EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Spoštovani podpredsednik, spoštovani minister, spoštovane kolegice in kolegi ter vsi ostali prisotni! Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo podprla sklep, da je predlog zakona o varstvu javnega reda in miru primeren za nadaljnjo obravnavo. Kot je bilo danes že slišano, je bil sedanji zakon o prekrških zoper javni red in mir, ki je bil sprejet leta 1974, v času veljavnosti kar petnajstkrat dopolnjen in spremenjen. Dejstvo je, da je bil pisan v drugačnem času, v drugačni družbeni ureditvi, drugačnih okoliščinah in da še vedno veljavne določbe ne ustrezajo več ne času ne spremenjenim družbenim in socialnim razmeram. V uvodni obrazložitvi predloga zakona je podana preglednica kršitev zakona o prekrških zoper javni red in mir v letih od 2002 do 2004, iz katerih je razvidna struktura kršitev, in sicer, da je 46% kršitev prepiranje in vpitje, da je 25% kršitev motenje in ogrožanje varnosti v zasebnem prostoru, 12% kršitev predstavlja nedostojno vedenje do uradne osebe, vse ostale kršitve, kot na primer pijančevanje, pretepanje, klatenje, streljanje in druge kršitve, pa predstavljajo preostalih 16%. Osnovni namen predlaganega zakona je celovito opredeliti nesprejemljiva družbena ravnanja zoper varstvo javnega reda in miru na javnih in zasebnih prostorih in za kršitve določiti primerne globe. Iz tega osnovnega namena pa so izpeljana temeljna načela, cilji in rešitve skozi vsebinske določbe predlaganega zakona. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke med drugim še posebej podpiramo določbo, ki daje posebno pooblastilo policiji, da izključi energetske vire za nujno potreben čas, da se preneha z nadaljevanjem prekrška, in to v primeru, da z drugimi milejšimi ukrepi ni bilo mogoče doseči javni red in mir. Takšnih kršitev pa je bilo po navedbi predlagateljev zakona veliko in v zadnjem času vse več, tudi s tragičnimi posledicami. V naši poslanski skupini se zavedamo, da se slovenska družba vse pogosteje srečuje z že poznanimi, pa tudi novimi, oblikami odklon
Hvala lepa, gospod predsednik. Predlagam, da Državni zbor Republike Slovenije pošlje dopis sodni oblasti in Ministrstvu za pravosodje, da naj pojasni, na kateri osnovi je sodišče v Celju kršilo Ustavo, Poslovnik Državnega zbora in ostale zakonske določbe. Dejstvo je, da gre tukaj za izredno zlorabo sodne oblasti. Jaz ne bom govoril o tem, ali bo sodnik dobil imuniteto ali ne, vendar pa je treba spoštovati proceduro. Procedura je temelj demokracije, in ta se pri nas krši. Demokracija je spoštovanje zakonskih formalnosti. Čeprav so formalnosti, jih je treba spoštovati in se po njih ravnati. V nasprotnem primeru gremo tja, kamor nekateri na oblasti hočejo, v policijsko državo, v državo represije, in če se malo pogledamo, malo naprej, recimo za kakšno leto naprej, lahko tudi v državo kakšnih tihih odstranitev političnih nasprotnikov. To ne bi bilo dobro in zato, gospod predsednik, prosim, da naj Državni zbor zahteva pojasnilo, kako in zakaj. Treba je povedati, da ta primer ni prvi oziroma edini. Tudi v primeru poslanca Srečka Prijatelja se je zgodilo enako. In zanimivo je tudi, da Državni zbor navkljub temu, da gospod Srečko Prijatelj še ima status poslanca, Državni zbor odteguje finančna sredstva za delo v Poslanski skupini za enega poslanca, kar je protiustavno. Pa vendar, nekateri si lahko, seveda ko so na oblasti, dovolijo prav vse. To ni prav, gospod predsednik. Tega ne smemo dovoliti, če hočemo ohraniti kolikor toliko primerno obliko našega govorjenja in naše države v svetu. Že tako ali tako nas imajo za edino postkomunistično trdnjavo, še hujše, bastion neokomunizma v Evropi. Jaz mislim, da to ni dobro za državo, to ni dobro za naš razvoj, zato naredimo vsaj nekaj in držimo se vsaj osnovnih pravnih uzanc. Zato, gospod predsednik, prosim, napišite dopis in seznanite z odgovorom sodne veje oblasti, ki si prevzema izgleda že vso oblast ob policiji, da bomo vsaj vedeli kako, zakaj oziroma kako se bodo izgovarjali zaradi teh nezakonitih dejanj. Hvala lepa.
