EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Hvala, spoštovani predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani mandatar! V turbulentnih časih, v katerih smo, je majhna stranka na začetku dobila zelo veliko podporo ljudi in zmagala na volitvah. Obljube, ki jih je dala, so bile: pravna država in kompetentni ljudje. Glede na te obljube je gospod Cerar smelo zastavil vlado, jo sestavil iz ljudi, katerim popolnoma zaupa. Glede na to pričakujemo, da se bo prvič začelo uveljavljati načelo pravne države, kar pa pomeni, da se vzpostavi pravi odnos med parlamentom in vlado. Kaj je bilo do sedaj? Do sedaj so si vlade vedno podredile parlament in moč se je preselila v vlado. In tisti, ki je želel spreminjati zakone, da so bili njemu v prid, si je podredil vlado in preko interesnih skupin dosegal to, da so zakoni, ki so se sprejemali, bili v interesu prav teh skupin. In zdaj imamo mi prvič zgodovinsko priložnost, glede na velikost stranke, ki ima največji delež v parlamentu, da postavimo parlament v tisto funkcijo, ki ji pripada. Se pravi, da parlament prevzame zakonodajno funkcijo, vladi damo tisto izvršilno funkcijo, sodstvu pa funkcijo nadzora nad delovanjem pravne države. S tem se bomo približali modelu, ki ga nekako tradicionalno zastopamo, se pravi nemškemu modelu pravne države – Rechtsstaat, ki omogoča človekove pravice, po drugi strani pa omejuje samovoljo suverena. Hvala.
Spoštovani! 34. člen zakona o sistemu plač v javnem sektorju predvideva ustanovitev posebnega organa, to je sveta za sistem plač v javnem sektorju, organa, ki prevzema nase pristojnosti spremljanja, uresničevanja zakona, določanja politike. Ta organ je sestavljen dvopartitno, s strani delodajalcev v njem po zakonu sodelujejo državni organi in lokalne skupnosti, s strani delojemalcev, reprezentativni sindikati. V pripravi tega predpisa je prišlo do preimenovanja predlaganega sklepa v odlok in še nekaterih redakcijskih amandmajev, ki jih je podprl tudi odbor za notranjo politiko. Vlada predlaga, da se te amandmaje sprejme oziroma jih podpira. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, spoštovani vsi navzoči! Na eni zadnjih sej odbora za gospodarstvo Državnega zbora, septembra 2011, se pravi pred slabim mesecem, je potekala razprava o nacionalnem energetskem programu in o projektu izgradnje bloka 6 Termoelektrarne Šoštanj. Naj omenim, da takrat to ni bilo prvič, to je bilo danes že večkrat povedano, je bilo pa s strani večine takrat prisotnih poslancev ugotovljeno dejstvo, da se je projekt preveč spolitiziral in da je treba razpravo o njem izpeljati do konca, to je z odločitvijo, ali se projekt dokonča ali ustavi, in se obenem premisli o alternativah. Odgovornost za odločitev je bila sicer na istem odboru naložena Vladi Republike Slovenije, vendar pa je bila ta z glasovanjem pred enim tednom te pristojnosti tudi odrešena. Z glasovanjem se ji je ta pristojnost odvzela in ravno tisti, ki so ji to pristojnost s tem odvzeli, danes krivijo Vlado, da ne reagira. Seveda bi pa lahko že kdaj prej reagirala. Ker pač ni bilo reagiranja s strani Vlade oziroma te možnosti danes ni, smo v <PARTY> in v drugih poslanskih skupinah prevzeli breme odgovornosti in predlagamo obravnavani zakon. Večina v Poslanski skupini Socialnih demokratov je prepričana, da je projekt TEŠ enostavno predaleč, da bi ga lahko preprosto ustavili. Angažiranih je bilo preveč sredstev, vloženo preveč energije in ne nazadnje na zanesljivi samooskrbi z električno energijo, ki jo ponuja novi blok TEŠ 6, kujemo prihodnost še vedno energetsko izjemno odvisnega slovenskega gospodarstva. Najlažje je namreč reči, da si proti termoenergiji, proti jedrski energiji, proti energiji iz vetrnih elektrarn, ki so morda v okoljsko spornih območjih. Ampak, ali to pomeni, da bomo odvisni od drage elektrike iz tujine, ki jo bodo lahko proizvajali v termoelektrarnah, jedrskih elektrarnah in vetrnih elektrarnah? Ali trenutno obstajajo alternative, ki bi izpad tako velikega dela proizvodnje električne energije nadomestili praktično takoj? Osebno mislim, da teh a
