezano uz mandata. Što se tiče sindikata koji su ponovo spomenuti. Ovdje nitko ne želi staviti na leđa. Odgovornost će nositi oni koji zakon donesu, odgovornost će nositi oni koji ga budu izglasali. Prema tome, nitko ne stavlja nikakvu odgovornost na leđa radnika. Naprotiv, sa njima se u dovoljnom vremenskom periodu više od pola godine uspješno razgovarali i pregovaralo i dogovorilo na koji način će se znači provesti restrukturiranje željeznica koje i vi sami znate da se mora provesti i sami znate da ima viška radnika kao i svagdje i sami znate da se moraju zbrinuti na zakonom određen način. Hvala.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege! Ja naprosto osjećam ljudsku i stručnu odgovornost da kažem samo nekoliko rečenica. One su veoma u vezi sa pitanjima privatizacije, koliko s onim o čemu smo do sada govorili toliko osobito sa onim što treba eventualno učiniti u narednom razdoblju. Evo na što mislim. Udio relevantne industrije u Hrvatskoj u društvenom bruto proizvodu pao je na onu razinu na kojoj je u nekim zemljama oko ekvatora. Istodobno trgovinski deficit u prošloj godini bio je 9,5 milijardi dolara i naše su ukupne … dakle, u takvim uvjetima naše su bilance prenapregnute i nestabilne. Mi ne možemo samo iz usluga bez ikakve jače industrije temeljene na znanosti ostvarivati prosperitet Hrvatske. U takvim uvjetima pitam se kako ćemo primjerice privatizirati brodogradnju kad nemamo industrijsku politiku. I šta ćemo s metalnom industrijom, drvnom i nekom drugom kad nismo oblikovali rješenja koja bi u industriji nešto proizvela. U bivšoj Vladi imali smo neke sektorske politike pa i neku makro politiku. Ja sam 2004. godine na samom početku rada ove Vlade dobronamjerno nekim kolegama po struci iz ove Vlade <PARTY>-ove i ljudima iz <PARTY>-a rekao što mislim da bi trebalo ipak u nastavku dalje poduprijeti i napraviti da ne ostanemo primjerice bez industrije, a na tom smo putu. Ili drugo pitanje dopustite. Za nas je objektivno Europska unija tabu tema u Hrvatskoj. Mi u Hrvatskoj danas ne znamo niti šta toj uniji dajemo niti šta od nje dobivamo, ni šta ćemo i kako privatizirati u relaciji s tom unijom, i kako ćemo privatizacijom štititi svoje nacionalne interese u svemu tome. Ili dopustite slijedeće pitanje. Ono što se u Hrvatskoj moglo a dvije i pol godine su prošle i sada sumnjam da se bitnije može a moglo se a to je razviti vlastitu financijsku razvojnu polugu da ne budemo toliko ovisni o stranim bankama. To se moglo. Sad se sve manje može a sve je to u velikoj vezi sa privatizacijom koja je ne samo privatizacija banaka nego i osiguranja i svega drugog. Ja u ovom
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pred nama se nalazi mislim čini mi se ovo je treće, četvrto, peto izvješće, šesto ili peto? Mislim da je peto izvješće o Zakonu o provedbi Zakona o pravu na pristup informacijama. Mislim da nema potrebe isticati značaj ove problematike i ove materije koja je na kraju krajeva definirana i u čl. 19. Opće deklaracije o pravu čovjeka. Dakle, može se smatrati da pravo na pristup informacijama malo pomalo postaje ono temeljno ljudsko pravo. I de facto pravo na pristup informacijama jeste najbolji pokazatelj, dakle razina prava na pristup informacijama jeste najbolji pokazatelj otvorenosti jednog društva, a automatski i time i kontrole javne vlasti. Pogotovo danas u ovom vremenu u kojem živimo, dakle kad s jedne strane imate sve više zahtjeva za opću kontrolu, za opći nadzor. Dakle, za sužavanje prava ljudi. S druge strane imamo dakle i ovakav primjer gdje pravo na pristup informacijama mora biti temeljno građansko, odnosno ljudsko pravo. E sad kad pogledam ovo izvješće za prošlu godinu moram priznati da nema, po meni, za razliku od ministarstva koje je zadovoljno s ovim izvješćem i koje nam predlaže da ga usvojimo nimalo mjesta zadovoljstvu. Pokušat ću iznijeti zapravo osnovne argumente koji se meni čine ključnim i bitnim da ovo izvješće nas ne može zadovoljiti u onom smislu nakon dakle 6 godina, sad će šesta godina provedbe ovog zakona. Evo, recimo kad vi pogledate prvo izvješće smo imali za 2004. godinu. Tada vam je bilo negdje 19,5 tisuća zahtjeva prava na pristup informacijama. Ja bih sad mogao jednostavno reći, da to je taj efekt, prvi put je donesen zakon pa su ljudi išli malo testirati ovaj kako to sve skupa funkcionira, pa su tu vjerojatno i nekakve nevladine udruge išle provjeravati kako funkcionira taj zakon. Ali pazite, meni ne ide u glavu da je to šest puta skoro smanjeno u roku od 4 godine. Da je palo na pola ja bih još to nekako shvatio, ali vi imate situaciju da je recimo 2008. godine bilo samo 2730 zahtjeva. Ov