Hvala, gospa podpredsednica. Gospod minister, poslanke in poslanci. Odbor za infrastrukturo in okolje je na 41. seji 4.6.2003 obravnaval poročilo o stanju okolja v Sloveniji za leto 2002, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije poslala v obravnavo vlada Republike Slovenije. Pri delu odbora so sodelovali predstavniki ministrstva za okolje, prostor in energijo, državnega sveta Republike Slovenije, sveta za varstvo okolje Republike Slovenije, gospodarske zbornice Slovenije, zveza ekoloških gibanj Slovenije in zveza društev za varstvo okolja Slovenije. Predstavnik predlagatelja poročila je v uvodu poudaril, da je predloženo poročilo prvo, ki je pripravljeno na način, kot so pripravljena poročila držav članic Evropske unije. In sicer se to odraža z dveh vidikov, da struktura poročila sledi pravnemu redu Evropske unije, kar je razvidno iz navezave posameznih tematik med predpisi Evropske unije in prevzete mednarodne pogodbe, ter da poročilo povzema indikatorje evropske agencije za okolje na način, da bodo sledljivi v kasnejših poročilih inda bo moč spremljati stanje okolja v Sloveniji na način, kot se spremlja v posameznih državah držav članic Evropske unije. Ti indikatorji so posebno jamstvo za dolgoročno slednje stanja okolja, čeprav dokončni indikator o stanju okolja še ni Evropska unija opredelila. Pripravljeno poročilo o stanju okolja ima funkcijo kontrole zastavljenih usmeritev in ukrepov ter uspešnosti vodenje politike in doseganje zastavljenih ciljev. Predstavlja osnovo za pripravo programov na področju varstva okolja, ki so še potrebni za zagotavljanje ciljev, in kot take predvideva tudi 6. akcijski program Evropske unije na tem področju. Poročilo je obravnaval državni svet Republike Slovenije, ki je v svojem poročilu opozoril na vrsto dilem in izraža tudi zaskrbljenost na posameznih področjih. Tu je treba omeniti nekaj izraženih dilem. Gre za vprašanje upadanja letnega potenciala razpoložljivih vodnih virov, vprašanje zaščite lokalnih vodnih virov, izraža z
Spoštovana predsedujoča, spoštovani minister in državni sekretar, spoštovane kolegice in kolegi! Ugotavljam, da se v parlamentu in tudi v odborih zelo veliko razpravlja o tematiki TEŠ in da z nekaterimi razpravami in pobudami želijo nekateri preusmeriti pozornost od glavnih političnih botrov projekta TEŠ. Tudi besede kolega Logarja, ki ga zdaj na žalost ni v dvorani, ko je okrcal nas, kot pozicijo, da nismo kompletni – mogoče me zdaj tudi posluša. Tudi sam je želel s svojimi namigovanji predvsem obrniti tematiko v napačno smer. Pozablja namreč, da so pogodbo za projekt TEŠ 6 podpisali ravno kolegi iz vaše stranke, ko ste bili na oblasti. Ampak ne glede na to, nesmiselno je sedaj, ko je ta nova investicija tik pred zaključkom, razpravljati tudi o nekaterih zgodbah, ali naj ta blok sploh obratuje ali ne. To je bilo igranje z usodo delavcev, premogovnikov in termoelektrarne. Navsezadnje ne pozabimo, da investicija bazira na naravnem energetskem viru, lignitu, ki bi sicer ostal pod zemljo neizkoriščen, tako kot plinsko polje v Prekmurju, slovensko energetiko pa bi nekateri modreci reševali s Kitajske uvoženimi solarnimi elektrarnami in našo lepo Slovenijo popačili s temi kitajskimi produkti. Podobno se dogaja pri zagovornikih kurjenja lesa, o tako imenovani praslovanski tehnologiji, namesto da bi les predelali v koristne izdelke z višjo dodano vrednostjo v tovarni celuloze, ki smo jo na žalost zaprli, in v lesni industriji, ki nam propada. Ustavitev tega projekta tik pred poskusnim zagonom in tehničnim prevzemom bi bil podoben nesmisel, kot parkiranje falcona v hangarju, namesto da bi bil v funkciji. To investicijo je treba preizkusiti, od dobavitelja zahtevati, da izpolni vse pogodbene obveznosti, tehnične karakteristike, obratovalne stroške pa optimizirati, da bodo proizvodni stroški čim nižji. Tudi stranka <PARTY> se je jasno opredelila, da je treba razjasniti nepravilnosti in tudi politično odgovornost vključiti v raziskovanje v vse pristojne organe. V tej smeri del
