EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Najlepša hvala, spoštovani predsednik. Jaz pa bom svojo današnjo razpravo začela z vprašanjem, zakaj imamo državo. Ali imamo državo zaradi vseh državljank in državljanov, kot tudi piše v Ustavi, ali zaradi zasebnih, v glavnem tujih interesov? Potem se bom vprašala, kdo v Sloveniji vlada. Glede na vse do zdaj slišano, grožnje ministrom in tako naprej – kdo vlada? Po Ustavi ima v Sloveniji oblast ljudstvo. Očitno vladajo neke korporacije, nevidna roka trga včasih temu rečemo, ki tukaj niti davkov ne plačujejo, kaj šele kaj drugega; in imajo sedeže v nekih davčnih oazah. A smo se zato osamosvojili, vas sprašujem; vas, ki se tako radi hvalite in bi celo muzeje tej nesreči, ki smo si jo v tridesetih letih nakopali, postavljali. Na podlagi česa je ta vlada – in sem zelo pozorno poslušala predstavnika Vlade, ki žal večino časa te razprave ni bil v dvorani, in tudi zdaj mislim, da ne posluša, ker je telefon zanimivejši – na podlagi česa je ta vlada sploh sklenila, da naš predlog zavrne? Zanimajo me argumenti. Zanima me tudi, če je res ta fracking v Petišovcih do okolja sprejemljiv, zakaj potem večina evropskih držav fracking pri sebi prepoveduje, z Anglijo vred; pri nas pa z veseljem to izvaja. In po Ustavi seveda imamo pravico do zdravega okolja in do čiste pitne vode, toda kot vidim, ta vlada tega ne spoštuje. To me tako spominja na neke dokumentarne filme, ki smo jih nekoč gledali, kaj se je dogajalo recimo v Indiji, Afriki ali pa v Ameriki, ko so tja prišle velike korporacije. Na njihovo ozemlje, kjer so ljudje živeli, kjer so delali, umirali, so prišli zato, ker je bilo bogato s čemerkoli, z rudo, zlatom in tako naprej; in pobrali vse, kar so ti ljudje imeli, zapustili jih bolne, izstradane in odšli. In ali bomo mi tudi takšna država sredi Evropske unije, da se ne bomo znali zase postaviti, ter bili na milost in nemilost prepuščeni nekim imperialističnim interesom. Poudarjam, več kot 16 evropskih držav zavrača fracking na svojem ozemlju. Zakaj ga zavrača? Kot smo prej
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Pozdravljeni državni sekretar, poslanke in poslanci! Obstoječi Zakon o spremembah in dopolnitvah Stanovanjskega zakona, ki je iz leta 2003, je dopolnjen že štirikrat in je potreben nadgradnje. V sami resoluciji 2015–2025 obstaja dokument, ki se odziva na dejanske razmere, po drugi strani pa resolucija opozarja, da je v zadnjem času dostopnost do primernih stanovanj otežena. Primanjkuje nam javnih najemniških stanovanj. Posebej je otežen dostop do stanovanj mladim, socialno šibkim in ranljivim skupinam na lokacijah, kjer je povpraševanje največje. Po drugi strani imamo v zasebnih stanovanjih za okoli 20 procentov stanovanjskega fonda nenaseljenega, največ v Ljubljani. Ta stanovanja so, denimo, neprimerna za bivanje oziroma so prazna predvsem zaradi bojazni neplačevanja najemnine ali drugih kršitev pogodbe s stani najemnikov. Zato predlagatelj s predlogom zakona predlaga rešitve z nadgradnjo samega sistema, kot so varovanje stanovanjskega fonda, učinkovitejše upravljanje večstanovanjskih stavb, povečanje obsega fonda v javnih najemniških stanovanjih, skrajšan postopek odpovedi najemnine, najemne pogodbe in izročitev stanovanja lastniku in, po mojem mnenju najpomembnejši predlog, da se bo zagotovila lažja dostopnost do stanovanj mladim, starejšim ter drugim ranljivim skupinam prebivalcev. Do sedaj je bila težava tudi