Hvala za besedo, gospod predsednik. Poslanke in poslanci, gospod minister! Želim podati stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev k predlogu zakona o RTV Slovenija. V naši poslanski skupini načeloma podpiramo predlog zakona o RTV Slovenija, je pa Vlada Republike Slovenije nepremišljeno naredila dve napaki, in sicer s tem, ko je predlagala, naj se zakon sprejme po nujnem postopku, in ker ni posvetila dovolj velike pozornosti strokovni javnosti, da bi lahko tudi le-ta predstavila svoje mnenje k predlogu zakona. V naši poslanski skupini ne moremo pristati na pavšalne trditve, da predlagani zakon podržavlja našo osrednjo medijsko hišo. Členi, ki opredeljujejo status RTV-ja v predlogu zakona, so identični členom v obstoječem zakonu. Ne gre torej za podržavljanje RTV hiše, lahko pa si postavimo vprašanje o vlogi javnosti pri upravljanju javnega zavoda. Debate o neodvisnosti javnega radija in televizije, je po našem mnenju preveč spolitizirane. Menimo, da predlog zakona ne predstavlja grožnje avtonomiji, da pa v svoji strukturi vendar izpeljuje notranjo odgovornosti tistih posameznikov, ki bodo vodili hišo kot celoto. Prepričani smo, da je za novinarja bistveno, da predlagani zakonski predlog ohranja, po nekod pa tudi razširja novinarski vpliv. Zavedamo se nedorečenosti pojma civilne družbe, ki se je zasidrala v naši javni zavesti. Civilna družba, ki zelo vehementno zahteva svoje mesto v organih upravljanja RTV-ja, je preveč enostranska. V logiki njenega mišljenja in delovanja se kaže izrazita kolonizacija civilne družbe, ki poteka s strani tistih političnih grupacij v našem državnem prostoru, ki se zavedajo pomena le-te in imajo hkrati organizacijska sredstva, s katerimi pomagajo pri oblikovanju in delovanju obstoječe civilne družbe. Po pregledu poslovanja RTV zavoda in iz poročil nadzornega odbora RTV-ja je razvidno, da na naši RTV vlada kadrovski in finančni nered. Kot je razvidno tudi iz zapisov drugih medijev, nihče učinkovito ne nadzira poslovanja n
Hvala za besedo, predsedujoči. Spremembe in dopolnitve odlokov univerz, fakultet in tako dalje se zdijo del formalnosti, ki pridejo na dnevni red Državnega zbora. Gre za vpeljave novih programov ali tehnične spremembe, kot je denimo prestavitev sedeža fakultete ali pa kakšnega inštituta z enega naslova na drugi naslov. Znanost se razvija po svoji notranji logiki, sama ureja odnose znotraj sebe in od tod izhaja tudi ideja avtonomnosti univerze. A konkretni primeri kažejo, da je ureditev pri nas zmedena in nedorečena. Po eni strani Državni zbor potrjuje nekaj, kar se že izvaja, na drugi strani imamo ustavno zagotovljeno avtonomijo univerze in torej Državni zbor vanjo sploh ne sme posegati. Zato je današnja obravnava teh odlokov ilustrativna za nekatere problematične vidike ureditve, ki se dotikajo visokega šolstva. Ampak tega shizofrenega postopka si nismo izmislili v Levici, z njim smo zgolj soočeni, odlok je na dnevnem redu Državnega zbora in poslanci imamo pravico in dolžnost o njem vsebinsko