Hvala vam poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege zastupnice i zastupnici, cijenjeni ministre i prof. Budak. Pred nama je evo konačno dakle nakon dugo vremena spominjanja i dozivanja ovaj zaista kapitalni dokument u čijoj izradi je sudjelovao impresivan broj stručnjaka. Ja moram na početku čestitati prof. Budaku na ogromnom poslu odrađenom u koordinaciji izrade ove strategije. To zaista nije bio lagan posao ali je bio važan posao i čini nam se da je dobro obavljen. Kad govorim kapitalni dokument ja zaista mislim i mi u klubu <PARTY>-a zaista mislimo da se radi o jednom od najvažnijih prijedloga o kojima smo dosada imali priliku raspravljati u Saboru u ovom mandatu. I to ne samo zato jer se mi naravno svi deklarativno i tu nema razlike zalažemo za znanje i obrazovanje nego zato što u Hrvatskoj imamo zaista ozbiljan problem po tom pitanju. Imamo premalo visokoobrazovanih i imamo upitne vještine i znanja na kraju bilo kojeg stupnja obrazovanja. Mi imamo mnogo ljudi s kvalifikacijama koje se ne traže ne samo iz prošlosti nego ih dalje pod navodnicima "proizvodimo". U komparativnim istraživanjima vladanja vještinama i kompetencijama na svim razinama obrazovanja ne prolazimo dobro i to sve u zemlji koja je do prije nekoliko godina živjela u iluziji da ima najbolje obrazovanje na svijetu. Na dnevnom redu Sabora u ovom trenutku je i industrijska strategija i ta strategija također jednim dijelom se veže uz strategiju obrazovanja i upozorava nas također da imamo ozbiljan problem, nama kontinuirano nedostaje cijeli niz kvalifikacija, a neke druge proizvodimo da citiram tu strategiju "Za skladište." A dostupnost kvalificiranih ljudi je jedan od temeljnih preduvjeta za bilo kakve ozbiljne investicije. Nitko neće investirati u zemlju gdje mu nema tko raditi u tvrtki a mi ne možemo biti samo skladištarsko-trgovačka ekonomija. Ali vratimo se na sam početak, kad govorimo o obrazovanju i strateškom promišljanju, i planiranju obrazovanja moramo se pitati šta
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ovaj zakon jest usklađivanje sa prijedlog zakona sa zakonodavstvom EU. Sami prijedlog zakona i ide na ruku njegovom korisniku odnosno samom potrošaču i dobro je što će korisnik dobiti na vrijeme informacije i dokumente koji su mu potrebni odnosno ponudi i okvirni ugovor kako bi na vrijeme imao uvid i mogao odlučiti čiju će uslugu koristiti. Jednako tako smatram dobrim i izvješće koje će imati tako da u bilo kojem trenutku može odlučiti da li su plaćene i ugovorene naknade ono što on stvarno želi i može se prebaciti na drugu uslugu. Ovo je kvalitetan i dobar zakon koji ćemo mi podržati, međutim ono što ja želim reći, a to je da ovaj zakon koji je usmjeren na fizičku osobu dakle na građane, a jednako tako i pravne osobe dakle trgovačka društva također plaćaju naknade za ovu uslugu. I ovim putem molim predstavnike Ministarstva financija da reguliramo i tu situaciju i obzirom da kod pojedinih poduzetnika ove naknade za ovu uslugu iznose desetke tisuća kuna, a smatram da ta sredstva ukoliko reguliramo ovakvu situaciju puno bolje da poduzetnik potroši odnosno da otvori novo radno mjesto nego da ih ostavljamo stranim tvrtkama. Hvala.
Pa gledajte, vi ste ovaj proračun promovirali kao proračun koji ide na ravnomjerni razvoj Hrvatske. Ja bih rekla da to baš nije tako na slučaju Požete i Požeške županije. Naime, ja mislim da je trebalo izdvojiti dodatna sredstva za Gradski muzej Požega to više što smo neki dan sudjelovali pri promociji jednog filam o kulturnoj baštini Slavonije, gdje je dobar dio materijala, dakle kulturne baštine upravo snimljen u Požegi. Prema tome, ukoliko se ne bude ulagalo u Gradski muzej Požega mislim da možda za koju godinu više nećemo se moći dičiti kulturnom baštinom Požege i Slavonije. Tražim glasanje. Pa ovo je već treći amandman koji je odbijen kada je u pitanju Požega i Požeška županija i mogu samo zaključiti da je ta jedna županija neželjeno čedo ove Vlade i da naprosto niti jedna lipa neće otići niti u jedan projekt Požege i Požeško-slavonske županije prvenstveno dakle u korist njezinih građana. Meni je žao zbog toga što ste odbili amandman o ulaganju u knjižnicu Grada Požege i jedino što mi preostaje apelirati na savjest svih onih zastupnika koji dolaze iz Slavonije i Baranje i tražim glasanje.