osnova za določitev neprofitne najemnine, tako imenovana točka, ki se ni spremenila že od leta 2007 in znaša 2,63 evra. Ta cena točke ne pokriva več stroškov uporabe stanovanja. Predlagana vrednost točke pa se po predlaganem zakonu dvigne na 3,5, vendar se do te vrednosti usklajuje v treh letih. Po sedanji oceni ta cena ne pokriva stroškov, zato se stanovanjski sklad in občine odločajo za prodajo neprofitnih stanovanj. Sam zakon pa same spremembe v stanovanjskem zakonu državi in občinam omogoča dodatna sredstva za izvajanje stanovanjske politike. Sam predlog zakona ima, po mojem mnenju, tudi pozitivne učinke, in to
Hvala lepa. Nisem imel namena, da razpravljam. Zaradi tega, ker kot je bilo že slišano, smo v predhodni razpravi soglasno sprejeli ta zakon. Nihče ni bil proti, tudi kolega Cvikl je glasoval "za". Želim pa, ko sem poslušal današnjo razpravo in je bilo veliko politične demagogije, izkoristiti ta preostanek časa in povedati svoje mnenje in stališče. Primerjati minimalno plačo z nagrado člana nadzornega sveta, je čista politična demagogija. In čudi me, kako to, da kolega Kumer ni primerjal minimalne plače tudi s svojo plačo. Minimalna plača ni nekaj novega, je sedaj in bo tudi v prihodnje. Pomembno pa je, s kom jo primerjamo - ali jo primerjamo s Kitajsko, ali jo primerjamo s Švico, ali jo primerjamo s sosedami, Hrvaško ali z Avstrijo. Minimalna plača je predvsem posledica preteklega stanja. In kdo je bil v preteklosti na oblasti? Tudi gospodje, ki so danes razpravljali oziroma gospod, ki je razpravljal, je bil, kot vem, minister predhodne vlade. Zakaj se predhodne oblasti niso potrudile, da bi bile te minimalne plače višje? Mislim, da bodo minimalne plače vedno in nikoli ne bodo enake. Preživet je družbeni sistem, ko so bile plače praktično enake. Čudi me predvsem, zakaj tak pesimizem s strani opozicijskih kolegov in kolegic, pesimizem, ki ga je bilo slišati danes in v preteklih dneh. Sam bi rekel, da to ni pesimizem, ampak je to res politična demagogija, v kar sem vedno bolj prepričan. Želim in pričakujem, da ne nabiramo političnih točk na minimalnih plačah, ampak da se usmerimo v razprave, ki bodo pospešile razvoj in blaginjo Slovenije. Torej, kot sem rekel, minimalne plače so bile, so in bodo, so posledica dobrega dela ali slabega dela, so uspešne ali neuspešne družbe. In Slovenija je na poti uspešne evropske države.
Glejte, tale predstavitev oziroma besede državnega sekretarja Dragonje so bile pa zelo zanimive. S svojimi odgovori je še dodatno zavajal. Če ste pozorno prisluhnili, je na vse, kar smo opozorili, dejal, to je pretirano, to ne drži. In to je njegova obrazložitev vseh navedb, ki so bile izrečene. To je pretirano, to ne drži. Niti enega konkretnega dokaza ali pa obrazložitve ni dal, ki bi nas prepričala, da so nameni, ki jih predstavlja ministrstvo s to novelo, resnično takšni, kot jih v ciljih zapisujejo. Saj tudi ne more glede na tekste, ki jih poda. To je bila še dodatna faza zavajanja tistih, ki poslušajo in podcenjevanje umske sposobnosti poslancev. Poglejte, gospa Vraničarjeva je v ponedeljek tukaj razlagala, zakaj se povečajo ta sredstva, v ponedeljek. Če se sami na ministrstvu ne znate uskladiti ali pa vi mislite, da ne poslušamo, kar vaši predstavniki govorijo, je to vaš problem, ampak težava je v tem, da s temi slabimi zakoni prihajate pred poslance in od koalicije pričakujete, da bo dala glas za dodatno zadolžitev Slovenije zato, da bodo klike lepo