EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Spoštovani predsednik, ministrstvo, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini <PARTY> nas veseli, da danes odločamo o spremembah in dopolnitvah pokojninskega zakona, s katerimi se zaradi zagotovitve socialne varnosti posameznikom z dolgim delovnim stažem določajo novi zneski najnižje pokojnine, ki so oziroma bodo odvisni od dolžine pokojninske dobe brez dokupa. Veseli nas tudi, da smo v primerjavi s prvotnim predlogom predlagane rešitve dodelali na način, da upoštevajo načelo nediskriminatornosti med različnimi kategorijami zavarovancev, predvsem upokojenk. Zato podpiramo rešitev, ki je v predlogu zakona predvidena, in sicer se bo minimalna pokojnina v znesku 500 evrov zagotavljala vsem zavarovancem oziroma upokojencem in upokojenkam, ki so se upokojevali z dolžino pokojninske dobe, ki je v tistem obdobju štela za polno pokojninsko dobo, oziroma z dolžino pokojninske dobe, ki se je zahtevala za starostno upokojitev pri minimalni starosti. Prav je, da pri tem upoštevamo tudi zgodovinsko družbene vidike, ki so v preteklosti vodili zakonodajalca, da je v različnih obdobjih predpisoval različne polne pogoje za upokojitev. Povezano s tem je pomembno tudi poudariti, da predlagane rešitve, ki jih danes z novelo zakona sprejemamo, ne pomenijo posega v načelo enakosti med posameznimi zavarovanci, ki so se upokojevali v različnih obdobjih po takrat veljavnih predpisih. Ravno element upokojitve ob izpolnjevanju polnih pogojev, ki so veljali v posameznem obdobju, povezuje upokojence, ki se jim bo zagotavljala najnižja pokojnina, in predstavlja element enakosti. Treba je poudariti tudi, da je namen rešitev zagotoviti najnižjo starostno ali invalidsko pokojnino za upokojence s polno pokojninsko dobo v primerljivi višini cenzusa za pridobitev pravice do varstvenega dodatka ter s tem zagotoviti njihovo socialno varnost vsaj v takšni meri, da jim za preživetje ne bo treba zaprošati za varstveni dodatek. Ne nazadnje je pravica do pokojnine na ustavni ravni varovana tudi kot socialna ka
Spoštovani! Danes obravnavamo Predlog zakona o nagradi Zlata čebela, katerega namen je vzpostavitev sistema podeljevanja najvišje državne nagrade na področju promocije in zaščite čebel. Prav tako je namenjen spodbujanju, ohranjanju in varovanju čebel in drugih opraševalcev, ki so izrednega pomena pri zagotavljanju prehranske varnosti, trajnostnega kmetijstva, biotske raznovrstnosti, varovanja okolja in kulturne dediščine ter posredno s tem tudi zdravja naših ljudi. Po predlogu zakona bo predsednik Republike Slovenije vsako leto 20. maja, na svetovni dan čebel, podelil nagrado zlata čebela. Prejemnik nagrade, ki je lahko domači ali tuji posameznik, ali pravna oseba, ali mednarodna organizacija, bo prejel finančno nagrado in primerno listino. Nagrajenca bo izbrala posebna komisija Odbora za podelitev nagrade Zlata čebela, ki bo sestavljena iz slovenskih in tujih strokovnjakov na tem področju. V Poslanski skupini Stranke modernega centra smo prepričani, da bo ta nagrada spodbujala in podpirala inovativnost ter vrhunskost posameznikov, ki so pomembno prispevali k zaščiti čebele in drugih opraševalcev. Prav tako pa bo spodbujala zavedanje o njihovem pomenu, povezanim z delom in izjemnimi dosežki posameznikov na prej navedenih področjih. Prva podelitev nagrade zlata čebela je načrtovana v letu 2021, ki je hkrati tudi leto predsedovanja Republike Slovenije Svetu Evropske unije. V Poslanski skupini Stranke modernega centra smo mnenja, da si s