presojati. Konkreten odlok poleg tehničnih sprememb širi študijska področja Teološke fakultete v Ljubljani s programom izobraževalne vede in izobraževanje učiteljev. V Levici smo že na odboru jasno povedali, da je ta širitev nesprejemljiva, potrjuje in legitimizira vdor partikularnega interesa in določenega svetovnega nazora v javno šolstvo, ki naj bi stremelo k nazorski nevtralnosti in ki naj bi bilo univerzalno dostopno. Možnost, da Teološka fakulteta brez dodatnega laičnega izobraževanja usposablja učitelje, ki bi lahko poučevali tudi predmete, kot sta državljanska in domovinska vzgoja, ter druge izbirne predmete na osnovnih šolah, ogroža načelo javnega laičnega šolstva ter načelo ločitve verskih skupnosti in države. Od pedagoškega kadra, usposobljenega v okvirih katoliške fakultete, katere veliki kancler je sam ljubljanski nadškof metropolit, namreč ne moremo pričakovati sekularnega in vrednostno nevtralnega pedagoškega dela. Obstaja velika razlika med učitelji takšnih in
Če dovolite, glede na to, da sem bil imenovan s strani Soka, in po moji oceni seveda popolnoma neupravičeno Če mi dovolite, da izkoristim to možnost, potem bom seveda na vsak način, ampak dobesedno izkoristil. Poglejte, ko je eden izmed predstavnikov govoril, in sicer v imenu poslanske skupine Nove Slovenije o tem, da bo državni zbor lahko še kadarkoli odločal o Novi kreditni banki Maribor, vam moram povedati, da se proces privatizacije odvija v nasprotju z zakonom o javnih financah - konkretno s tremi členi, da se odvija v nasprotju s temeljno ustavno listino in v nasprotju s sklepom, ki je bil sprejet leta 1994. Kar se tiče omenjene tematike, pa tudi v mojem lastnem imenu pozivam vse poslance, prekoračimo ta razkorak med opozicijo in pozicijo, poskusimo tudi s strani državnega zbora kot zakonodajne veje oblasti vplivati na vlado Republike Slovenije oziroma na njene pogajalce v okviru institucije Evropske unije in naši državi, torej Republiki Sloveniji, v novi finančni perspektivi pridobiti čim več finančnih sredstev. To je menda namen državnega zbora med drugim, mar ne?
Hvala za potrpljenje in hvala za besedo. Preko javnega sektorja, preko javne porabe v veliki meri izvajamo to, kar imamo v ustavi zapisano: »Slovenija je pravna in socialna država.« Vendar se je ob tem treba vprašati, kaj pomeni, da je država socialna, kaj pomeni, da nudimo državljanom socialno varnost. Ali je to tista varnostna mreža, ki nas ujame, ko se spotaknemo, ko zbolimo, ko ostanemo brez službe, ko nas prizadenejo poplave ali potres? Takrat je prav, da ta varnostna mreža obstaja. Vendar moramo ob tem paziti, da ne zaidemo v neko drugo socialno oziroma bolje rečeno socialistično državo, kjer ni varnostne mreže, ampak pokrovka, ki skrbi za to, da vsi ostanemo v istem kotlu, kjer državljani niso stimulirani dobro delati, ker jih tisti, ki pogleda čez rob kotla, dobi po glavi in ga ostali potegnejo nazaj dol, kjer je vrednota biti enak, pa čeprav lačen, gol in bos, kjer uspešne tlačimo nazaj, predvsem z visoko obdavčitvijo dela. Bodimo realni. Gre za prehodni proračun. Prehodni do česa, je pa vprašanje, na katerega ne vem odgovora. Morda le do zaključka stres testov bank, morda do novega zadolževanja v začetku naslednjega leta, morda do naslednje ocene Evropske komisije. Nič radikalnega ni v tem proračunu, da bi ga lahko označili drugače kot prehodnega. Prihodki in odhodki ostajajo več ali manj na enaki ravni. Marsikdo bi v tem proračunu želel videti še marsikaj, če ne že umetnega otoka, pa vsaj lunapark. Tega notri ni, in prav je