Hvala. Kolega Saucha vi ste zapravo bolje elaborirali neke dijelove pitanja koje sam ja u svojem govoru postavio nego što sam to uradio ja sam. Prema tome, mogu samo zahvaliti na tome što ste uradili. I vjerujem da ćete to u svojoj raspravi uraditi još opsežnije. Dakle, doista je riječ o tome da se sa ovim nastojanjem ozbiljno narušava ne samo onaj članak Ustava koji je citirao kolega Bauk, nego jedno od temeljnih načela Ustava a to je načelo razmjernosti kada je posrijedi donošenje presude i ostvarivanje prava i ograničavanje prava. Ovdje se ograničava pravo nesrazmjerno onome što je djelo a istovremeno se ugrožava, ograničava i jedno od temeljnih univerzalnih prava kao što je pravo da se bude biran i pravo na biranje. I u tom smislu je iznimno značajno da ne upadnemo u tu stupicu. Ja nisam među onima koji misle da ne treba biti nikakvih restrikcija, ja mislim da se moramo zbog okolnosti, zbog ne samo javne percepcije nego i zbog činjenica kroz koje prolazimo u proteklih 25 godina da mora postojati neki oblik penalizacije kako bi se pojačala odgovornost onih koji obnašaju javne dužnosti. Međutim, to treba raditi vrlo, vrlo selektivno i oprezno. Imali smo nedavno u Sloveniji bivšega premijera koji je iz zatvora dolazio na zasjedanje u svoj nacionalni parlament. S obzirom na vrijeme u kojem živimo i s obzirom na saznanja koja posjedujemo ja se s vama slažem da je pitanje zloupotrebe ovlasti i položaja iznimno ozbiljan problem svih nas koji obavljamo javne dužnosti bilo na nacionalnom, bilo na lokalnom nivou. I da je potrebno pojačati osjećaj odgovornosti i svijesti o kažnjivosti takvih djela i da politika ne može biti pribježište za one koji bi htjeli da budu nedohvatljivi za kaznena djela to se slažem. Ali moramo vidjeti kako.
Hvala lijepo. Kada bi evo ja nastavila u duhu vaše replike, onda bih vam mogla reći da bi se za razliku od vaše angažiranosti pred kamerama i članovi vaše stranke mogli angažirati i sudjelovati vrlo aktivno i u radu matičnog odbora i raspravljati na kraju krajeva i po pitanjima zaštite prava djece. Ali niti dolaze, niti rade. I da nema članova vladajuće stranke odbor se ne bi mogao niti održati. Zato molim vas prekinimo raspravu. Raspravimo rasprave na toj razini. Ono što želim reći je da vi imate pravo na svoj stav jednako tako kao što ga imam i ja. Ali gospođo Sobol ja sam svima ovdje dala jasne argumente koje sam potkrijepila činjenicama iz evaluacije institucije pravobranitelja za djecu i jednako sam navela odgovore koje sam dobila od pravobraniteljice za djecu. Jer da nije to tako, kao što sam rekla u svom izlaganju, a slobodno uzmite transkripte pa ga obradite, pa mi replicirajte bilo kada, onda bi se sigurno dogodilo da bi pravobraniteljica se osjećala neuspješnom i da bi dala ostavku na svoje mjesto. Pa to bila jedina konsekvenca kada bi sve bilo tako crno kako stoji. Hvala vam lijepo.
Gospodine predsjedniče, kolege i kolegice. Ovo je ja bih kazao vrlo bitna tema, jer smo mi svi spremni govoriti kako su otoci naše veliko bogatstvo, kako smo zemlja bogata zato što imamo otoke, ali kad se o otocima radi, kad na otocima treba nešto napraviti onda svi zaboravimo zapravo šta su ti otoci i bolje bi bilo očito za otočane da pripadaju nekome drugome, nego nama jer bi se ti sigurno znali pobrinuti za njih. Kad se radi o ovom zakonu on je kao infrastrukturni zakoni bi trebao imati nekakvu viziju ili strategiju nekakvu, pa nekakvi scenarij i onda govoriti o regulativi. Inače, po ovome što se čita u zakonu nisu jasni razlozi zašto se predlaže ovakav zakon i zašto se on donosi izuzev te tržišne utakmice. Kako se ovdje radi o javnoj djelatnosti koja je vrlo bitna ne samo za otočane, nego za sve one koji imaju vikendice na otocima, za sve one koji dolaze na otoke u razne oblike turizma, pa ako hoćete i za sve građane Hrvatske, ja mislim da se ovaj zakon predlaže na prečac i ne vidim bitne razloge da se on donosi na ovakav način prije nego što se neke druge stvari riješe. Naime, da to obrazložim. 90% linija obalnih, priobalnih pokriva Jadrolinija, a ona je državna tvrtka. Država sad predlaže zakon po kojem će ta državna tvrtka dobivati koncesije za te linije. Ovih manjih desetak posto pokrivaju neke druge tvrtke koje su opet ili privatne ili državne ili polu privatne i ja ne vidim s čim bi se mi to mogli poboljšati situaciju u prometu priobalnom, kad za to trebaju sredstva, trebaju brodovi, jer ne može se valjda javiti na koncesiju Jakša Marasović koji nema nikakvog broda, ili će biti moguće i to. Zašto ne bi netko iznajmio brodove pa se javio na koncesiju. Zašto ne? S druge strane, ja sam čak na Odboru za turizam pitao imamo mi uporedbu s bilo kime što se tiče ovog zakona, a možemo se upoređivati meni se čini onoliko koliko ja znam zemljopis samo sa Grčkom. Ona ima takv broj otoka kao i mi, vjerojatno ima puno bolje organiziran taj promet obalni, priobalni nego