podelitvijo te nagrade lahko obetamo prenos slovenskega znanja in tehnologije ter ureditev v svetu prepoznavne Slovenije kot zelene, zdrave, proaktivne in inovativne države. Cilj obravnavanega zakona je ne nazadnje tudi obdržati pozornost svetovne javnosti in nadaljevati usklajevanje, proaktivno delovanje in promocijo pri uresničevanju ciljev projekta svetovni dan čebel. Čebelarstvo je ekološko, trajnostno naravnano gospodarstvo, ki je bistveno tudi za preživetje človeka. To ni le tradicija in dediščina, je naša kultura in naš ponos. T
Hvala lepa za besedo. Nerad veliko diskutiram, ampak diskusija po mojem gre v nepravo smer. Začeli smo z diskusijo o privilegijih. Kolegi poslanci, nimate prevelikih privilegijev in ne bi želel, da bi o tem dalje debatirali, ker vam škodi vsem, enim in drugim. Zakon bom podprl, zato ker mislim, da je predlagan pravilno, ima zakonske podlage, kot je ugotovila komisija za pravne zadeve. Me pa je zaskrbelo to. Slabi in dobri poslanci: Kje so ponderji, spoštovani kolega Potrč? Kje so ponderji za slabe in dobre? Kdo se ima za slabe in dobre? Kdo se ima za slabe in dobre in kakšni naj bodo tisti, ki bodo slabi in dobri? Ne delimo se na slabe in dobre in ne mahajte proti nam, ampak poglejte tudi okrog sebe. Skratka, tudi ta diskusija , ker mislim, da žali. Smo poslanci Samo to me je zbodlo in zato sem se prijavil k diskusiji in bom diskutiral še naprej. Nobenega strahu ni, da bi se nekaj groznega zgodilo. Včeraj je bila diskusija ves čas, bojim se, strah nas je, kaj bo in kaj. Mene skrbi, kakšen je naš javnofinančni dolg. To so tisti upravičeni strahovi, druge strahove pa pustimo.
Hvala lepa. Lep pozdrav! Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o odvetništvu, ki ga je pripravila Vlada. Razlog za spremembo zakona je opomin Evropske komisije, ki je opozorila na neskladnost slovenske zakonodaje s pravom Evropske unije. Direktiva o storitvah in notranjem trgu za posamezne storitve določa prepoved diskriminacije na podlagi državljanstva. Prost pretok oseb je poleg prostega pretoka blaga, kapitala in storitev namreč ena od štirih temeljnih svoboščin na notranjem trgu Evropske unije. Na področju odvetništva veljajo v zvezi s pravico do prostega pretoka oseb in storitev v Evropski uniji določbe dveh področnih direktiv, ki ju je Slovenija v letu 2001 že prenesla, Direktive za olajšanje uspešnega izvrševanja odvetniške pravice do svobodnega opravljanja storitev in Direktive za olajšanje opravljanja poklica odvetnika na trajni podlagi v kaki drugi državi članici od tiste, v kateri je bila kvalifikacija pridobljena. Zaradi naknadne pridružitve držav članic Evropskega gospodarskega prostora – Norveške, Islandije in Lihtenštajna – ter Švicarske konfederacije se s predlagano spremembo Zakona o odvetništvu tudi za državljane omenjenih držav določa izenačitev glede možnosti dostopa do poklica odvetnika. S predlagano spremembo 25. člena Zakona o odvetništvu se torej na način, da se pogoj državljanstva Republike Slovenije izenači z državljanstvom omenjenih držav članic, omogoči širitev učinkovitega uresničevanja svobode opravljanja odvetniških storitev in olajšanje trajnega poklica tujega odvetnika v Republiki Sloveniji tudi za državljane omenjenih držav. Treba pa je poudariti, da predlagana nova ureditev ne velja za državljane tretjih držav, ki smejo svoj poklic v Sloveniji še vedno opravljati le pod pogoji, ki jih določa 34.a člen Zakona o odvetništvu. Zaradi vseh navedenih razlogov bomo v Poslanski skupini Liste Marjana Šarca predlog zakona podprli.