živele, tako kot so živele do zdaj. 350 evrov na vsakega davkoplačevalca bo stala ta avantura s spremembo ZUKSB, vsaj. Glejte, kaj je, gospa Vraničarjeva rekla, drugo kar se tiče povečevanja državnega premoženja, gre za sredstva, ki so rezervirana za to, da bo lahko država aktivno sodelovala v procesu prestrukturiranja in s tem zagotavljala tako tako tako naprej ZUKSB. Glejte, pa ne morete tako enostavno! Saj spremljamo kaj govorit! Prihajajte pred poslance pripravljeni, še posebej, če prihajate s tako škandaloznimi zakoni, kot prihajate, saj morda bo potem koalicija v vsakem primeru, ker samo še potrjuje kaj ji Vlada, torej druga veja oblasti, narekuje, da naj glasuje, bodo potrdili. Ampak vsaj ljudem mora biti jasno, kaj ta vlada počene s takšnimi zakonskimi predlogi. In ne pričakujte, da boste z besedami: "To je pretirano. To ne drži. To ni tako", slovensko javnost prepričali o dobrih namenih te novele. Ne bos
Točno. Lep dober dan vsem skupaj! Gospod minister, predsedujoči! Naša poslanska skupina je imela marca sestanek s Fiskalnim svetom, ki pripravlja in javno objavlja ocene, lahko tudi priporočila, v zvezi s skladnostjo javnofinančne politike s fiskalnimi pravili. Poleg tega smo si pred pripravo stališča o predlogu odloka še enkrat pogledali obe oceni Fiskalnega sveta. Februarja so podali oceno skladnosti predloga rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2019 s fiskalnimi pravili. Ocena je bila zelo kritična, in sicer da je ekspanzivna in prociklična fiskalna politika v trenutnih okoliščinah neustrezna, da bo morala Slovenija v prihodnosti znova zagotavljati fiskalni napor za strukturno uravnovešenje javnih financ, da je letošnje povišanje izdatkov sektorja država za 1,13 milijarde evrov glede na leto 2018 določeno v nasprotju z zakonodajo, da enako kot v decembra sprejetem okviru tudi v rebalansu niso spoštovana zakonsko določena fiskalna pravila. Prejšnji teden je bila podana ocena skladnosti javnofinančne politike s fiskalnimi pravili na podlagi osnutka programa stabilnosti 2019 in Predloga odloka v okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje od 2020 do 2022. Fiskalni svet ugotavlja: da bo kriterij Evropske unije glede primanjkljaja strukturnega salda dosežen in ni potreben strukturni napor; da naj bi bilo pravilo dolga v celotnem obravnavanem obdobju izpolnjeno, saj se bo delež dolga v BDP predvidoma zniževal z ustrezno dinamiko; da bo ob upoštevanju povprečja širšega nabora ocen proizvodne vrzeli domače fiskalno pravilo izpolnjeno; da se bo Slovenija nahajala v območju pozitivne proizvodne vrzeli. Za Fiskalni svet je sporno samo leto 2019, ker predvidena javnofinančna gibanja letos odstopajo od fiskalnih pravil, saj predložene javnofinančne projekcije niso skladne s fiskalnimi pravili. Ugotavljajo, da izdatkovno pravilo Evropske unije v letu 2019 ne bo izpolnjeno. Opozarjajo predvsem na to, da je lahko predvidena upočasnitev rasti izdatkov v pr