Gospodine zastupniče Mršić. Ovo vaše pitanje shvaćam kao početak ne predizborne kampanje u Hrvatskoj jer ona će početi tamo negdje u rujnu, listopadu 2007. godine nego kao početak predizborne kampanje u <PARTY>-u. Prema tome, ali na to naravno vi imate pravo. Mi iz drugih stranaka s velikom pozornošću i zanimanjem pratimo kako vi te trke vodite. Ono što vam želim reći je da odbacujem definitivno i odlučno ovo što ste rekli da je ovo demagogija što je Vlada dala prijedlog da mandat pripada vijećniku. To nikakva demagogija nije jer, nego je to čvrsto stajalište Vlade i takav smo zakon uputili i omogućili ovim Zakonom da se više ne događa da se sa ostavkama manipulira ili radi, poteže i tako dalje nego da svaki vijećnik Nisam ja rekao Ante, Ante! Gospodine zastupniče nisam rekao tko. Dakle, dakle Vlada je predloženim Zakonom o kojemu je i s kojim je hrvatska javnost upoznata predložila Hrvatskom saboru način na koji ćemo izbjeći praksu koja se pokazala u nekoliko jedinica lokalne samouprave. To je naš prijedlog. Molim lijepo očekujem da ga svi podržite u Hrvatskom saboru i da stanemo na kraj takvoj praksi. Može li ono vrijediti? To je vaše pitanje. Može li on vrijediti unatrag? Ne može kao ni bilo koji drugi zakon. I toga tako također moramo biti svjesni. Koliko god mi ili vi htjeli jedno ili drugo. Ali vam postavljam pitanje, a jučer je o tome govorio i ministar financija … … Da, da. Postavljam pitanje i vama, koji je bio odgovoran, molim lijepo to pitanje je dio odgovora. … Ne mora, ne, nije retoričko nego je pravo pitanje, ali je dio odgovora. Zašto se niste javili kad je bila, a to je bio prvi slučaj Velike Gorice da tako, da tako javno, hrabro pitate i postavljate pitanje. Nismo čuli ni jeste li imali nekakve pritiske nekih sličnih stranaka, internacionala izvani kad je riječ o Velikoj Gorici da ne koalirate sa <PARTY>-om. Mi se koalicije sa <PARTY>-om ne stidimo. Ako se vi stidite to je vaš problem. Gospođo zastupnice, nećete dobiti kratak odgovor nego onakav kak
Hvala lijepa potpredsjedniče. Kolega Borić, dobro ste definirali od kuda dolaze sve te nebuloze koje se tiču rasprave o ovim izmjenama i dopunama zakona. Od nuklearnog lobija do zelenih lobija koje financiraju razne udruge jasno se definira pojam tko je gdje i tko za koga radi. Jasno su definirane kroz njihove proračune, jasno se vidi tko koga financira i s kojim nakanama. U Hrvatskoj treba sve stati i ne može se ništa raditi, da bi svi drugi mogli raditi. Evo to su one stvari koje i kada želimo unaprijediti zakonske pretpostavke i zakone koji će biti transparentni opet ne valja. Ni jedan puta još nisam čuo konkretne stvari koje bi bile kada nemaju odgovora u struci, onda prelaze na politička vrijeđanja a nisu svoj put pomeli.
Poštovana gđo. Mrak-Taritaš, hvala vam lijepa. Jedino što mogu reći i što je ono što nas sve mora zabrinjavati da je ta video snimka, video snimak, kako ga god titulirali, nastao zbog činjenica da je jedna medicinska sestra odlazila u Njemačku, tu bih stao. Hvala lijepa poštovani zastupniče Lenart. U takvoj izuzetno stresnoj situaciji gdje se medicinsko osoblje mora gotovo pa svakodnevno suočavati sa gubicima ljudskih života. Svima je nama jasno da je to jako, jako, jako stresno. Ovdje je moj zastupnik kolega Stipo Mlinarić kako je i poštovani zastupnik Deur rekao bili smo u ratu, nismo bili u ratu, nije bitno ko je gdje bio, činjenica je da je smrt člana obitelji ili smrt pacijenta jednako kao i smrt suborca ili ranjavanje izuzetno stresna situacija. I nismo se, ja bitno manje, g. Deur, g. Mlinarić i branitelji bitno više suočavali sa procesom u kojem su morali procesuirati takve stvari, smrt ili ranjavanje suborca i naravno najčešće je to što ljudska psihologija i govori išlo prema veselju. Dakle, ne zamjerimo tim ljudima. Hvala vam poštovani zastupniče Lenart na podršci i vjerujem da ćemo svi zajedno postići konsenzus.