Spoštovani predsednik, spoštovani obe ministrici, spoštovani kolegice in kolegi. Ta predlog zakona o spremembah pri uveljavljanju pravic iz javnih sredstev precej širi krog upravičenih otrok do kosila v osnovnih šolah. Od sedaj, ko prejema brezplačno kosilo okoli 16 tisoč 500, otrok bi po tem predlogu prejemalo kosilo okoli 50 tisoč otrok. Mislim, da je to pravi korak, dober korak v pravo smer, saj na ta način ustvarjamo bolj enake možnosti za vse osnovnošolce pri osnovnih življenjskih pogojih. Prav tako mislim, da je to tudi pravi korak v smislu, da se lažje obvladuje posledice teh otrok, ki živijo v gmotno prikrajšanih družinah. Otroci pač ne morejo vplivati na to in ne morejo spreminjati teh okoliščin, saj so prisiljeni deliti usodo svoje družine in ožjega socialnega okolja. Ministrstvo za šolstvo in ministrstvo za delo in družino že tesno sodelujeta, ko pripravljata dopolnitve in variante k temu predlogu v smislu, da bosta povezana dohodkovni razred in višina subvencije, da bo ta subvencija prišla v prave roke, da bo ciljno usmerjena. Prav tako menim, da je treba ta ukrep časovno umestiti tako, da se bodo šole lahko logistično, organizacijsko in tudi tehnično pripravile na večje število obrokov. Poudarila bi še to, kako pomembno je, da se s tem ukvarjajo tudi nevladne organizacije, da so imele pri obravnavi teh predlogov in tudi pri odpiranju tega problema veliko zaslug. Želim si tako dobrega sodelovanja tudi v prihodnje. Da pa ne bom govorila samo o pomanjkanju in prikrajšanju, bom povedala še nekaj bolj spodbudnih primerjav z Evropsko unijo, ki veljajo za leto 2013. To je, da je bila v tem letu stopnja tveganja revščine v pri nas 14,5 %, povprečje v Evropski uniji je 16,6 %; stanovanjsko prikrajšanih prebivalcev je bilo pri nas 3,3 %, v Evropski uniji 3,9. Zadovoljstvo z življenjem je bilo pri nas ocenjeno s številko 83, v Evropski uniji pa 80. Samo toliko za mogoče malček bolj optimističen pogled na našo državo. Vsekakor pa podpiram in zagotovo mora iti ta pr
Spoštovani! Danes ponovno obravnavamo novelo Zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2018 in 2019, ki smo jo sprejeli pred kratkim. Državni svet je nanjo izglasoval odložilni veto. V Stranki modernega centra opozarjamo, da je veto nerazumen, nelegitimen, nepotreben in nepremišljen. Ocenjujemo, da je nerazumno glasovati o vetu, ki naslovljenih pripomb sploh ne ureja. Novela namreč ureja zgolj vsebine, ki so vezane na tehnično izvršitev rebalansa proračuna. Višina povprečnine, na katero se Državni svet sklicuje, je bila določena že s prejšnjo novelo zakona, ki jo je Državni zbor sprejel 13. decembra 2018. Državni zbor je v skladu z dogovorom zvišal povprečnino za 32,5 milijonov evrov. Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora tudi opozarja, da se navedbe Državnega sveta nanašajo na določbe 54. člena zakona, ki jih ta novela sploh ne zajema. V primeru, da bi Državni zbor upošteval predlagane spremembe, bi ravnal nezakonito. V zvezi s tem želimo opozoriti tudi, da Državni svet, ne glede na to, da je zastopnik lokalnih interesov, ne igra nobene institucionalne vloge pri pogajanjih in sklepanju dogovora o povprečninah. Predsednik Državnega sveta trdi, da povprečnina ni edini razlog za veto, Državni svet je namreč kritičen do celotnega rebalansa. V zvezi s tem želimo opozoriti, da Državni svet nima pristojnosti vlagati odložilni veto na proračun, kar je že leta 1997 potrdilo Ustavno sodišče. Kljub temu je Državni svet našel obvod za obmejno odločitev Ustavnega sodišča v uporabo instituta odložilnega veta na Zakon o izvrševanju proračuna. V Stranki modernega centra menimo, da Državni svet nima ustavne pristojnosti posegati v proračun, zato predlagamo, da se pri novelaciji Zakona o javnih financah ponovno preuči, kaj bi moralo biti v skladu s 87. členom Ustave sprejeto, da v obliki zakona in kaj v samem aktu proračuna, da se prepreči ta legalni, a za nas nelegitimni obvod. Opozarjamo tudi, da je veto nepotreben. Državni svet je namreč sprejel veto dva dni