tako. Lepo se slišijo keynesianske ideje o tem, da država s svojim trošenjem lahko prežene recesijo, tako kot kurentovanje prežene zimo. Če bi bilo tako enostavno, potem na svetu ne bi bilo recesij. Ob prvih znakih bi država odprla svoje pipice, in recesija bi bila rešena, vendar temu ni tako. Višje trošenje države v primeru Slovenije pomeni predvsem višje zadolževanje. Zadolževanje, ki nam pobere že cca 10 % celotnega proračuna. Pot iz recesije preko državnega trošenja žal spominja na Lažnivega Kljukca, ki je sam sebe za lase potegnil
Najprej bi se opravičil. Izgleda, da sem narobe razumel situacijo glede vodooskrbe na Obali, da gre samo za zagotavljanje virov, in tisto navedbo preklicujem. Druga zadeva. Gospodu Kelemini bi odgovoril, pa bi prosil, če bi poslušal. Z ozirom na to, kar me je gospod Kelemina navajal, bi mu odgovoril, da v resnici ne gre na škodo drugih, tako kot je ravnokar debatiral. Za izvedbo regionalnega programa za Podravje so v proračunu namenjena določena sredstva. In ker ta sredstva niso razporejena, ker nimamo regionalnega programa sprejetega, tako kot imajo druge regije, se v tem definira določen znesek, 150 milijonov, in se ga prenese na vodni sklad. Za nič drugega ne gre. To se pravi, s tem ne bo prizadeta nobena druga statistična regija, mi pa vendarle spadamo v Podravje, tako da bi del teh sredstev na vsak način lahko pripadal nam; konec koncev so pa Haloze najmanj razvit del tega Podravja. Hvala lepa.
Še enkrat lep pozdrav vsem prisotnim! Kadarkoli se v Sloveniji pojavi nov finančni inštrument, se takoj pojavijo negativni občutki. Četudi se v slovenski pravni red prenaša evropska uredba, bi se morali najprej vprašati, kakšni bodo pozitivni učinki nove zakonodaje za Slovenijo. V predlogu zakona je zapisano, da je listinjenje pomemben dejavnik dobro delujočih finančnih trgov. Pa mi povejte, ali je Slovenija dobro delujoč finančni trg. Gre za majhen in zaprt finančni trg. Na splošno naj bi listinjenje izboljšalo finančni sistem in zagotovilo dodatne možnosti za naložbe. Listinjenje pomeni preoblikovanje hipotekarnih in drugih posojil v vrednostne papirje, s katerimi se trguje na organiziranih trgih vrednostnih papirjev. Zdi se, kot da se bo tudi v tem primeri nekaj trgovalo s terjatvami oziroma posojili. Kako znamo v Sloveniji trgovati s terjatvami, lahko spremljamo na primeru DUTB. Slovenke in Slovenci imamo zelo negativne izkušnje z različnimi finančnimi produkti in organizacijami. Samo poglejte, koliko davkoplačevalskega denarja je bilo vloženega za saniranje bančnega sistema. Nove naloge bodo dobile inštitucije, ki so v preteklosti že zatajile pri nadzoru finančnega sistema: Banka Slovenije, Agencija za zavarovalni nadzor in Agencija za trg vrednostnih papirjev. Države članice morajo same zagotoviti, da imajo pristojni organi za določitev glob učinkovite ukrepe, ki so sorazmerni in odvračilni. Vprašanje je, kako bo to področje uredila Slovenija. Finančne inštitucije, ki se ukvarjajo z listinjenjem, morajo imeti dovolj sredstev, torej odobrenih posojil. Vprašanje je tudi, kako se bodo uredila razmerja med finančnimi inštitucijami oziroma med finančno inštitucijo, kreditojemalcem in vlagateljem. Kdo bo v tem trikotniku prevzel največje tveganje? Zdi se, da gre za finančni produkt, ki ga bodo nekateri znali izkoristiti – finančniki, posebej opremljeni z notranjimi informacijami. Vsi ostali pa bodo zopet potegnili krajši konec. Nekateri avtorji ugotavljajo, da gre v