Hvala za besedo. Stališče Poslanske skupine <PARTY>. Novi zakon o investicijskih skladih in družbah za upravljanje ureja problematiko v zvezi z upravljanjem skrbniških storitev za navedene sklade kakor tudi javno zbiranje denarja, delno pa se prenaša tudi evropska zakonodaja zaradi implementacije Direktive 2011/61EU v slovenski pravni red. Kaj pravzaprav ta zakon določa? Pogoje za ustanovitev družb za upravljanje, pogoje in način upravljanja, storitev, upravljanja investicijskih skladov, ki javno zbirajo premoženje, prenos storitev upravljanja investicijskih skladov, ki javno zbirajo premoženje, pogoje trženja enot investicijskih skladov in vrste investicijskih skladov, ki javno zbirajo premoženje ter pogoj za njihovo oblikovanje in način poslovanja. Nadzor nad upravljanjem teh storitev je ena od temeljnih točk zakona in seveda sodelovanje med nadzornimi organi. Skladno s starim zakonom ZISDU-2 je danes regulirano le upravljanje skladov, ki javno zbirajo premoženje. Po sprejemu predloga zakona in zakona, ki bo urejal upravljavce alternativnih investicijskih skladov, bo investicijski sklad vsak sklad, katerega namen je, da zbira premoženje vlagateljev, tako javno ali od profesionalnih vlagateljev, s tem da v skladu z vnaprej določeno naložbeno politiko nalaga v različne vrste naložb v korist imetnikov enotnega investicijskega sklada. Definicija investicijskega sklada se torej razširi tudi na sklade, v katerem lahko vlagajo le profesionalni vlagatelji. Sami investicijski skladi se bodo delili tako na kolektivno naložbeni podjem za vlaganje v prenosljive vrednostne papirje, ali na kratko KNPVP, in ali alternativne investicijske sklade s kratico AIS. Predlog zakona bo uredil KNPVP in alternativne investicijske sklade, ki javno zbirajo premoženje, in zakon bo urejal upravljavce alternativnih investicijskih skladov za ostale investicijske sklade, ki bodo namenjeni profesionalnim vlagateljem. Z zakonom se ureja investicijske sklade, ki javno zbirajo premoženje in s tem se
Hvala za besedo. Lep pozdrav prav vsem! Kot smo že večkrat slišali, pripravljen zakon je res zelo obsežen. Zajema številna področja, številne deležnike in vlada ga je pripravila le v nekaj dneh. Zato tudi z moje strani res pohvala prav vsem, ki ste, smo pri tem zakonu sodelovali. Zaradi obsežnosti zakona pa je seveda logično, da so kakšne manjše skupine ljudi ali pa podjetij ali kogarkoli lahko izpadle. In ker je tako obsežen, je tudi logično, da imamo vsi mi poslanci in tudi državljani številne pripombe, predloge za izboljšave, tudi dodatne predloge za pomoči potrebnim. Zelo pomembno se mi zdi, kar je tudi v zakonu popravljeno, da bodo ukrepi iz tega zakona začeli veljati 13. 3. 2020. Cilj zakona je omiliti posledice epidemije tako za državljane kot za gospodarstvo. Ključni cilj zame je, da se res ohrani čim več delovnih mest, ker krize bo, upajmo, kar hitro konec, pomembno pa je, da nam gospodarstvo, podjetja, delovna mesta v tem času ne propadejo. Zato res pozdravljam vse pomoči, ki so v tem zakonu predvidene, tako za samozaposlene, podjetja, delavce, študente in ostale. Podpiram seveda celoten zakon, bom tudi glasovala zanj, posebej pa bi želela izpostaviti mogoče tisto, za kar v zadnjih dneh prejemam številna vprašanja naših državljank, državljanov, zaposlenih. Na ta del bi se osredotočila, ker vsega tako ali tako ni možno povedati, pa tudi ni smiselno, da se preveč ponavljamo. Ta krizni dodatek, ki bo v višini 200 evrov izplačan vsem, ki delajo, torej vsem zaposlenim. Tukaj me številni sprašujejo, kaj je s tistimi, ki so mogoče sedaj na dopustu, da so dali dopust ali ure, torej koriščenje ur, kolektivni dopust, ali ga bodo tudi ti deležni. Mogoče bi tukaj prosila za eno potrditev, da bodo ljudje slišali. Potem so zaposleni z nadpovprečno obremenjenostjo. Tukaj namreč nekateri ne ločijo med tem dodatkom, ki ga bodo dobili vsi, torej teh 200 evrov, medtem ko tisti, ki so res nadpovprečno obremenjeni, nadpovprečno izpostavljeni, bodo upravičeni do dodatka do 100