Glejte, spoštovani odhajajoči predsednik Državnega zbora, Kolegij Državnega zbora potrjuje dnevni red in vi ste nam predlagali dnevni red, kjer imam zapisano: predstavitev mnenja, Andrej Vizjak 5 minut, minister za okolje in prostor mag. Andrej Vizjak 30 minut. Skratka, če kdo mora dobiti rumeni karton, če že ne rdečega, ste to vi, preden vi sploh odprete usta o deljeni krivdi. Zgolj za magnetogram in bodoče zgodovinarje parlamenta. Hvala. Kolega Zorčič, vi pozabljate, kot pravnik, da smo ustavna parlamentarna demokracija in 110. člen Ustave se konča, da »Vlada odgovarja Državnemu zboru«.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Formalnopravno je postala Slovenija suverena država 25. 6. 1991 z razglasitvijo Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije. Takrat je v Sloveniji še vedno pod budnim nadzorom obrambnih in varnostnih sil Republike Slovenije delovala Jugoslovanska ljudska armada. V mesecu oktobru 1991, natančneje 25. oktobra 1991 pa je ob 23.45 slovensko ozemlje zapustil zadnji vojak Jugoslovanske ljudske armade, takrat že nam tuje vojaške sile. Na ta dan je Slovenija ne le formalnopravno, temveč tudi dejansko postala suverena država, na katero smo bili in smo ponosni tudi danes. Od tega trenutka naprej je samo Teritorialna obramba oziroma slovenska vojska skrbela za obrambno varnost; slovenska policija in drugi organi pa za notranjo varnost Republike Slovenije. V mesecih, ki so sledili, je naša država postala mednarodno priznana članica družine evropskih narodov ter polnopravna članica organizacije Združenih narodov. Uresničile so se želje naših prednikov, da bomo nekoč sami ali pa vsaj njihovi potomci živeli v svoji lastni in suvereni državi. Prav izraza suverenost in suvereni so poudarili številni pomembni predstavniki Slovenije v svojih nastopih ob državnih in drugih pomembnih praznikih doma ter tudi v mednarodnih organizacijah in združenjih, katerih polnopravna članica je postala naša država. Zato na osnovi pobude, izražene s strani Združenja vojnih veteranov za Slovenijo in Policijskega veteranskega društva Sever predlagam, da Državni zbor razglasi 25. oktober 1991 za dan suverenosti. Dan suverenosti, ki naj bo za državljane in državljanke prazničen in slavnostni dan, ko smo si po stoletjih boja izborili suvereno državo. Želimo si, da je ta dan dan spomina na čase enotnosti, ponosa in samozavesti na vse, kar nas je kot narod ohranjalo in ohranilo skozi stoletja. Tako ne bi več praznovali 25. oktobra kot dneva odhoda zadnjega vojaka Jugoslovanske ljudske armade, temveč kot dan suv
Hvala za besedo, gospod predsednik. Jaz sem gospoda ministra spraševal glede razdeljevanja sredstev Sklada za vode, ki je bil ustanovljen leta 2002 pod Zakonom o vodah. Sklad za vode je razdeljeval v preteklosti sredstva dokaj netransparentno. Velikokrat se je zgodilo, da niso dosegli tistega cilja, za katerega so bili namenjeni, in tudi to je pomembno, da se na ta sklad letno steče kar 25 milijonov evrov. Glede na to, da sem tudi raziskoval, kam so šla sredstva in v letu 2010 nisem dobil jasnega odgovora, in glede na aktualno problematiko, da je stanje vodne infrastrukture v Sloveniji zelo slabo, sem tudi prepričan, da je treba, da se o tem opravi javna razprava. Hvala.