Spoštovana predsednica, spoštovani predstavniki Vlade, spoštovani kolegice in kolegi! Danes odločamo o noveli Zakona o odvetništvu, ne pa o Zakonu o brezplačni pravni pomoči, ampak morda o tem kasneje. Novela Zakona o odvetništvu sledi dvema ciljema, in sicer prvemu, ki je vezan na odvetniško tarifo, in drugemu, ki je vezan na povečanje transparentnosti delovanja odvetnikov. Nova odvetniška tarifa uvaja sistem nagrajevanja odvetnikov, ki je obstajal že pred letom 2009, torej točkovni sistem, kar pomeni, da je vrednoteno posamezno procesno dejanje. Odvetniška tarifa vpliva tudi na višino sredstev, ki se odvetnikom izplačujejo iz proračunov sodišč, saj se nagrada, do katere so upravičeni, izračuna na podlagi tarife in tudi na podlagi odločbe o BPP. Da lahko država obseg sredstev, ki jih odvetnikom plačuje za stroške zastopanja v okviru BPP, določi drugače kot v odvetniški tarifi, je že odločilo tudi Ustavno sodišče, in sicer v odločbi iz leta 2009, ko je ugotovilo, da je treba ločiti položaj, ko odvetniki delujejo na trgu ter prosto iščejo in sprejemajo stranke, od položaja, ko delujejo v okviru obveznega sistema zastopanja po uradni dolžnosti v kazenskih postopkih in v okviru sistema zagotavljanja zastopanja na podlagi odobrene brezplačne pravne pomoči. Ugotovilo je, da v primerih obvezne obrambe v kazenskih postopkih in zastopanja na podlagi odobrene brezplačne pravne pomoči odvetniki dejansko opravljajo naloge, ki iz Ustave izhajajo kot pozitivne obveznosti države in ki jih država tudi v celoti financira. V tem delu odvetniki ne opravljajo svobodne gospodarske dejavnosti, temveč opravljajo dolžnosti države, po njenem pooblastilu in ob plačilu iz državnih sredstev. Na takšnem stališču temelji tudi novela Zakona o odvetništvu. Osnovni namen je omejiti izdatke državnega proračuna za storitve odvetnikov, ko delujejo v okviru obveznega sistema zastopanja po uradni dolžnosti v kazenskih zadevah in v okviru zagotavljanja brezplačne pravne pomoči. Odvetniki bodo upravičeni
Gospod predsednik, kolegice in kolegi. Zaradi pomembnosti tematike je odbor za notranjo politiko to poročilo obravnaval kar na dveh sejah in sicer 4. decembra in 4. februarja. Poleg tega po obvestilih, ki jih imajo člani odbora, so se s to tematiko ukvarjale tudi poslanske skupine v klubih, tako da je bilo temu posebnemu poročilu namenjenega kar veliko časa. Na odborih je namestnik varuha povedal, da je v letnih poročilih evidentiral več nesoglasij med lastniki in najemniki denacionaliziranih stanovanj in je posebno poročilo nato pripravil na podlagi sklepa državnega zbora, ter da je država med neznanimi imetniki stanovanjske pravice povzročila neupravičeno razlikovanje, država naj povzročene krivice popravi tako, da zagotovi finančna sredstva, kot je to že storila na drugih področjih. Povedal je tudi, da vlada ves čas zanika obstoj problema, kar je razvidno tudi iz predloga stanovanjskega zakona in da bi ustavno sodišče potrdilo tudi drugačne rešitve stanovanjskega zakona od obstoječih. Predstavnik vlade mu je oporekal in povedal, da je ustavno sodišče vse rešitve o veljavnem stanovanjskem zakonu potrdilo in da se ne strinja z ugotovitvami in ocenami, ki izhajajo iz posebnega poročila. Vlada ne ignorira problema, saj je rešitve predložila tako v nacionalnem stanovanjskem programu kot tudi v predlogu stanovanjskega zakona. Predlog ne znižuje pravic, ko so na primer pravice do neprofitne najemnine in najema za nedoločen čas. Novost je, da predlog predvideva možnost pridobitve nadomestnega stanovanja, če prosilec izpolnjuje pogoje za pridobitev neprofitnega ali socialnega stanovanja in omogoča pridobitev posojila stanovanjskega sklada pod ugodnimi pogoji za odkup denacionaliziranih stanovanj. K večjemu spoštovanju pravil na tem področju pa bo pripomoglo tudi delovanje svetov za varstvo pravic najemnikov, ki pa v večini občin še niso ustanovljeni. Predstavnica združenja najemnikov denacionaliziranih stanovanj je povedala, da je bilo poročilo predolgo časa v državnem zb