Hvala za besedo. Predsednika vlade sprašujem za mnenje o Vilniuški izjavi: Ali boste zaradi pristopa Slovenije k njej ukrepali zoper zunanjega ministra dr. Dimitrija Rupla oziroma ali ga boste zamenjali? Hvala. Glejte, z vašim odgovorom me niste prepričali niti mi niste jasno odgovorili, ali ga boste zamenjali ali ne. Menimo, da so stališča vlade, ki ste jih sprejeli, v nasprotju z Vilniuško izjavo. Mi smo še vedno mnenja, da je zunanji minister s svojimi dejanji naredil veliko zunanjepolitično škodo naši državi. In zato vabim vse poslance in poslanke, da s svojim podpisom k interpelaciji pripomorejo k razpravi o delovni odgovornosti zoper zunanjega ministra Rupla.
Hvala lepa. Zelo na kratko. Torej, ko govorimo o odpravljanju nesorazmerij plač v javnem sektorju, pa tudi če gre za plače funkcionarjev, prav gotovo pri tem ne mislimo zniževanja plač, pri čemer seveda mi poudarjamo dejstvo, da so najbolj prizadeti starejši, ki se jim za nazaj zmanjšuje plača v tistem delu, ki so jo pridobili z dodatkom za delovno dobo, po 30-ih, 35-ih in več letih. In prihaja zdaj kazen za njihovo dolgoletno delo, v najslabšem primeru tistim, ki odhajajo v penzijo, najprej z znižanjem plače, potem pa še z nemožnostjo podaljšati delovne dobe, čeprav so sposobni, dobri in bi lahko pridobili bonus iz naslova 52. člena zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, se pravi, to je že druga kazen za starejše zaposlene, pa čeprav gre za funkcionarje. Kajti, niti enkrat nisem v obrazložitvah slišal predlagatelja, da bi jasno in javno povedal, da so te plače previsoke. Pač pa je tisoč drugih razlogov bilo naštetih zato, da se pač sprejema ta odlok, kakršen je. Saj pravim je v marsičem boljši, kot je bil na začetku, vendar glede na, proti koncu pripeljano diskusijo okoli dodatkov, ki resda ta hip, če bo to sprejeto, ne pomenijo znižanja plač v javnem sektorju kot celoti. Je pa tak namen in tega namena pač, prav nihče danes ne more spregledati. In v tem primeru se pa potem stvar zaplete do "ad generalem" za vse tudi kasneje, to pa ni tisto, o čemer govorimo, glede na to, da smo prišli v Evropo in tako dalje. Hvala.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Kolegici Violeti Tomić moram replicirati, v kakšnem kontekstu sem jaz tudi rekel, da slovenska kultura lahko krepi našo nacionalno zavest. Če ima neko delo, neko dejanje nek širši odmev, je res dobro, odlično, vrhunsko, sem jaz osebno na to ponosen in to krepi mojo pripadnost državi, slovenskemu narodu, naciji in tako naprej. In iz tega jaz izhajam, da lahko slovenska kultura, dobra dela, dejanja, ki gredo skozi kulturo, skozi umetnost, krepijo slovensko nacionalno identiteto. To se je v preteklosti tudi že pokazalo. Kar se tiče pa druge zadeve, ravno vi ne razumete, da ni važno, iz katere smeri pride umetnost, če je nekaj dobro, če je neko delo kvalitetno ali pa dejanje, odvisno, umetnost ima seveda številna področja, verjetno vi še bolj veste kot jaz, ker ste iz tega foha. Zame to ni umetnost, zame je to grožnja s smrtjo. Pa zame tudi to ni umetnost, pa tudi to zame ni umetnost. Ampak če se kdo to gre, če je kdo pripravljen to financirati, pa naj. Saj sem prej povedal, za mene osebno to umetnost ni. Toliko, da ne bo nesporazuma. Zame to, kar sem pokazal, ni umetnost. Hvala lepa. Samo dve besedi. Dve besedi, kar se tiče tega, še enkrat pojasnim. Seveda je umetnost svobodna, ampak širši kontekst lahko krepi, tudi če ni neposredno vezano na slovensko identiteto, nacionalno zavest, ta ponos, ta prepoznavnost v svetu lahko krepi našo identiteto. To je pomembno. Glede tega pa, za vas je to pač umetnost, zame osebno pa ni.
