EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Hvala. Najprej bi se rada zahvalila vsem poslancem – gospod Kordiš, predlagam, da malo še ostanete, ker bi vam rada dokazala tudi vašo prosojnost pri vaši razpravi, pa tudi če ne želite, hvala za razpravo, boste pa potem poslušali. Torej, najlepša hvala vsem poslanskim skupinam za neke vrste podporo pri preiskovalni komisiji na področju nabave in prodaje žilnih opornic, ki so se dogajale oziroma se še dogajajo. Kolega iz <PARTY> seveda se je lotil kot po navadi pri vseh, takrat ko predlaga neko točko ali pa vloži neko zahtevo <PARTY> oziroma opozicija, da zadeve pregleda in premešča oziroma kritizira glede slovnice, vejic in tako naprej, kadar nima nekih argumentov, zakaj bi povedal, da se s tem ne strinja. Povedal je pa nekaj, da se danes strinja s tem, da korupcija je, vendar ne more govoriti o razsežnosti te korupcije in da se veseli dela v – da se <PARTY> veseli dela v preiskovalni komisiji in da bo seveda budno pazila ne na tiste, ki jih bomo preiskovali in to, ampak na nas, ki bomo preiskovalci, da ja ne bo opozicija lumparij delala. Da ne bi slučajno mogoče pa kaj narobe naredili! Jaz pričakujem tvorno sodelovanje; tvorno vseh tistih, ki bodo sodelovali oziroma delali v preiskovalni komisiji, in ne da bodo tisti, ki bodo v preiskovalni komisiji, eden drugega po prstih tolkli, da ja ne bi katerega preveč zaslišali in kaj preveč ugotovili. Ničelna stopnja do korupcije, to smo že slišali zadnjič, pa tudi mislim, da je bilo govora, da ničelne stopnje – torej tisto idealno, da korupcije ne bo – ne bomo nikoli dosegli, se pa približujemo temu idealu. Torej, da zmanjšujemo. Če davkoplačevalski denar, ki je namenjen za zdravljenje bolnikov leti skozi okno, če rečem skozi okna, to pomeni, da ne gre za zdravljenje ljudi in takšne zadeve je treba ustaviti in zmanjšati ta odtok denarja spet na tisto ničelno stopnjo. Kar je kolega iz Združene levice govoril – njihova navada je vedno, da povedo tisti svoj pamflet, potem pa grejo, ker nekako ali se nočejo soočiti potem z re
Hvala lepa za besedo. Odkrito moram priznati, da sem morda, tudi na debati na odboru in predstavitvi mnenja, kot je rekel koleg Göncz, bil preveč pavšalen. Sicer vidim, da se zdaj pri debati o tem členu mešata dve problematiki; ena je ta način oziroma možnost, s katero bi pripadniki manjšin lahko tudi kje drugje, kot samo v tistih upravnih enotah, ki so na območju, kjer živita obe narodnostni skupnosti, lahko naročili, ne dobili, naročili dokumente, skratka osebno izkaznico, in to, da bi tisti prebivalci, ki živijo na narodnostno mešanih območjih, ne smeli več dobiti drugačne izkaznice kot dvojezične, pa tudi če bi jo naročili kjerkoli drugje po Sloveniji. Prav zaradi tega sem šel na telefon preveriti, ker sem enemu od otrok, slučajno je tako naneslo, dal delati izkaznico v Piranu, in je otrok dobil angleško-slovensko izkaznico kot vsi drugje, zato ker pač je njegovo stalno bivališče v Ljubljani, Ljubljana ni narodnostno mešano območje – torej, prav, v redu. In tudi jaz sem podobnega mnenja kot kolega Anderlič, da najbrž so tehnične možnosti za to, da bi se dvojezične izkaznica izdajala glede na mesto stalnega bivališča. Saj konec koncev je to tisti podatek, ki je na osebni izkaznici poleg osebne istovetnosti najbolj pomemben, lahko izdaja na podlagi tega stalnega prebivališča, ki je sicer morda v današnjih časih mobilnosti za kakšno priložnost tudi precej okorel podatek, ker ni rečeno, da oseba dejansko res tam biva, ampak za pravice narodnostnih skupnosti, ki so teritorialno vezane, pa je zelo pomembno in brez tega ne gre. Tudi sam malo obžalujem, da smo, kar se procedure tiče, to možnost, da bi se naročila dvojezično izkaznico kje drugje, dobila bi se pa izključno zgolj in samo glede na stalno bivališče, ki bi moralo biti na narodnostno mešanem območju, da smo ta vlak že zamudili. Tisto, o čemur pa zdaj razpravljamo, pa je nadaljevanje neke dobre prakse, da bi bila, da rečem, strpnost in dvojezičnost zapovedana za vse, tudi za tiste, ki se morda s temi na intimni