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Pozdravljeni, državni sekretar s sodelavcem, poslanke in poslanci! Predlog zakona določa, da ni možno pridobiti dovoljenja za rudarske pravice izkoriščanja ogljikovodika z vbrizgavanjem vode ali vode z dodatkom kemičnih primesi pod pritiskom, predlagano besedilo pa dopušča vbrizgavanje drugih medijev. Zraven tega je minimalno vbrizgavanje količine vode z dodatki nujno pri pridobivanju nafte in zemeljskega plina. Pri globinskem vrtanju, geoloških ali geomehanskih raziskavah poteka vrtanje z izplako, ki nevtralne delce dviguje in vzdržuje stabilnost vrtine. Predlog zakona v 2. členu določa usklajevanje z določbami novele veljavnega dovoljenja za raziskovanje in rudarske pravice za izkoriščanje ogljikovodikov. Možno je spreminjati koncesijske akte, če so izpolnjeni pogoji, določeni z ustavo – ta pa trenutno ni izpolnjen. Predlog zakona si želi uskladitev veljavnih dovoljenj z določbami predloga zakona – takšnih dovoljenj trenutno tudi ni. Predlog zakona ne predvideva uskladitve veljavnih dovoljenj. Če bi predlog zakona iskal tudi tako uskladitev, bi morali z zakonom ustrezno rešiti povračilo sredstev koncesionarju, kar bi posegalo v njegove pridobljene pravice. Pri sprejemanju predlaganih sprememb posežemo v pravice koncesionarjev. Predlog je sporen zaradi varstva načela spoštovanja prava, kateri izhaja iz 2. člena Ustave in načela pravne države. Mnenje Slovenske demokratske stranke je, da predlog zakona ni primerno formuliran in ne upošteva finančnih posledic zaradi pridobljenih pravic. Znano je, da je v Sloveniji trenutno dana samo ena koncesija za izkoriščanje nafte in zemeljskega plina. Ta je bila dana oziroma podpisana še v času Drnovškove vlade. Ta podpisana koncesija za izkoriščanje nafte in plina poteče 28. maja 2022. S tem pa brez pridobljenega okoljevarstvenega soglasja hidravlično lomljenje ne more biti izvedeno. V tej izdani koncesiji je izdana tudi odločba za izkoriščanje, tam pa ni navedeno, da se ogljikovodiki izkor
Najlepša hvala za besedo, gospod predsedujoči. Če bi bila Slovenija normalna država, bi danes bile zadeve drugačne. Danes ne bi za 500 tisoč evrov oziroma pol milijona odpirali podružnico ruske univerze v Kopru, ampak bi se potrudili za to, da bi slovenski otroci imeli kvalitetno šolstvo, in danes v tej državi ne bi bil več predsednik vlade gospod Cerar, ampak verjetno kdo drug. V tem trenutku bi pa naslovila tudi, ne grajo, ampak mogoče tudi vprašanje naprej na predsednika države gospoda Pahorja. Gospod Pahor se je izrekel v zadevi istospolnih porok, izrekel je svoje mnenje v primeru koncerta Thompson, izrekel se je še o kakšni drugi zadevi, ni se pa še izrekel o financiranju oziroma nefinanciranju zasebnih šol oziroma o kakovosti slovenskega šolstva. Drugo. Predsednik Državnega zbora dr. Milan Brglez je v začetku mandata ob problemu mandata našega predsednika dejal, da bo odstopil oziroma prevzel vso odgovornost, če se bo ugotovilo, da je bil mandat odvzet nezakonito. Predsednik Državnega zbora danes še vedno sedi ali na svojem sedežu ali pa predseduje Državnemu zboru. Toliko o njegovih moralnih besedah, moralnih dejanih, o njegovih podpisih deklaracije o strpnosti v Sloveniji in sodelovanju na podobnih zadevah. Gospod predsednik Vlade Miro Cerar, najbolj etični predsednik do sedaj v Republiki Sloveniji, tako vsaj meni sam in njegovi podporniki, je za mene podobno