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Kajin je u ovom svom izlaganju prije svega istakao kako govori bez politizacije, ali upravo je to politizacija par excellance jer se zapravo izlaganje pretvori u nešto duboko nehumano suprotno bilo kakvim današnjim civilizacijskim tekovinama i zapravo se na smrti ljudi od kojih je velika većina nedužnih zapravo želi kroz to oblatiti jedna politika. To je potpuno neprihvatljivo. Pa između ostalog i konkretne izjave da se borilo do 15.5. itd. Ma do 1.6. se borilo u nekim dijelovima Hrvatske jer su ginuli ljudi do zadnjeg, jer su bili svjesni toga da će biti svi poklani zajedno sa civilima ukoliko polože oružje. Pa nisu polagali, jer je to počelo još praktično etničkim čišćenjem u istočnoj Lici i jugozapadnoj Bosni 27. srpnja '41. Nikakve vojske NDH tamo nije bilo, svi su civili poklani i pobijeni. I protiv toga su se ljudi borili, borili su se samo da prežive, samo da ostanu živi, samo ih je to zanimalo. I onda im se, o njima još danas tako govori ovdje u ovom Visokom domu. Neprihvatljivo.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Zahvaljujem na pitanju saborskom zastupniku. Ja vjerujem da smo svi duboko svjesni važnosti hrvatske brodogradnje za ukupno hrvatsko gospodarstvo. Hrvatska brodogradnja sudjeluje sa više od 15% u ukupnom hrvatskom izvozu. Hrvatska brodogradnja na svjetskom tržištu zauzima negdje oko 0,8% tržišnog učešća i vjerujte to u ovakvom globaliziranom svijetu na globaliziranom tržištu nije mali postotak. To je izuzetno relevantno i respektabilno i tržišno učešće. Činjenica je da je u posljednjih 30-tak godina 25 brodova različitih kategorija proizvedenih na hrvatskim navozima u svojim kategorijama dobitnici su nagrada “brod godine“ po različitim osnovama i od različitih institucija. To govori o našem znanju, o našoj tradiciji, o tome da smo doista pomorska zemlja. Ali isto tako moram reći to su lijepe strane naše brodogradnje da postoje na žalost i one problematične strane. Najproblematičnija strana leži u činjenici da naše brodogradilište nijedno izuzev Uljanika u posljednjih nekoliko godina, dakle ne posluje, ne nekoliko godina nego od hrvatske samostalnosti ne posluje pozitivno usprkos činjenici da sve hrvatske Vlade kako ova, tako i sve ove prethodne su uvijek podržavale i subvencionirale dakle i poticale proizvodnju brodova u Republici Hrvatskoj. Naš sustav potpora hrvatskoj brodogradnji nije dakle usuglašen, nije harmoniziran sa sustavom potpora u Europskoj uniji niti je razina potpora u Hrvatskoj identična razini potpora u Europskoj uniji. Točno je, činjenica je da naša obveza proizlazi dijelom iz Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju, da taj sustav potpora harmoniziramo. To i činimo. Već lani nakon što smo uputili prvi nacrt individualnih planova u njemu smo zacrtali da će direktna subvencija, direktna potpora sa 10% od vrijednosti broda padati do 2015. godine kada bi trebala završiti na nuli. Pa i ove godine, dakle potpora po brodu nije više 10% nego nešto iznad 7%. Usprkos tome, hrvatska brodogradilišta na žalost 2007. godinu
Hvala gospodine predsjedniče. Dakle, uz podršku Godišnjem izvješću o radu Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja za ovu godinu osvrnuo bih se na jedan dio govora kolege Huška koji je u kontekstu tržišne utakmice spomenuo i javnu nabavu koja je definitivno predmet jednog drugog opservarija. Ali svakako i sve što je vezano uz javnu nabavu spada u segment tržišne utakmice. Mi koji radimo i živimo i u okviru lokalne samouprave oko jednom specificumu, a na koji se definitivno odvija tržišna utakmica posebno dakle u pogledu nabava roba, usluga ili aktivnosti po obavljenim radovima dolazimo do zaista jedne specifične situacije kolega Huška, a to je da uz niske cijene koje nisu tržno primjerene po ocjenama relevantnih sudskih građevinskih vještaka dolazi i do post festum druge reakcije, a to je žaljenje na sve i svašta, pa bih ja to nazvao nešto kao tipa profesionalni žalitelji koji ne da su bili najbolji ili najlošiji, čak u svojim segmentima možda i moralno ne bi uopće imali prava na žalbu ali koriste to pravo, te na taj način pod jedan definitivno zaustavljaju investiciju i razvoj tržišta u tom obliku, a sa druge strane usuđujem se ovdje reći stavljaju se u poziciju i da eventualno ucjenjuju one koji su najpovoljniji tražeći na način da im se da dio posla kako bi oni odustali od te žalbe. Ovo govorim samo u kontekst postojeće situacije kada su u Hrvatskoj više nego ikada potrebni svi oblici tržne aktivnosti posebno one koje su vezane i uz javni sektor. Dakle, kroz građevinu kao potencijalna gradilišta ali isto tako i kroz nabavu roba i usluga, te na taj način i kroz ovo obraćanje kako vama ali i ovdje u saborskoj govornici želim skrenuti pažnju na nešto što je danas naša realnost. I da danas možda više od 1000 postupaka pred Komisijom za žalbe u okviru javne nabave stoji i usporava te investicije, te valja o tome progovoriti i reći nekoliko riječi, te u kontekstu i zakonske regulative možda i znači bolja i kvalitetnija rješenja.