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Gospod minister s sodelavci! Odbor za infrastrukturo je na svoji 19. seji 10. januarja in na 23. seji 6. marca obravnaval predlog zakona o graditvi objektov, ki smo ga dobili v proceduro s strani Vlade Republike Slovenije. Po predstavitvi s strani predlagatelja smo se odločili, da glede na problematiko in zainteresiranost naše javnosti opravimo tudi javno predstavitev mnenj o tem zakonu, saj smo pričakovali, da bo iz te javne predstavitve prišlo tudi veliko dobrih predlogov. Ta predstavitev je bila 6. februarjain je dala, kot sem že dejal, veliko dobrih sugestij, predlogov in tudi nekaterih pripomb. Upamo, da jih bo vlada tudi proučila in morebiti tudi povzela pri pripravi zakona za drugo obravnavo. Na 23. seji smo opravili potem prvo obravnavo predloga zakona, se seznanili s stališči in mnenji iz javne predstavitve mnenj in mnenjem sekretariata državnega zbora za zakonodajo in pravne zadeve, ter tudi mnenjem komisije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj pri Državnem svetu Republike Slovenije. Na osnovi razprave članov odbora smo oblikovali tudi stališča in mnenja k predlogu zakona, ki smo vam jih predstavili v pisni obliki. Člani odbora smo v razpravi ugotovili, da je predlog zakona o graditvi objektov pripravljen tako, da je dobra podlaga za pripravo predloga zakona za drugo obravnavo in tudi menili, da ga je treba dopolniti v smislu stališč, ki smo jih oblikovali k posameznim členom. Dovolite samo, da poleg tega prvega sklepa, ki sem ga že povzel, torej da podpiramo predlog zakona, da je primeren za drugo obravnavo, opozorim na nekatera naša stališča, samo na nekatera, ker jih imate v pisni obliki skoraj na dveh straneh. Veliko je bilo govora o zbornični organiziranosti in smiselnosti predlagane ureditve dveh zbornic z različnimi zakoni. Menili smo, da se presodi možnost priprave samostojnega predloga zakona o strokovni zbornici projektantov in prostorskih načrtovalcev. Nadalje se prouči možnost, da se na n
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani minister, predstavnici vlade, kolegice in kolegi! Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije podpira stališče Republike Slovenije o predsedovanju Slovenije v Svetu Evropske unije in Evropskemu svetu. Ob prvi razpravi v poslanski skupini nas je presenetil obseg obveznosti tako po organizacijskem, vsebinskem in kadrovskem vprašanju kakor seveda tudi po sorazmeroma velikem strošku. Iz tega razloga smo imeli pomisleke in zadržke. Razmišljali smo o eventualni odložitvi prevzema predsedovanja za eno leto v drugo obdobje treh držav, da bi v tem času postali ekonomsko močnejši, da bi lažje prenesli visok strošek tega projekta. Danes po tehtnem premisleku pa ni bilo mogoče mimo dejstva, da je ta izziv treba sprejeti čim prej, saj se stroškom tudi v kasnejšem obdobju ne bi mogli izogniti, zgodnejše predsedovanje pa bi brez dvoma prineslo razmeroma hitro zunanjo afirmacijo in seveda možnost neposrednega vpliva na področju uresničevanja naših prioritet in interesov v Evropski uniji. Ker je glede tega, da podpremo takšno stališče, doseženo veliko soglasje vseh parlamentarnih strank, nas ne sme biti strah, da bi tako kot pri vseh velikih odločitvah ne bi bili kos tej veliki in zahtevni nalogi, ki je pred nami. Zaradi tega bo naša poslanska skupina stališče Republike Slovenije in sklep državnega zbora soglasno podprla. Hvala lepa.