Jaz sem mislil imeti samo eno redakcijsko pripombo. Mislim, da je bila potrebna redakcija in vladnega amandmaja in amandmaja, ki ga predlagajo kolegi iz Nove Slovenije. Ampak, bom v obliki replike to tudi uredil, ker me nekdo zunaj čaka, od drugod, pa se moram iti samo javiti, pa se bom vrnil. Znotraj tega bi najprej rekel, da sedaj šele slišim, da so pravzaprav tudi zadaj politične dimenzije tega amandmaja na amandma; v strahu, da bo zmeraj Kopač, pa da bo zmeraj <PARTY>. Jaz verjamem, da ob tako veliki večini, kot zgleda, da ta bojazen ni iz trte izvita, ampak zakonov na nek način naj ne bi delali na ta način. Morali bi veljati - jaz mislim, da ti ljudje niso večni in tudi <PARTY> ne bo večna - zato se mi zdi na ta način diskutirati Drugič; sem mislil, da je morda res delno v amandmaju vlade stvar razrešena, pa ni, ker gre lahko za upravne enote. Ne verjamem pa, da vaš predlog bi lahko veliko pripomogel, če pomislim, kako delajo nekateri občinski sveti, kako bojkotirajo seje in kako se težko zmenijo za kakšne stvari. Ne verjamem, da bo šlo tako lahko, prihajalo do sprememb - če boste pričakovali, da se bodo politične sile, in občinski sveti so politična telesa, so sestavljeni iz strank - če mislite, da se bo tam stvar veliko bolj pospešila. Imel sem pa pripombo na redakcijo, ob čemer naj tudi takoj glasno in jasno povem, da se mi opombe na gospoda Bajuka, koliko časa je pri nas ali kakšen jezik govori, zdijo v resnici neumestne in mislim, da bi lahko tudi na nek način opozorili, da se to naj ne dela. To pravim zaradi tega, da ne bikdo morda moje pripombe štel v tem smislu in tudi pri predstavljanju pred dobrim letom, ko se je očitalo vprašanje jezika, sem jaz protestiral in povedal, da ima marsikdo od nas morda slabši jezik. Zato prosim, da ne vzemite pripombe v ta kontekst. Od gradiva, ki smo ga dobili, je ta - kot zmeraj - pravzaprav slovensko vzorno, čeprav pravno precej zamotano, napisano samo gradivo sekretariata. Že pri gradivu, Andrej, tvojega odbora, je si
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsedujoči. Kolegice in kolegi, spoštovani državni sekretar! Pravna podlaga za današnjo resolucijo sta Zakon o regijskem parku Škocjanske jame in Zakon o ohranjanju narave. Resolucijo je pripravil upravljavec parka, to je javni zavod, uskladil jo je z resornim ministrstvom in tudi z drugimi ministrstvi, ki jih zadeva ta problematika. Ključni cilji parka so varovanje narave, varovanje kulturne dediščine in trajnostni razvoj tega območja. V parku je veliko različnih statusov, gre torej za Unesco območje, območje Natura 2000, območje naravnih vrednot, območje kulturne dediščine in tudi območje MAB, to je Man and Biodiversity. Sodi med tipična zavarovana območja ohranjanja narave in varstva kulturne dediščine. Uprava parka že vrsto let s svojo aktivnostjo kaže dobro vpetost v lokalno okolje, pri tem pa zagotavlja varstvo narave in kulturne dediščine. Analiza stanja vključujoče resolucije kaže, da je institucija tudi finančno stabilna in da odlično kombinira javne prihodke z nejavnimi, torej s tržno dejavnostjo. Za uspešno delovanje zavarovalnega območja je ključna dobra vpetost v lokalno okolje. Zato je poleg zakonske podlage ključno delovanje zaposlenih. Kolektiv javnega zavoda to svojo nalogo odlično opravlja, pričujoča resolucija pa daje razvojne podlage za podobno ravnanje tudi v bodoče. Kolektivu želimo, da se po resoluciji tudi ravna, jo posvoji in da postane del njenega vsakdanjega dela. Delovanje javnega zavoda v parku je pestro, ukvarjajo se z ohranjanjem Škocjanskih jam in drugega podzemnega sveta, ohranjanjem naravnih vrednot živalskih in rastlinskih vrst ter habitatnih tipov. Sodelujejo tudi pri varstvu kulturne dediščine, razvijajo okolju prijazno obiskovanje parka in širijo zavest v parku. Tega pa ne izvajajo v praznem prostoru, ampak skupaj z ljudmi, kar je bistveno težje, kot če bi bilo območje neposeljeno. Dodatno komponento predstavlja tudi zasebna lastnina večine zemljišč. Prav tako upravljavec krepi svojo vlogo v vp