Evo ja bih se javio sa jednom replikom, još jednom ću ponoviti ono što sam replicirao bivšem ministru Šukeru. Mi imamo jednu tragediju da kod nas najbolje znaju i tek znaju što treba raditi oni ljudi kada više nisu ministri nego kada postanu bivši ministri. Vi ste gospodine Čobanković imali 8 godina zadatak i potrebu znači u skoro puna dva mandata da pomognete našim poljoprivrednicima da se osove na noge, da dovoljno ojačaju da uđu kao bogati seljaci u EU. Danas vidimo da taj zadatak niste izvršili i da je situacija više nego katastrofalna. S vama se mogu složiti u dijelu u kojem ste raspravljali o današnjem ministru. U ovome me malo današnja situacija podsjeća na onu '45.dolaskom tadašnjih komunista na vlast kada se nisu baš najbolje snalazili. Prvo su dijelili onu zemlju sirotinji, seljacima onda su rekli ajmo sada malo u nekakve zadruge pa su ih tjerali unutra, pa su se sjetili što će nama seljaštvo i poljoprivreda, idemo na industrijalizaciju. A cijelo to vrijeme su meli tavane, radili razne komisije i ono što su ljudi utržili skinuli s njima to su meli. Danas je isto slična situacija, prvo se ta zemlja prodavala, davala u zakup, danas to ne odgovara, pomalo se ide prema zadrugama jedino se ne čiste tavani, danas se čiste žiroračuni i tekući računi. A isto tako ljudi napuštaju sela jel nema perspektive, međutim danas nema te famozne industrijalizacije jer nemaju gdje otići. U gradovima je stanje još gore nego danas. Da je bilo nepravilnosti po bivšem zakonu evo ja ću vam navesti jedan primjer u selu kod Đakova, zovu se Kešinci negdje '97. Ili '98.seosko nogometno igralište sa kompletnom infrastrukturom, svlačionicama i ostalim objektima prodano je jednom čovjeku od strane općinskog načelnika kao pašnjak iako su svi znali i dan danas se tu nalazi nogometni klub tamo ljudi to koriste. To je prošlo i žalbu i dobilo potvrdu kod vas u ministarstvu što je najzanimljivije suglasnost je dalo i Državno odvjetništvo to je bilo prije 15 godina.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Radoš vi ste se upitali u svojoj raspravi kakav smisao sve ovo ima? Sasvim legitimno i lijepo ste to objasnili i zaista kakav smisao ovo ima? Ja ga ne vidim osim u nekakvom jeftinom populizmu koji će stvoriti razliku u iznosu od 14 tisuća kuna u odnosu na bivšeg predsjednika i ovog sadašnjeg koji će otići u mirovinu. Ovaj je imamo 22 tisuće kuna, sadašnji predsjednik kad ode u mirovinu moći će imati maksimalno 8 ili 9 tisuća kuna. To je jedina razlika, a sve ostalo je apsurd. Apsurd je da mi u oporbi ovo ne podržavamo, da vi na vlasti ovo podržavate, to je apsurd. Apsurd je da će kolega Kajin koji je bio u predsjedničkoj kampanji kad ode u mirovinu imati veću mirovinu nego izabrani predsjednik koji je pobijedio u toj kampanji i to je apsurd. A ne znamo mi oče li on ići ili neće, ali to su vam apsurdi. I onda slušamo razno razna objašnjenja i cijelo vrijeme se pitamo gdje sve ovo vodi. Sami sebe već godinama institucionalno degradiramo, sve vrijednosti koje su se vremenom pojavljivale, a sve samo zbog toga što stvaranje države počinje svaki puta ispočetka dolaskom svake neke nove vlasti. I svi mi onda nešto novo znamo i zaboravimo na neke vrijednosti koje su temeljne, one od početka postavljene kako treba. I to su jedine činjenice, a sve ove ostale, pa ovo je jedini smisao, ja ovdje vidim u činjenici da se radi o jeftinom populizmu gdje sada <PARTY> to provodi a cijelo vrijeme, recimo to nameću taj populizam jednoj drugoj oporbenoj stranci, pa dobro Laburisti. Eto toliko.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Pa evo ovim Prijedlogom zakona o provedbi Uredbi Europske unije u svezi s trgovinom ilegalno posječenim drvom i proizvodima od takvog drva, zapravo se provode uredbe Europske unije koje govore o održavanju reda, upravljanju i trgovini sa osnovnim šumskim proizvodima, te proizvodima prerade drva kao prvom koraku prema rješavanju nezakonite eksploatacije šuma i s njim, odnosno s njome povezane trgovine. Naime, s ciljem sprječavanja nezakonite sječe i uvoza drva, te očuvanja biološke raznolikosti šuma, 2005. godine na europskoj razini usvojena uredba kao što je ministar rekao broj 2173 kojom se osniva sustav za izdavanje dozvola za uvoz drva u Europsku uniju a tri godine kasnije 2008. godine usvojena je dakle i uredba koja definira detaljniju provedbu pravila vezano na tu problematiku. Time je uspostavljen dobrovoljni sustav koji bi osigurao da se u Europsku uniju uvozi samo zakonito posjećeno drvo iz zemalja koje su pristale sudjelovati u takvom sustavu. Cilj je sprječavanje uvoza u Europsku uniju ilegalno posjećenog drva tako što se zahtjeva od svih tvrtki u Europskoj uniji koje stavljaju u promet drvo ili drvne proizvode da moraju dokazati i njegovo porijeklo. Potreba za uvođenjem ovoga sustava je vidljiva iz podatka da kada drvo jednom uđe u Europsku uniju smatra se da je legalno posjećeno a evo prema podacima dakle iz ovih materijala ispada da jedna petina tog uvezenog drva je ilegalna što je zaista veliki broj. Primarni cilj je zaštita okoliša i sprječavanje mrtve sječe. Ovim prijedlogom zakona naglašava se pitanje reforme sustava, upravljanja i osposobljavanja potpomognute djelatnosti koje su usmjerene prema razvijanju višestrane suradnje prema smanjenju potrošnje nezakonito posjećenog drveta. Zatim određuje se ustrojavanje sustava za izdavanje dozvola kao mjeru koja treba osigurati ulaz u zajednicu samo onim drvnim proizvodima koji su proizvedeni zakonito i sukladno na