Hvala, za besedo. Jaz bom repliciral gospodu Jerovšku. Naš gospod Jerovšek je znan po tem, da nikoli ni zadovoljen in tudi ni možnosti, da bi ga zadovoljili. Prej, recimo, ko smo bili priča dvema sejama, ki nista trajali do petka, do, ne vem, do katere ure, je bilo polno pripomb, da vlada nič ne dela in je bilo vse narobe. Potem so bili polni očitkov, da do vstopa v Evropsko unijo ne bomo sprejeli cel paket. Sedaj pa res, že v svojem govoru sem omenil, da smo pred 1. majem in nekoliko bolj delamo, sedaj je pa polno očitkov in vse bazira na tem, da preveč delamo, da preveč delamo in hitimo in da nimamo časa prebrati in se pripraviti. Res je, da v tem času smo se morali malo bolj potruditi pa malo več delati, pa da je včasih tudi komu prekipelo. To je res, vendar, kot sem povedal, to ne morebiti očitek, da zakonodaja ne gre čez. Če ne bo šla čez, bomo spet poslušali po 1. maju očitke, kako nismo nič naredili. Če se sedaj navežem na svoje amandmaje, o katerih je bilo veliko govora. Jaz sem se pač poglobil malo bolj v ta energetski zakon, ker sem tudi po osnovni izobrazbi energetik in tudi že prej v nacionalnem energetskem programu sem precej sodeloval. Ker se mi je zdelo, da so posamezne stvari nedorečene, in to v zelo pozitivnem smislu in če bi jih kolega Jerovšek razumel, potem sigurno tudine bi bilo njegovega takega nastopa, kajti ti amandmaji, ki sem jih predložil, so celo izboljšali ta energetski zakon v smislu, da so popolnoma delili pravno, organizacijsko pa tudi funkcionalno proizvajalce, distributerje oziroma upravljavce in izvajalceomrežja pa tudi končnega potrošnika, da se eden, ki upravlja neko omrežje, ne more istočastno tudi ukvarjati z dejavnostjo trgovanja. Da bi še lepše razumeli, sem prej ponazoril primer z avtocestami in z dvema špediterjema. Ker sem na te določene pomanjkljivosti naletel, sem tudi vlado in sem se z ministrom in državnim sekretarjem posvetoval in sem jih vprašal, kaj menijo o teh amandmajih. In na tej seji so samo povedali. Kolega Je
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister za promet! Po uveljavitvi zakona o lokalni samoupravi leta 1995 se je začel pojavljati problem sofinanciranja vzdrževanja železniških prehodov na lokalnih in nekategoriziranih občinskih cestah. Problem je namreč v tem, da parametri po zakonu o financiranju občin občinam, ki imajo železniške prehode, ne priznavajo dodatnih sredstev za te namene. V zakonu o varnosti v železniškem prometu smo leta 2000 v 29. členu zapisali, da vzdrževanje železniških prehodov bremeni lastnika železniške infrastrukture. Takratni pristojni minister za promet in vsi za njim niso skladno z 29. členom zakona uskladili podzakonskih aktov. Problem je v bistvu rešen šele s 1.1.2005, Slovenske železnice pa preganjajo občine, nekatere že več kot deset let. Zelo malo oziroma nič pa je tistega, kar Slovenske železnice uspejo v svoj prid doseči na sodišču. V pomladnih mesecih letošnjega leta je bilo na sodišču v Celju na en sam dan toliko obravnav v zvezi s to problematiko, da je odvetnik, ki zastopa Slovenske železnice, zaslužil nekaj več kot 700 tisoč tolarjev v enem samem dopoldnevu! Glede na tožene zneske pa so vsaj še toliko zaslužili odvetniki, ki so zastopali posamezne občine na obravnavah ta isti dan. Glede na vse aktivnosti vseh prejšnjih in sedaj vas, gospod minister, ter dejstvo, da bodo občine, če gredo pred ustavno sodišče, spor nedvomno dobile, sprašujem vas in ministra za finance: Ali ne bi bilo bolj primerno, da se v proračunu za leto 2006 zagotovi sredstva za nadomestilo železnicam, če so dejansko imele primanjkljaj v izkazanih zaključnih računih za vsa pretekla obdobja - to ni razvidno, da so na teh postavkah dejansko prikazale primanjkljaj - kot pa to, da tako rekoč država prek Slovenskih železnic sodno preganja občine in s tem obremenjuje že tako preobremenjena sodišča? Vse skupaj pa se v posmeh demokraciji odvija na plečih davkoplačevalskega denarja. Hvala lepa. Hvala lepa. Bojim se, da bo tudi v tem delu, ki ste ga sedaj obrazložili in ga