Lep pozdrav! Hvala lepa za besedo. Prav zanimivo je, kako si danes sledijo točke dnevnega reda. Pred to točko je bila namreč točka o Zakonu o zaščiti živali. Kaj ste se tisti, ki ste razpravljali, strinjali? Strinjali ste se, da je treba dostojno ravnati z živalmi. Pri tej točki dnevnega reda pa govorimo o dostojnosti med nami, spoštovani, o dostojnosti med nami politiki, o dostojnosti med posameznimi državljani, predvsem pa tudi med skupinami državljanov, ker ugotavljamo, da se glede na to, da je svoboda druženja in vsega v smislu demokracije, ljudje različnih interesov družijo in želijo to izražati. Govorimo o 4. členu sprememb zakona o javnem redu in miru, o amandmaju, ki naj bi ukinil tisto, kar je ta koalicija na odboru sprejela z 10 glasovi za in 8 proti. Namreč kaj? Da se v Republiki Sloveniji s 500 do tisoč evri kaznuje tistega, kdor se v javnosti prepira ali se nedostojno vede do posameznika ali skupine in s tem vznemirja, razburja in ogroža. Nekateri to razumete kot zloglasni 133. člen bivšega zakona v bivši republiki. Veste, kaj bom povedal, in to sigurno drži. Če bi bil to ta člen, če bi enačili to nedostojno vedenje in kritiko s prejšnjim režimom, potem naš slavni protestnik niti ne bi prišel do prvega tedna protesta, ker bi že sodelavec Službe državne varnosti že v lokalu ali pa tam, kjer bi se združil s somišljeniki, ugotovil, da bo izvajal določene proteste nad državnimi organi; in bi potem ga za to zaprli. Mi pa govorimo o dostojnosti, o dostojnosti med nami, ki je v zadnjem času zelo padla. Koliko časa je v Republiki Sloveniji parlament? Do tega mandata niste rabili tisti, ki ste že bili v prejšnjih mandatih, etičnega kodeksa. V tem parlamentu smo ga morali sprejeti. Zakaj? Ker so besede – laž, kradeš, obtožbe – letele vse povprek. Ko pa govorimo o vzrokih pa o določenem predsedniku stranke, kdaj so bile parole s smrtjo v tej državi že na sceni, če smem uporabiti ta izraz? Mnogo prej, preden so bile sploh volitve v to sestavo. Mnogo prej so že neka
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav! Državni zbor Republike Slovenije je namreč septembra sprejel Zakon o interventnih ukrepih za zagotovitev finančne stabilnosti javnih zdravstvenih zavodov, kjer je določeno tudi izplačilo sredstev za pokrivanje presežkov od dohodkov nad prihodki iz preteklih let. S tem se bo razbremenil likvidnostni krč v bolnišnicah, da bodo lažje poslovale. Vlada je sicer pri pripravi proračuna za leto 2017 prihodke in odhodke načrtovala z veliko stopnjo previdnosti, a se stanje v gospodarstvu še naprej izboljšuje, število zaposlenih se viša, prav tako gospodarska rast. Predlog zakona, ki je pred nami, zato na postavko v novem podprogramu Dejavnost sekundarnega in terciarnega zdravstvenega varstva prerazporeja pravico porabe do višine 136 milijonov evrov. Sredstva se bodo prerazporejala s postavk v politikah Pravosodje, Pokojninsko varstvo ter Vplačila v EU. Zaradi večjega obsega prihodkov od načrtovanega v pokojninsko blagajno bo treba namreč iz proračuna države zagotoviti manj sredstev od načrtovanih. Poleg tega bomo v proračun EU vplačali manj, kot se je načrtovalo, prav tako pa v letošnjem letu ni prišlo do zaključka sodnih postopkov, ki bi zahtevali plačilo odškodnin. Spomnimo, z majsko novelo ZIPRS se je določila možnost prerazporejanja sredstev s postavk v politikah pokojninsko