Poštovani potpredsjedniče, uvaženi kolegice i kolege, predstavnici ministarstva. Pa evo Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zračnim lukama, dakle, s Konačnim prijedlogom zakona je ispred nas. Znamo da Zakon o zračnim lukama iz 98. godine definirao je pojam zračne luke i njen pravni status, djelatnost pravnih osoba koje obavljaju usluge u zračnim lukama, te pretvorbu sredstava u postojećim zračnim lukama. Tako je propisano da je zračna luka prostor otvoren za javni zračni promet, a čime je održana područja s operativnim površinama, objektima, uređajima, postrojenjima i dakle definirana je kako su zračne luke dobro od interesa za Republiku Hrvatsku. Kada kažemo dobro od interesa za Republiku Hrvatsku, samim podacima koji su bili za 2010. u odnosu na 2009. vidimo da je u prošloj godini u odnosu na 2009. promet porastao u zračnim lukama negdje za 6%, promet je zabilježen na razini 5,18 milijuna putnika. O podacima agencije za civilno zrakoplovstvo, dakle, najveći postotni porast broja prevezenih putnika bilježi zračna luka Zadar, negdje preko 30% ili oko 255 tisuća putnika. Zračna luka Dubrovnik broji isto tako povećanje za 13,30%, dakle na 1,25 milijuna a kroz Splitski aerodrom prošlo je nešto više od 2% negdje oko 10% više nego godinu dana prije. Najveća Hrvatska zračna luka Zagrebačka zabilježila je u prošloj godini negdje oko 2 milijuna putnika što je skoro 1% više nego 2009. godine. Dakle s punim pravom možemo reći da su zračne luke u Republici Hrvatskoj dobro od interesa za Republiku Hrvatsku. Nadalje, danom stupanja na snagu Zakona o zračnim lukama, Zračne luke Zagreb, Dubrovnik, Split, Zadar, Pula, Rijeka i Osijek postale su pravne osobe u čijem temeljnom kapitalu sudjeluje Republika Hrvatska, županije na čijem se području nalazi zračna luka i jedinice lokalne samouprave određene istim zakonom, s ulozima određenim istim zakonom. Iako Zakon o zračnim lukama predviđa mogućnost promjene vlasničke strukture utvrđene tim zakonom, prijenosom poslovnih udj
Kolegice Sobol vi ste u pravu kada zapravo se zalažete za nacionalnu stambenu politiku. Siguran sam da bi tada dobili odgovore oko toga gdje su otišli novci od otkupa društvenih stanova, znači iz onoga vremena kada je to raspoređeno, 40%, 40%, 20%, a ovo sve skupa govorim iz razloga što je savršeno jasno za koga je ovo olakšanje. Samo za one koji nisu po visokim cijenama prodati stambene kvadrate koje su već izgradili. I drugo, vjerojatno ste vi kao i ja zapravo izloženi pitanjima Udruge zaštićenih najmoprimaca. Jutros su zapravo saznali informaciju o tome da je 90 stanova navodno kupljeno od strane Vlade, a ja mislim da taj problem itekako stoji u zraku i mislim da bi trebalo prije svega upravo to zaštićene najmoprimce staviti pod zakon i riješiti taj slučaj, a ne ovako kako se to radi zapravo da udruga koja ih ima i koji štite prava zaštićenih najmoprimaca tek danas saznaje za informaciju o tome da je 90 stanova kupljeno. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Evo ja bih replicirao uvaženoj kolegici Anki Mrak-Taritaš i ne bi složio s jednim djelom izlaganja iako uglavnom sa svime da, a to je da bismo mi trebali početi nešto raditi. Ja bih podsjetio, ako što je kolega Glavašević podsjetio zapravo da je naša Vlada pokrenula niz aktivnosti pogotovo vezano uz smanjenje emisija iz područja prometa. Sjetite se dasmo imali poticaje za nabavku električnih vozila a i ove punionice koje vidite danas gotovo u svakom gradu i općini, to su punionice koje su građene ili poticajima Fonda za zaštitu okoliša, to su projekti koji su pokrenuti još tada, no paralelno sa time je trebalo poticati razvoj ovog tržišta električnih i hibridnih vozila jer konačno smo počeli graditi infrastrukturu punionica a protekle dvije godine imate potpunu šutnju iz Fonda za zaštitu okoliša, nema više poticaja. Naravno građanima ali i tvrtkama je skupa nabavka električnih vozila upravo zato država i naplaćuje tzv. ekološku naknadu prilikom registracije vozila i fond ostvaruje prihode s te osnove i taj novac umjesto da završi u poticajima za nabavku takvih čistih vozila, on završava ne znam gdje. Dakle to je nešto na čemu treba raditi, ali ne samo to, treba se ocrtavati i vidjeti sveobuhvatna politika Vlade koja je ovdje izostala. S jedne strane se populistički smanjuju porezi i davanja na nabavku rabljenih starih vozila i postepeno postajem groblje europskih starih rabljenih vozila a s druge strane pričamo o čistom transportu i visokim ciljevima i sankcijama koje nas očekuju zbog toga što nećemo smanjiti emisije iz prometa. Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Pred nama su izmjene Zakona o zaštiti okoliša koje su uglavnom rekao tehničke naravi, odnosno usklađujemo se sa određenim odredbama direktive i na neki način izgrađujemo odredbe za provedbu pojedinih europskih uredbi. To je tehnička stvar ali naravno tu su i suštinske stvari koje zapravo zakon iz 2013. godine poboljšava, koji otklanja određene nedostatke koji su u