Hvala lepa. Spoštovani zbor! V ločenem mnenju člana preiskovalne komisije stranke Socialdemokratov je med drugim z izjemno nekorektnimi trditvami zapisano, da je poročilo preiskovalne komisije dobro insceniran politični pamflet - to je bilo slišati tudi pred kratkim - zlasti največje vladne stranke, ki je že od samega začetka držale figo v žepu. Ločeno mnenje člana komisije gospoda Kumarja me je ne le začudilo, pač pa sem nad njim presenečen in celo zgrožen, saj je v njem toliko cinizma, nadutosti, sovražnega nasprotovanja, sramotenja in podcenjevanja ne le članov komisije, pač pa tudi Slovenske demokratske stranke, da se človek vpraša, kako lahko nekdo v sebi nosi toliko negativne energije. Dejstvo je, da je preiskovalno komisijo imenoval Državni zbor, da ugotovi morebitno politično odgovornost nosilcev javnih funkcij zadeva državnega tožilstva izključno za obdobje 2000-2004. Komisija ni imela nobenih pooblastil, da raziskuje tudi obdobje 1990 do 2000, kar bi si avto ločenega mnenja zelo želel in to komisiji tudi očita. Dejstvo je, da je bila funkcija javnega tožilca v obdobju 1945 do 1990 izrazito politična in pod vplivom takratne politike ter od nje popolnoma odvisna, kar se je nesporno odražalo tudi v kasnejšem obdobju in se verjetno v posameznih primerih dogaja še danes. To ni mogoče zanikati, pa če je to komu všeč ali ne. Zato ta trditev v poročilu komisije ni niti pomanjkljiva, niti spolitizirana. S predlogom sklepa preiskovalne komisije se v celoti strinjam in ga bom tudi podprl, ker trdim, da je preiskovalna komisija v možnostih, ki jih je imela, in v času, ki ga je imela na razpolago, temeljne in ključne naloge korektno in dostojno opravila in jih kot take tudi predstavila v Državnem zboru. Ker je komisija ugotovila, da delo tožilcev v tem obdobju ni bilo zadovoljivo, avtor ločenega mnenja poročilo ocenjuje kot ponesrečen, zavesten ali nezavesten poizkus lustracije oziroma diskvalifikacije tožilcev in njihovega ugleda. Sprašujem, ali pomeni pokazati na nap
Napaka je bila. Tako redko uporabljamo dvojino tukaj, da se včasih pa malce preveč morda kje pojavi. Se opravičujem, gospod minister, če sem vam s tem prizadela to. Nikakor ni bil to moj namen, saj veste, da ne. Ne vem, minister Šušteršič, ste vi predstavnik Vlade ali niste. Pravite, Vlada je dala to v parlament. Zdaj ne vem, ali vi sodite zraven ali ste vi kakšno telo, tako kot Luna ob Zemlji, samo satelit, ki kroži okrog Vlade. Tega ne razumem namreč. In to, kar pravite, da imate izračun za vse, tudi za povišan DDV za časopise, jaz ne poznam človeka na svetu, pa po mojem ga nihče ne pozna in ga tudi ni, ki bi imel izračune za vse. Tako ga tudi vi nimate. Kriza v časopisni panogi ni samo stvar gospodarske krize, ampak vemo, da gre za stvar, ki se vleče že nekaj let in ni povsem neposredno povezana s tem. Je pa res, da je gospodarska kriza, pa tudi recesija, na področju časopisne panoge najbolj prizadela prav te. Torej bi pričakovali neko sistemsko rešitev. Vemo, da ta vlada zelo zagovarja sistemske rešitve in sistemske zakone. Pričakovali bi torej neko sistemsko rešitev, ne pa sistemske pogrebne službe. Tako se je težko izogniti občutku, da gre v bistvu še za eno bitko velike vojne za omejevanje javnega izražanja in spodkopavanja intelektualne družbene sfere, ki je kritična do Vlade, to povzemam. Zanima me, še enkrat bi prosila resnično za odgovor: Po kateri evropski državi ste se zgledovali – ker je ni namreč? Zakaj tega ne nadomestite kje drugje? Denimo z omejevanjem vpisa na visoke šole, fiktivnega vpisa, kjer je sistem izdelan, pa ga ne izvajate, s tem, da bi vojaki prišli iz Afganistana, recimo, da dam te primere, oprostite minister Hojs, in morda je takšnih postavk še nekaj. Recimo brezpilotna letala Ja, lahko tudi računava. Če razumem, ste v Državni zbor poslali en predlog, ki koalicijsko ni usklajen. Vsaj tako je bilo slišati. Ne vem, vaš državni sekretar Živkovič govori eno, gospod Virant je na Valu 202 govoril nekaj drugega, potem imamo še kakšno tretjo r