Hvala lepa, gospa podpredsednica, gospa državna sekretarka, spremstvo. Dame in gospodje. Vlada je poslala ta predlog zakona zelo kasno in človek se čudi, zakaj tako. Vzbuja se sum, da bodisi niso bili pripravljeni ali pa niso hoteli prej poslati, da bo ja šel skozi brez posebnih težav. Tudi predlog zakona je bil zelo pomanjkljiv in je zato morala naša zakonodajno-pravna služba to stvar pregledati in bistveno spremeniti dikcijo zakona. V tem prenovljenem predlogu se zdi, da je sedaj stvar usmerjena v pravo smer. Obrazložitev tega zakona je zelo lakonična in bralec tega dokumenta ne more čisto jasno vedeti, za kaj gre. Namreč, finančni podatki, ki so izredno važni pri nekem predlogu, ki ima opravka s finančnim teritorijem, so tudi zelo pomanjkljivi in če ne bi bilo dejstvo, da je pred kratkim v Poročevalcu bilo objavljeno oziroma sta bili objavljeni poročili tega sklada za leti 2002 in 2003, bi človek še manj vedel, kot bi sicer. Vendar bi bilo pričakovati, da bi v obrazložitvi bila narejena vsaj referenca na ti dve poročili, kajti potem človek dobi nekoliko boljšo sliko, kot jo dobi sicer iz razlage pri predlaganem zakonu. Ni da nisem mogel povsem razumeti, kako to, da je tako težko dobiti finančne podatke iz finančnega ministrstva. Človek bi skoraj lahko sklepal sedaj po zaključku našega mandata, da je to nekako državna politika oziroma politika vlade, da čim manj podatkov poslancem, tem lažje bo šlo. Pa mislim, da je to čisto napačna politika, kajti, če nimamo podatkov, pa kljub temu se pričakujem od nas, da bomo neko stvar na hitro sprejeli, to je slabo za vse: za državo in za državljane. Druga enigma, ki se pojavlja tukaj v te predlogu, je to, da je država oziroma vlada sklenila uporabiti mehanizem javnih agencij za dvodelni sistem: eden je sklad, drugi je javna agencija. Zanimivo je to, da če človek gleda poročilo oziroma zakon o javnih agencijah, pravi v 2. členu: "Javna agencija se ustanovi za opravljanje regulatornih, razvojnih in strokovnih nalog v javnemint
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovana poslanka in poslanci, predstavniki ministrstva! Seveda bom Zakon o izenačevanju možnosti invalidov podprl, podprl iz enega preprostega razloga, ker so v njem najpomembnejši in če lahko samo navedem najpomembnejše sklope ukrepov, ki so opredeljeni. In sicer: prepoved diskriminacije, kar se mi zdi zelo pomembno, zaradi invalidnosti, ukrepi za izenačevanje možnosti invalidov – predvsem tukaj mislimo na zaposlovanje, vključevanja v družbo in sploh vključevanje invalidov v družbo –, določitev nosilcev nalog ter njihove pristojnosti in obveznosti, postopke v sporu zaradi diskriminacije na podlagi invalidnosti ter vodenje zbirk podatkov in varstvo podatkov. Mi smo na Odboru za delo in družino imeli ničkoliko amandmajev od invalidov, samo jih žal po poslovniku nismo mogli upoštevati, ker so jih prepozno vložili, vendar vse tisto, kar se je dalo v soglasju in z dogovorom s samimi invalidi, smo upoštevali in v ta zakon tudi vnesli. Ta zakon tudi prinaša eno prednost, kajti tukaj imamo na enem mestu kar nekaj rešitev in kar nekaj možnosti, da invalidi vsaj po tej pravici nediskriminiranja nekoliko bolje zaživijo. Moj predhodnik je že govoril o gluhih, gluhonemih, slabovidnih in tako dalje, sto in en problem glede zaposlitve in ničkoliko