varstvo, servisiranje javnega dolga in vplačilo v EU. Pred tem prerazporejanje sredstev s teh postavk ni bilo dovoljeno, ker se je sredstva za pokrivanje teh obveznosti lahko zagotovilo tudi z dodatnim zadolževanjem. Zaradi Zakona o fiskalnem pravilu in določene zgornje meje izdatkov pa se lahko sredstva za pokrivanje teh obveznosti zagotavljajo samo s prerazporeditvami. S sprejetjem predloga zakona bomo tako zagotovili finančno stabilnost javnih zdravstvenih zavodov. Bolnišnice ne bodo več v likvidnostnem krču in bodo lažje poslovale. V Poslanski skupini Desus menimo, da je to nujno potrebno, zato bomo predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Spoštovani. Vsaka preiskovalna komisija mora v vlogi najvišjega preiskovalnega organa za odkrivanje politične odgovornosti delovati objektivno in ohranjati visok nivo politične nevtralnosti. Še posebej če se s preiskovalno komisijo preiskujejo prakse in dejanja, ki so se dogajala v času po letih tistih strank in dejanja, ki danes najbolj glasno opozarjajo na probleme v zdravstvu in so tudi sama delno odgovorna za to. A vrnimo se na začetek leta 2016. V Poslanski skupini Stranke modernega centra smo zahtevo za odreditev preiskovalne komisije, ki so jo podale tri parlamentarne stranke podprli z jasno namero, da delo parlamentarne preiskave doseže konkreten epilog te zgodbe, torej, da se odkrije politična odgovornost tistih, ki so dopustili odprta vrata ustaljeni praksi, za katero nihče od odgovornih ni reagiral že vrsto let. Na zlorabe v slovenskem zdravstvenem sistemu na področju nakupa in prodaje žilnih opornic so mediji opozarjali že pred ustanovitvijo parlamentarne komisije, to je leta 2012. Raziskovalno novinarstvo pa je po tem, štiri leta kasneje, razkrilo nepredstavljive razsežnosti te problematike. Od velikih razlik v cenah žilnih opornic, ki so se pojavile v času vlade Alenke Bratušek, različnih praks javnih naročil materialov v slovenskih bolnišnicah v prejšnjih, tako desnih, kot levih vladah, pa vse do razkritja visokih provizij, nesmotrn izbor najdražjih izdelkov, ki niso nujno zagotavljali tudi najvišjih standardov. Z delom preiskovalne komisije se je Državni zbor v veliki meri seznanil že novembra lani, ko so bile sprejete bistvene ugotovitve in sklepi vmesnega poročila preiskovalne komisije. Slednji so bili za razliko od običajne prakse in široke podpore sprejeti z veliko nižjo podporo med poslanci, podprla ga ni namreč niti polovica vseh poslancev v DZ, proti pa je glasovalo 22 poslancev. Zakaj tako nizka podpora sklepom, ni seveda povsem jasno. Verjamem pa, da tisti, ki ugotovitev ali sklepov niso podprli, tega niso naredili zaradi želje zaščititi int
Lep pozdrav vsem skupaj! Enaka krivda je na strani <PARTY>a, kakor <PARTY>, kakor Socialnih demokratov, kakor <PARTY>. Skupaj so vstopili in skupaj so uničili praktično vse. Še tisto malo, kar je ostalo od Slovenije od leta 1992 do danes, so uspešno uničili. Klientelizem, kot ga še ni bilo, koruptivnost, kot je še ni bilo, lopovščina, kot je še ni bilo, in to na najvišjih vrhovih te naše ljube domovine in njenega vodstva. Tatvine, in to ne majhne tatvine – za majhno tatvino bureka se človeka zapre za 6 mesecev, za tatvino tovarne se ga nagradi z denarjem in z boljšim delovnim mestom. Policijska presija – na vsakem koraku dobivajo naši državljani po glavi s policijskim