Spoštovani gospod podpredsednik, hvala za besedo! Spoštovani kolegice in kolegi! Kar nekaj časa je trajalo, da sem prišel na vrsto. Bom rekel, to je sedaj moja prva prosta razprava. Jaz tukaj v tej dvorani poslušam o bitkah, konfliktih, o sajenju čebulo, enega, drugega, veliko balasta, malo pa vsebine. Jaz sem v moji prejšnji službi deloval v Evropskem parlamentu v Bruslju in tam je nekako deloval koncept lex parsimoniae po latinsko oziroma po slovensko zakon jedrnatosti, to se pravi, v eni minuti povedati bistvo in dati možnost, priložnost tudi drugemu, da se izjasni. Jaz moram reči, da v Državnem zboru, v hramu demokracije pogrešam okrogle mize. Danes tukaj je ena velika okrogla miza, žalostno. Čeprav jaz dopuščam možnost razprave, ampak jaz bi si želel tako, kot je v Evropskem parlamentu, da bi imeli na to podlago pogovor, imeli možnost okrogle mize in da bi tam imele možnost gospodarske družbe, gospodarska druženja in ostali socialni partnerji željo in priliko, da se izpovedo oziroma dokažejo svoj prav. Ne me razumeti narobe, jaz zelo uživam pri tej razpravi, ampak mislim, da včasih izgubljamo rdečo nit. Jaz bom zelo kratek, bi povedal, da se strinjam z vsemi mojimi kolegi, ki so bili pred menoj v Novi Sloveniji – krščanski demokrati, bi podprl svojo kolegico Ivo Dimic, se strinjam, da se je treba zavzemati tudi za podeželje, za manjše lokalne trgovine. Kar se pa tiče samega Zakona o trgovini, ta zakon ima že dolgo brado, ki se začne že leta 2003, potem smo slišali referendum 2017 in tako naprej, ampak da bom kratek, jaz bom tako rekel čisto za konec, nedelja naj postane gospodov dan. Če se izrazim po primorsko: domača župca, družina in odkrivanje lepote Slovenije. Prosta nedelja bo prispevala k bolj zdravi Sloveniji. Zato še enkrat upam, da so ta pogovor poslušale gospodarske družbe, gospodarska združenja in ostali socialni partnerji, so izluščili kaj sledi iz tega pogovora in že danes oziroma jutri bodo ponovno sedli za socialno mizo in začeli pogovor, ker 202
Hvala lepa gospod predsedujoči. Spoštovane ministrice, ministri, kolegi, kolegice, lep pozdrav. Kljub temu, da gospoda ministra ni, bi želel postaviti vprašanje in pričakujem tudi odgovor na naslednji seji, morda kasneje še kakšno dopolnilno vprašanje. Vprašanje se glasi: Ali je nacionalni program energetike v Sloveniji usklajen z zavezami kot so Kjotski sporazum in direktive Evropske unije, to se pravi s podnebno energetskim paketom? Hvala. Jaz bi želel ustno, ker bi potem imel še kakšno dopolnilno vprašanje.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Jaz se moram obrniti na gospoda Mahniča. Pri vseh njegovih prezentacijah, ki jih je imel prej, je na koncu omenjal stranko <PARTY>, da bo nekomu nekaj vzela. Občinam. Tako sem razumel. Lepo prosim, gospod Mahnič, v petek na Odboru za finance je Jani Ivanuša kot član odbora glasoval za vaš predlog, za občine. In danes mi zdaj tukaj očitate – kaj? Da bomo mi nekomu nekaj vzeli. To je taka dvoličnost in zavajanje in govorite neresnico. Prosim, gospod predsedujoči, da ga opozorite, naj govori resnico v tem državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa, predsedujoči podpredsednik. Predlog sprememb zakona o romski skupnosti ni nič drugega, kot posledica neukrepanja Vlade. Tako ta kot pretekle vlade so obljubljale pripravo sprememb tega zakona, a nobena v 10 letih