problemov glede vključevanja v družbo; če hočete, že pred sodišči, navsezadnje tudi pri vstopu v avtobus v kateremkoli slovenskem mestu. In velik korak, pa mogoče majhen korak za družbo, ampak velik korak za invalide, pa je že v tem, da bomo že v naslednji nabavi mestnih avtobusov pomislili tudi na invalide in jim omogočili, da se bodo vključevali enakopravno in izkoriščali oziroma koristili mestni promet in bili bolj mobilni. Kajti že sama invalidnost ne daje nekih finančnih prednosti prizadetim in posamezniku, ker če bi bili tako bogati, bi si drugače lahko organizirali svoje življenje in si omogočili marsikaj, kar si lahko tisti, ki, hvala bogu, nismo invalidi, si to lahko omogočimo. Zato je treba im
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz sem zelo vesel, da se zelo natančno držimo naših pravil igre, ampak danes se mi je zdel tale gong enkrat malo prenatančen. Glede na slovesnost te prilike, na prazničnost tega, se mi zdi, da ne bi škodilo, če bi kolegij bil bolj velikodušen in bi poslankam in poslancem dal malo več prilike, da se ob tej priliki izrazijo. Jaz sem prepričan, da ne bi bilo disonančnih tonov. In šele ob tej priliki lahko povem še nekaj, zakaj bom podprl ratifikacijo. Tudi zato, ker se bomo po letu 1848 najbolj približali konceptu zedinjene Slovenije. Ko bodo meje padle, bo slovenski narod, ki je razdeljen z manjšinami v vseh okoliških državah, imel novo priliko, da zaživi v neki novi kakovosti, da poišče in živi skupne imenovalce. Jaz se tega časa zelo, zelo veselim. Potem ko smo bili umetno deljeni, formalno pripadali tako rekoč različnim političnim blokom, v tej sliki so slovenske manjšine plačevale posebne politične davke z usodami, ki so bile nekatere tragično zaznamovane s tem časom, in tudi zato bom podprl ratifikacijo, ker mislim, da se odpirajo nove možnosti. Hvala.
Lep pozdrav vsem prisotnim! Sindikat delavcev migrantov Slovenije je pozival vse državljane in državljanke Republike Slovenije, ki jim je mar za delavske pravice čezmejnih delavcev, da se oglasijo na upravni enoti in s podpisom podprejo predlog zakona, ki ga imamo danes pred seboj. Uspelo jim je zbrati 5 tisoč 658 podpisov podpore. Dejstvo, mimo katerega ne moremo, je, da brezposelnost za posameznika predstavlja eno izmed najbolj stresnih situacij v življenju, poleg smrti, razveze, zato mu je potrebno za ta čas zagotoviti socialno varnost. Pri tem je potrebno upoštevati tudi njihov predhodni prispevek, ki je namenjen morebitnemu nastanku brezposelnosti. Nihče ne more niti pod razno delavcu odkloniti, spreminjati ali zmanjševati obsega socialnih pravic samo zaradi tega, ker v državi, kjer vplačuje, ne živi. Evropska uredba določa, da nadomestilo za brezposelnost za prve tri mesece v primeru pet mesecev zaposlitve, ki je daljša od 12 mesecev, refundira država zadnje zaposlitve čezmejnega delavca, hkrati pa sedanja slovenska zakonodaja omejuje višino te refundacije. Zaskrbljujoč je podatek, da se z izgubo zaposlitve čezmejnega delavca naša država prostovoljno odpove oziroma odreče cirka 2 tisoč evrom iz tujine, kar ni zanemarljiv znesek. V vseh teh letih do sedaj se je naš državni proračun oškodoval za vsaj 10 milijonov evrov. Ravno tako ni pošteno, da čezmejni delavec, ki za zavarovanje za brezposelnost plača tudi do 20-krat več kot slovenski delavec, in to pri enaki bruto plači, na koncu ni upravičen do višjega zneska nadomestila. Naša trenutna zakonodaja je absurdna, kajti kot vidimo, nam država na eni strani neupravičeno jemlje denar, na drugi strani pa se mu lahkotno odreka, po navadi v škodo delavca. Zaradi tega moramo odpraviti nesmisel, ki Sloveniji omejuje črpanje finančnih sredstev iz tujine. Problematika, kar zadeva višine nadomestil za primer brezposelnosti, se je začela lani z epidemijo covida-19, ko je veliko število čezmejnih delavcev, ki so delali v sos