kot Henrik VII. v 16. stoletju. Henrik VII. je veselo za božič, tam nekje okoli leta 1550, k sebi na dvor povabil katoliške upornike iz Yorka in jim obljubil popolno podporo, neodvisen parlament in seveda tudi nadaljevanje njihove vere in ne več uničevanja samostanov in katoliških cerkva. Čez pol leta oziroma že prej, je nad njih poslal svoje sluge in svoje oprode, da so jih obešali na drevesa, kasneje vodje poklical v Tower oziroma pripeljal v Tower in jih tam tudi vse usmrtil. Podobno je dr. Miro Cerar odšel ob eni priložnosti, ko smo mi vlagali spremembo zakona o šolstvu oziroma o financiranju šolstva
Spoštovani predsednik, hvala za dano besedo. Danes obravnavamo predlog, ki ga je pripravila Poslanska skupina <PARTY>, gre za spremembo 126. člena Zakona o bančništvu, ki govori o dolžnosti varovanja zaupnih podatkov. S to rešitvijo, ki je predlagana v tem zakonu, naj bi bančni podatki, ki so zaupne narave, ki so zaupni, bili dostopni tudi za potrebe dela Državnega zbora, za potrebe dela delovnih teles Državnega zbora in preiskovalne komisije v primeru, če se ti podatki nanašajo na banko, ki je prejela državno pomoč ali je bila deležna ukrepov po Zakonu o ukrepih za reševanje bank. Zdaj, glede na to, da imamo tudi predstavnico Ministrstva za finance, bi jaz kljub vsemu naslovila eno vprašanje, gre v tem primeru za spreminjanje po mojem temeljnega načela zaupanja med banko in stranko, ki je osnova za delovanje bank in zaupanje v banke. V primerjavi z drugimi državami, ki so navedene v tem predlogu zakona, se ta primerjava osredotoča zgolj na načine reševanja bank, ne pa na razkrivanje bančne tajnosti. In bi vprašala, Ministrstvo za finance, če ima te podatke, te informacije, kakšna je praksa razkrivanja bančne tajnosti tudi parlamentom v drugih državah evroobmočja. Jaz sama osebno tovrstne rešitve ne poznam, verjetno pa določene rešitve ali pa določene zakonske ureditve tudi obstajajo. Če grem naprej na samo določbo tega predloga zakona, tretjo točko, dodano v 126. členu, jaz menim, da namen predlagatelja vsekakor ni bil, da bi se s to določbo kar vsepovprek brskalo po tekočih računih komitentov bank ali pa političnih funkcionarjev. Namen je bil jasno predstavljen s strani predlagatelja. Ta namen podpiram. Bi pa morda razmislila v nadaljevanju, če bo zakon dobil ustrezno podporo, o tem, da se ta člen dopolni. Vredno, po mojem mnenju, bi bilo razmisliti o pogojih, pod katerimi bi lahko Državni zbor zahteval posredovanje informacij, in razmisliti o določitvi namena uporabe, ki opravičujejo poseg v bančno tajnost, vse z namenom, da se zaščiti tiste komitente, ki redno p
Hvala, gospod predsednik. Ker smo prej veliko govorili, kje vse smo jemali v tem proračunu, pa bi jaz rekla, da sploh nismo jemali, ker to je pač nekaj, kar se je dogajalo do današnjega datuma oziroma do meseca nazaj. Bi pa omenila tega proračunskega uporabnika, se pravi Ministrstvo za kmetijstvo in okolje, sedaj pač razdruženo v dve ministrstvi, kjer se jim je pa proračunska poraba povečala. Za 64 milijonov dodatno smo temu proračunskemu uporabniku dodali in od tega na postavki Varovanje okolja in okoljske infrastrukture ravno 80 milijonov. Tukaj smo torej, gospodje in gospe, dodali denar in to je tisto, o čemer govorimo – o poplavah, o okolju. Bi pa zbrane predstavnike tega državnega zbora spomnila, da toliko govorimo o vodah in o tem, kako ne znamo z njimi ravnati in kaj vse smo v preteklosti naredili. Ja, se