Poštovane kolegice i kolege. Gospodine predsjedavajući, gospodine državni tajniče. Evo pred nama se nalazi Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade RH i Vlade Kraljevine Španjolske o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka. Klasificirani podatak je onaj koji je nadležno tijelo u propisanom postupku takvim označilo za koji je utvrđen stupanj tajnosti kao i podatak kojeg je RH tako označenog predala druga država, međunarodna organizacija ili institucije s kojom RH surađuje. Svaka država svojim zakonskim propisima osigurava zaštitu određenih podataka ili određenih saznanja o nečemu. Pitanje tajnosti u RH do 2007.g. bilo je regulirano Zakonom o zaštiti tajnosti podataka kojim je propisan pojam, vrste i stupnjevi tajnosti te mjere i postupci za utvrđivanje, uporabu i zaštitu tajnih podataka. Ipak zbog vrsti stupnjeva koji nisu bili u skladu sa državama članicama EU i NATO-a 2007.g. na snagu stupa Zakon o tajnosti podataka. U okviru uspostave i razvoju međunarodne suradnje RH sklapa međunarodne ugovore o uzajamnoj zaštiti klasificiranih podataka koji pored ustanovljavanja ekvivalentnih mjera zaštite tajnosti uključuju i odredbe o zaštiti prava vlasništva nad podacima. Potrebe za međunarodnom razmjenom podataka ili materijala koji su prema nacionalnom zakonodavstvu klasificirani odnosno označeni jednim pod zakonom utvrđenih stupnjeva tajnosti, načelno izraz blisko vanjsko-političkih odnosa između država i povećane potrebe za njihovim uzajamnim i usklađenim djelovanjem na rješavanju suverenih osobito sigurnosnih problema koji često svojim razmjenama i kompletnošću nadilaze nacionalne okvire. Ovim prijedlogom zakona stvara se pravni okvir te se uspostavljaju pravila uzajamne zaštite klasificiranih podataka u odnosima RH i Španjolske koje se odnose na budućnost klasificirane ugovore o suradnji, a koji sadrže ili uključuju klasificirane podatke. RH s Kraljevinom Španjolskom bilateralno surađuje od 1992.g. kada su uspostavljeni diplomatski odnosi. Jedan od prvih u
Štovani gospodine predsjedniče Sabora, kolega Grbin. Mi svi znamo, nismo budale da je ova promjena Ustava motivirana i izvodi se samo zbog toga da se jedan čovjek ne bi izručio Njemačkoj. Sve je ostalo magla da može pobjeći … i nepotrebnog maltretiranja hrvatskog naroda, države i Sabora. I ja o tome ne bih sad govorio niti bih u to sad ulazio. Ali kad već mijenjamo Sabor, odnosno kad mijenjamo Ustav, a možda bi trebali i Sabor, ali kad već mijenjamo Ustav smatram mojim prilogom ovim promjenama Ustava da treba promijeniti preambulu Ustava na način da se ona čitava briše i da se izbaci ZAVNOH, odnosno ZAVNOJ. ZAVNOJ treba izbaciti iz Ustava jer je on pokriće svih zločina ratnih, poratnih koje je komunistička nomenklatura napravila. I mi u toj preambuli i sami kažemo da smo na povijesnoj prekretnici odbacili komunistički sustav. Prema tome, treba iz preambule izbaciti ZAVNOJ. To je jedini način da detitoiziramo Hrvatsku i da iziđemo iz diktature jer će inače naše generacije morati raditi ono što se danas događa na glavnom trgu u Kijevu. Hvala lijepo.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani predstavnici predlagatelja, cijenjeni kolege zastupnici. Evo na početku ću kratko prokomentirati moje kolege. Činjenica je, što ste svi naglasili, da se kasni sa i u odnosu na Zakon o sportu kasni se sa osnivanjem ovog nacionalnog vijeća, ali ja sam ipak očekivao da se kaže koja rečenica o zaista pravoj važnosti sporta, o važnosti ovog nacionalnog vijeća i o onim problemima koji tište sport u Hrvatskoj. Dobili smo informaciju da su vrhunski sportaši, gdje i sebe smatram prozvanim, da su invalidi, da je jedini aktivan i pravi način bavljenja sportom rekreativan što je jedna užasna poruka od strane moje kolegice Lugarić. Koliko god da je trebala biti metaforička, ali mislim da se ipak treba pazit malo sa takvim načinom komuniciranja. Vrhunski sport naravno da ima svojih povreda u određenim pojedinačnim slučajevima, ali generalno nazvati vrhunske sportaše i uopće bavljenje vrhunskim sportom da dovodi do invalidnosti mislim da je apsolutno neprimjereno. U ime kluba sam nabrojio sve one razloge, nadam se da smo ih čuli, zbog kojih je sport rekao bih prevažan te značaj osnivanja nacionalnog vijeća za sport, dok bi u ovom pojedinačnom obraćanju htio naglasiti kako se osnivanje ovog vijeća događa u trenucima kad je status sporta gotovo bih rekao ugrožen u svim svojim pojavnim oblicima. Od problema financiranja nacionalnih saveza, stanja u sportskim klubovima i udrugama koji su nositelji i masovnosti i kvalitete, ulaganje u individualne sportove, statusa sporta u javnosti i medijima gdje nažalost dominiraju negativni napisi i komentari, gdje se gotovo ne mogu sjetiti nekog pozitivnog izvještaja, intervjua ili reportaže. Vezano uz to, ne znam da li se upoznati sa situacijom da je npr. Hrvatska radiotelevizija jednostrano raskinula sponzorski ugovor sa Hrvatskim olimpijskim odborom. Znači, pitanje statusa sporta i u medijima mislim da je iznimno važno. Ponovit ću jer mislim da je bitno za naglasiti, sport obzirom na značaj i važno