Predsedujoča, najlepša hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Najprej definicija. Begunec je človek, ki beži oziroma zbeži pred nevarnostjo oziroma neprijetnostjo. Migrant je človek oziroma oseba, ki stalno ali začasno spremeni bivališče, zlasti iz ekonomskih razlogov. Da obnovim definicijo po SSKJ, o čem se bomo pogovarjali oziroma o čem se pogovarjamo. Žalostno se mi zdi, da vsaka tema, vsak zakon, vsak predlog, o katerem govorimo v Državnem zboru, postane prvovrstna ideološka tema, ideološko se nanj naslavljamo in ga skozi to dioptrijo tudi obravnavamo. In se mi zdi, najbrž se bomo pogovarjali o beguncih oziroma so problem. Tema begunci pač ne more biti neka ideološka tema. Jaz mislim, da to nima nobene veze, ali smo levo usmerjeni ali smo desno, ali smo liberalno usmerjeni ali hodimo v cerkev, ali smo iz Maribora ali smo iz Ljubljane. To pač seveda ne more biti tema, ki Namreč vsi imamo verjetno isto stališče, isto valenco, da pač ljudem v stiski, in ti ljudje so evidentno v stiski, seveda potrebno pomagati in verjamem, da vsi isto mislimo v končni fazi. So pa poti zelo čudne, ki vodijo do tega našega cilja. Jaz se ob tej priložnosti ne bi rad in ne želim, ni to moj namen, razvrednotiti, še manj omalovaževati inštituta referenduma. To je seveda v neki definiciji neposredna volja ljudi, neposredna možnost, da ne samo soodločijo, ampak odločijo. Vendar mislim, da za vsako vprašanje, za vsako rešitev pač institut referenduma ni najustreznejši. Prepričan sem, prepričani smo v Desusu, da inštitut referenduma za reševanje problematike migrantov in ali beguncev ni primeren način. Migranti oziroma migrantska kriza, kot jo radi naslavljamo, ni problem Slovenije. Je širši problem. Tudi ni problem celotne Evrope, ampak je problem celotnega sveta. Je pa res, da je Evropa tukaj seveda najbolj prizadeta, ker so države srednje in severne Evrope pač tiste končne destinacije, kamor bi želeli priti vsi ti ljudje, ki bežijo, ki bežijo pred neprijetnostmi in nevarnostmi. Dejs
Spoštovani generalni sekretar, poslanke in poslanci! V Poslanski skupini <PARTY> podpiramo Predlog odloka o spremembah in dopolnitvah Odloka o preoblikovanju Univerze v Mariboru. Sprememba odloka je potrebna zaradi spremembe naslova sedeža Fakultete za turizem, spremembe naslova sedeža Medicinske fakultete, ki se je leta 2013 preselila v nove prostore, s čimer so študentje in profesorji dobili normalne pogoje dela, spremembe imena Fakultete za gradbeništvo v Fakulteto za gradbeništvo, prometno inženirstvo in arhitekturo, ki natančno opisuje področje študijske in raziskovalne dejavnosti fakultete. Prav tako pa je sprememba odloka potrebna zaradi uvedbe dveh novih študijskih področij. V letu 2012 je namreč Vlada Republike Slovenije Univerzi v Mariboru dala soglasje k študijskemu področju tehnika na Fakulteti za energetiko ter k študijskemu področju umetnost na Filozofski fakulteti, pri čemer so spremembe bile potrebne zaradi usklajevanja klasifikacij vrst izobraževalnih aktivnosti. Spremembe