strinjam, ravno leta 2014, se pravi letos smo s posebnim zakonom vzeli sredstva za urejanje voda in jih namenili nekomu drugemu. In tistega ni bilo za 2 milijona, niti za 10 milijonov, ampak je bilo, če se ne motim, preko 100 milijonov. Podpiram v bistvu ta amandma v tem smislu, da moramo nameniti več sredstev upravljanju z vodami in okoljem. Ampak glede dveh milijonov zdaj soditi – ali vzeti dva milijona tam, pa dati dva milijona zdaj sem, ko smo jih dali že 80 – je zelo težko. Jaz osebno zaupam Ministrstvu za kmetijstvo in okolje, da je znalo presoditi, koliko v tem letu bo porabilo in koliko mora porabiti. V tej razpravi bi se navezala tudi na naslednji amandma, ker se ne bom prijavljala, na Ravnanje z odpadnimi vodami, kjer smo pa tudi dodali veliko denarja v tem letu od izhodnega proračuna. In v tej razpravi se samo še splošno obrnem na to, da danes razpravljamo, kako slabo je, da imamo rebalans. Veste, resna podjetja imajo kvartalne rebalanse, zelo resna podjetja pa imajo mesečne rebalanse in ves čas spremljajo svoje stroške, prihodke, odhodke, zato jim novembra, konec leta ni potrebno za tako velike milijone stvari prestavljati levo in desno. In v nas
Hvala lepa. V zakonodajnem postopku smo sledili ugotovitvam oziroma priporočilom in ugotovitvam Zakonodajno-pravne službe ter pripravili amandmaje, s katerimi smo zadovoljili pripombe te službe. Menim, da bodo lahko zadovoljni vsi, kajti tudi sveti, torej mandati članov sveta se iztečejo normalno. Šele, ko bodo pač končani, se te sestave spremenijo. Gre za nek mehek prehod. Zakon v celoti tudi uvaja te prehodne določbe, s katero se vsi, vse spremembe uveljavijo postopno oziroma je zadeva bolj, je realistično zastavljena. Mislim, da je zakon dober, naravnan v dobro ljudi, v dobro tistih, ki delajo z našimi otroci, učenci, dijaki, kakor tudi tistimi, ki jih to zadeva. Hvala lepa.
Spoštovani gospod predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Digitalizacija se neizbežno razvija po celem svetu. Tej tematiki dajemo v Sloveniji premalo, premalo veljave. Digitalizacija in mobilnost hodita zmeraj bolj z roko v roki. Samo vozeči avto ni več zadeva fikcijskega filma, ampak že skoraj realnost. Če se vrnemo k dejstvu in temu zakonu in amandmaju. Dejstva, ki štejejo, državljanke in državljani si želijo sprememb na tem področju, področju prevozov, ker so s sedanjem stanjem, kakor je sedaj urejeno, popolnoma nezadovoljni. Sedanji predlog ne posega v spremembo delovnega razmerja in to smo tudi večkrat jasno in glasno povedali. In ne posega v slovensko zakonodajo o delovnih razmerjih. Zakon jasno opredeljuje varovalke in postavlja minimalne zahteve. Na eni strani smo stranke v tem državnem zboru, ki želijo razvoj in biti v korak s časom. Na drugi strani pa imamo stranke in posameznike, ki v tujini uporabljajo take ali drugačne aplikacije, doma, tukaj v državnem zboru, v tem cenjenem zboru pa temu nasprotujejo, predvsem zaradi tega, da bi mogoče kakšno politično točko pridobili. Svet drvi z neverjetno hitrostjo. Zakonodaja in Slovenija stopicata na mestu. Nekateri iščejo v tem predlogu predvsem željo po razdvajanju, čeprav so, kot sem že prej rekel, ljudje jasno in glasno dali vedeti, da hočejo spremembe. Na eni strani imamo, kot sem že omenil, tiste ljudi, ki želimo razvoj, na drugi strani pa imamo, lahko rečem, mogoče tudi neke vrste lobiste tistim, ki tudi grozijo našemu infrastrukturnemu ministru. Naj razume kdor hoče. Hvala za besedo.