do danes ni naredila nič. Ta vlada je leta 2015 zavrnila poslanski predlog sprememb z izgovorom, da pripravlja svoj zakon, ki bo sprejet leta 2016. Ker se to ni zgodilo, smo ga pripravili v Združeni levici. Zakon, ki je bil sprejet leta 2007, je nujno potreben sprememb. Ne menimo, da je zakon popolnoma zanič, je pa vsekakor potreben sprememb. Predvsem tistih, ki bodo jasno določale, katere so naloge države in katere naloge občine, občinam pa zagotovile tudi ustrezna sredstva za izvajanje teh nalog. Dejstvo je, da romska naselja še danes niso pravno urejena in vsaj minimalno komunalno opremljena. Še danes v nekaterih naseljih ni niti vode. V zvezi s tem nas v kratkem čaka tudi skoraj zagotovo obsodilna sodba Evropskega sodišča za človekove pravice. Poleg tega zakonodaja še vedno dopušča prodajo zemljišč skupaj z ljudmi, torej pripadniki romske skupnosti, ki na njih živijo. To me malo spominja na zgodbo o denacionaliziranih stanovanjih. To nedopustno prakso bi preprečili z uvedbo začasnega moratorija na prodajo zemljišč. Moratorij bi bil preklican takoj, ko bi se država in občina dogovorili, kako rešiti bivanjsko problematiko tistih, ki na takšnem zemljišču živijo. Tretja pomembna sprememba se nanaša na Svet romskih skupnosti. Le-ta je vsekakor potreben sprememb. Sestavo sveta je treba spremeniti tako, da bodo člani odgovorni do romske skupnosti, da bodo kar najbolj zagovarjali interese Romov. To pa je možno le z neposrednimi in demokratičnimi volitvami. Svet bi še vedno imel 21 članov, ki bi bili voljeni, svoje predstavnike pa bi v svetu imele vse regijo, kjer živi romska manjšina, predstavniki romskih društev in predstavnik Sintov. Predlog zakona vsebuje tudi nekatere druge rešitve, ki so vsekakor potrebne, a vse je doletela klavrna usoda – koal
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Glejte, ni se pobralo davkov za 320 milijonov, 130 tisoč delavcem se ni plačalo prispevkov v pokojninsko blagajno. Z vloženimi depoziti v Ljubljansko banko gre za prikrito sanacijo. Reševanje problema Grčije in stabilnost evra, razna poroštva, nedosledno izvajanje finančne discipline. Gospodarski kriminal je letos oškodoval državo za več kot pol milijarde evrov. Korupcija je lani Slovenijo stala več kot milijardo evrov. Vse to in še marsikaj se ne bi smelo zgoditi. Zamrznitev pokojnin ni tisto, kar rešuje državo iz krize, je pa tisti del, ki bo iz revežev naredil prave siromake. To, da se na revežih lomijo kopja, je odraz neodgovorne socialne politike. Vlada se loteva stvari na napačnem koncu. Imamo za 320 milijonov neplačanih prispevkov, ki bi jih pravna država morala pobrati. In kaj pomaga zviševanje starostne dobe za upokojitev, če podjetja ne plačujejo prispevkov, če ni nadzora in jim ne pride do živega noben zakon. Dokler nas bodo spremljale zgodbe, da se v nekem podjetju že 15 let ne plačuje regresa in da so tako prestrašeni, da si o tem niti ne upajo govoriti, in da se več mesecev ne plačuje plač. Kako je mogoče, da imajo delavke v nekem podjetju več let že 1. julija preko 200 nadur, da delajo po 16 ur na dan in da se jim nadur ne izplačuje? Vedno bolj se zamegljuje in prikriva odločitve, ki posegajo v milijardne številke, z zgodbicami, ki se pri narodu pač na nek način primejo. Zdaj je aktualen TEŠ 6, za katerega se tako ognjevito borita kar dve koalicijski stranki, za katerega je bila projektantska vrednost 602 milijona evrov in z možnostjo vlaganja zasebnega kapitala v energetiko, vendar to ni bilo sprejemljivo, kajti takrat bi morala obveljati cena v predvideni kalkulaciji. Gre le za ozek interes ljudi, ki zastopajo gospodarsko, socialno, razvojno in okoljsko zgrešen projekt, ki energetsko ni nujen, za državo pa je nesprejemljiv. Kar se tiče upokojencev, pa ugotavljam, da jim vsi želimo dobro in lepe pokojnine. Edino