in dopolnitve tega odloka sledijo načelu zakonitosti in preglednosti ter načelu avtonomije, poglavitne rešitve pa se torej nanašajo na ureditev podatkov o sedežu dveh članic Univerze v Mariboru in uskladitev dveh novih študijskih področij. S popisom študijskih področij v ustanovitvenem aktu, katerega dopolnitve in spremembe danes sprejemamo in na katerih lahko Univerza v Mariboru izvaja študijske programe, se pravzaprav povečuje transparentnost izvajanja študijske dejavnosti visokošolskega zavoda. Na drugi strani pa so lahko nove študijske vsebine oziroma študijska področja pomemben element izboljšanja izobraževalnega procesa na tem področju, s čimer bodo študentje lahko znotraj dodanih študijskih področij pridobivali nova znanja in kompetence. Kar se tiče spremembe naslova sedeža Medicinske fakultete, kar je pravzaprav povezano z izgradnjo nove medicinske fakultete v Mariboru v letu 2013, smo s tem dosegli pomembno pridobitev doseganja kakovosti v visokošolskem izobraževanju tako
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani poslanke, poslanci in drugi prisotni! Zaključni račun Proračuna Republike Slovenije je proračunski dokument, ki omogoča, da se ozremo v preteklost in ocenimo, koliko smo bili dosledni pri realizaciji zastavljenih ciljev. Slovenija je leta 2015 zaključila z 8,5 milijarde evrov prihodkov, medtem ko so bili odhodki državnega proračuna nekoliko višji in so znašali 9,7 milijarde evrov. Pomembno je, da smo uspeli znižati proračunski primanjkljaj za 108,3 milijonov evrov. V Poslanski skupini Desus smo kot del koalicije naredili znaten korak na prihodkovni strani proračuna. Začeli smo z učinkovitim črpanjem javnih dajatev in uvedli davčne blagajne, ki so upravičile svoj namen. Skupaj so davčni prihodki v letu 2015 znašali nekaj več kot 7 milijard evrov in so bili za 1,8 odstotoka večji, kot je bilo prvotno načrtovano. Verjamemo, da bo nadaljevanje z ukrepi davčnega prestrukturiranja dodatno prispevalo k polnjenju državne blagajne iz naslova davčnih prihodkov. Pri tem pa ponovno opozarjamo, da mora biti prerazporeditev davčnega bremena bolj enakopravna in ne toliko na plečih šibkejših slojev prebivalstva. Ravno zato ostajajo naši ključni pomisleki, vezani na sredstva za socialno in zdravstveno varnost državljanov ter na pokojninsko blagajno. Transfer za pokojninsko blagajno je v letu 2015 znašal 1,465 milijarde evrov in je bil za skoraj 65 milijonov evrov manjši, kot je bilo planirano. Iz finančnega načrta ZPIZ izhaja, da je skupna pokojninska blagajna v letu 2015 tehtala blizu 5 milijard evrov. Žalosti pa nas, da do rednega usklajevanja pokojnin zaradi omejevalnih ukrepov v letu 2015 ni prišlo in so bili upokojeni deležni le letnega dodatka v višini 19 milijonov evrov. Zato na tem mestu izpostavljamo Desusov dosežek v letu 2016, in sicer izredno uskladitev pokojnin v januarju za 0,7 odstotka in v oktobru za 0,4 odstotka; v januarju 2017 pa predvideno uskladitev pokojnin za približno 1,15 odstotka. Seveda v Poslanski skupini Des