pendrekom na tak ali oni način. Lovi se ljudi, ki vozijo prehitro, lovi se ljudi, ki narobe parkirajo, tistih, ki kradejo državo, ki jo uničujejo, ki jo izdajajo, se ne lovi. Prepovedi so na vsakem koraku. Prepovedano je popiti kozarec, prepovedano je prižgati cigareto, prepovedano je praktično vse. Postali smo policijska država, pri kateri, če jo primerjamo s Severno Korejo, je Severna Koreja bistveno bolj demokratična. Tako daleč je ta četverček, nikakor ne trojček, pripeljal našo državo. Revščina je vsak dan hujša, pa vendar nam je popolnoma vseeno, kaj bo z našimi ljudmi. Ne nam, njim je vseeno, tem štirim je vseeno. Nekateri so se poskušali izvleči in se pokazati kot da nič nimajo s tem, pa vendar so bili dolga leta skupaj, in skupaj so kovali razne zadeve na škodo Slovenije, in tudi kasneje, ko niso bili več v koaliciji, so glasovali "za" slabo Sloveniji. Padec konkurenčnosti je grozljiv. Na vseh lestvicah je Slovenija pri dnu. Skorajda ne more biti globlje, pa vendar bo še globlje padla. Nismo še na dnu. Še bomo padli, seveda zaradi tega, ker nekdo ne zna ali noče pomagati državi. Zaradi tega, ker mu je vseeno, kaj bo s to državo ali morda, huje, zaradi tega, ker hoče uničiti to državo! Vse kaže, da je tako. Zadolženi smo preko glave in še jemljemo kredite, da bomo metali denar v ogromno luknjo,
Gospod predsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovani direktor Urada za javna naročila! Spoštovane kolegice in kolegi! Državni zbor Republike Slovenije je v letu 1997 s sprejetjem zakona o ratifikaciji evropskega sporazuma o pridružitvi med Republiko Slovenijo in evropskimi skupnostmi sprejel zavezo po uskladitvi področja oddaje javnih naročil s pravili Evropske skupnosti. Na podlagi tega je bil v letu 2000 sprejet nov, sedaj veljavni zakon o javnih naročilih, ki naj bi poenostavil postopke oddaje javnega naročanja in v popolnosti uskladil področje javnih naročil s pravili Evropske skupnosti. Tako je veljavni zakon o javnih naročilih združil v en zakon pravila vseh 7 direktiv EC-ja, kar je povzročilo posamezna odstopanja zakona o javnih naročilih od pravil, določenih v posameznih direktivah. Glede nepopolne stopnje usklajenosti z direktivami sveta EC je ugotovila tudi Evropska komisija v svojem mnenju iz junija 2001. Zakon o javnih naročilih ni izpolnil vseh pričakovanj, tako strokovne javnosti kot naročnikov, ponudnikov in pristojnih institucij. Vendar pa je treba le poudariti, da je zakon o javnih naročilih kljub relativni neusklajenosti z evropskim pravnim redom, ki ureja področje javnih naročil na načelni ravni, nediskriminatoren zakon v odnosu do možnosti sodelovanja ponudnikov tudi iz tujine. Veljavni zakon o javnih naročilih je glede temeljnih načel, kot so načela zagotavljanja konkurence med ponudniki, načelo transparenstnosti in načelo enakopravnosti, načelo gospodarnosti in učinkovite porabe javnih sredstev, usklajen z zahtevami direktiv. In v vsakem uradnem listu Republike Slovenije objavljen razpis predstavlja tudi možnost sodelovanja v razpisu tudi tujim ponudnikom, vendar velja ugotovitev, da je trg javnih naročil v naši državi še vedno omejen v pretežni meri na sodelovanje ponudnikov na javnih razpisih, ki imajo sedež v Sloveniji. Skoraj dvoletna uporaba določil zakona o javnih naročilih je v praksi izpostavila tiste dileme in ovire pri uporabi zakona k