EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Predlog zakona o malem delu temelji predvsem na fleksibilnosti trga. Z zakonom se bo znatno zmanjšalo tudi delo na črno, kar je tudi eden od ciljev predlaganega zakona, ki pa bo omogočal tudi trajnejše časovno omejeno delo študentov, dijakov, upokojenih, brezposelnih in drugih neaktivnih oseb za največ 60 ur mesečno. Poraja se vprašanje o razliki med malim delom in delom za skrajšani delovni čas. Razlika se predvsem zazna le v tistem delu, ko zakon govori o pravicah, ki izhajajo iz delovnega razmerja. Seveda se tudi tu poraja dilema o možnosti razbijanja velikih delovnih mest na mala delovna mesta in posojanja napotnic pod drugim imenom, še posebej takrat, ko bo posameznik dosegel limit ur, samo da bo lahko nadaljeval delo. Pri delodajalcu, ki zaposluje do 10 delavcev, bo lahko po predlogu delalo šest malih delavcev, takšnih gospodarskih družb pa je v Sloveniji kar 92,4 %. Glede na podatke o zaslužku, ki govorijo, da je bruto urna postavka 4 evre in letni zaslužek največ 6 tisoč evrov, se lahko vprašamo o možnosti preživetja z malim delom. Bruto plače vseh zaposlenih v Sloveniji na letni ravni nanesejo okoli 17 milijard evrov, medtem ko so vsi redni in izredni dijaki in študentje z delom preko študentskega servisa v letu zaslužili le okoli 300 milijonov evrov. Prejemki študentov in dijakov so tako za okoli polovico nižji od povračil stroškov prevoza na delo in okoli 30-krat nižji od ocene obsega sive ekonomije, kar je le dobra 2 % celotnega slovenskega trga. Vsekakor pa so študentje s svojim delom močna konkurenca na trgu, saj njihovo povprečno plačilo za podjetja predstavlja le okoli 55 % stroškov povprečno plačanega delavca. Sindikati imajo pomisleke, saj se po njihovem krepi nelojalna konkurenca, izkoristila pa naj bi se tudi stiska socialno ogroženih ljudi. Opozarjajo tudi na zlorabo zakona s strani delodajalcev, ki bodo raje zaposlovali preko malega dela in ne za določen čas, to pa je zgodba, ki govori, da države, ki to že
Spoštovana gospa podpredsednica, hvala za besedo. Spoštovana ministra! Divji prašiči na območju Brkinov uničujejo polja s pridelki. Tamkajšnji kmetje zaradi škod na travnikih, njivah nimajo dovolj krme za živino in razmišljajo o opustitvi kmetovanja. Vse to lahko beremo v januarskih novicah v naših lokalnih in tudi nacionalnih medijih. Kmetje na težave opozarjajo že leta in prosijo za pomoč. Med pomembnejšimi nalogami kmetijstva je zagotavljanje primerne stopnje samooskrbe in prehranske varnosti. Obseg kmetijskih zemljišč se zaradi intenzivnega razvoja naselij in infrastrukture ter zaraščanja teh zemljišč vztrajno zmanjšuje, še vedno se nadaljuje trend zmanjševanja števila kmečkih gospodarstev, zato je ključna naloga pristojnega ministrstva, da zagotovi obdelanost in ustrezno varstvo kmetijskih površin. Po najnovejših informacijah se je to soboto zgodil napad medvedke na sprehajalko na območju Pijave Gorice, prejšnji teden je vsa Slovenija osupla nad novico, da je v bližini Postojne medvedka napadla lovca. Imel je srečo in uspel pobegniti. Policija in lovska društva opozarjajo, da so tudi človeška življenja ogrožena, zato svetujejo, da smo na sprehodih previdni. Lovska stroka in različne nevladne organizacije na tem področju ugotavljajo, da je v Sloveniji vedno več zveri, da nimamo jasnega načrta, katera so primerna območja, kjer jih bomo dovoljevali, in kakšno število zveri je primerno. Kmetje se bojijo za drobnico, priča pa smo vedno več napadom medveda na čebelnjake. Divje svinje, medvedi se ne bojijo več ljudi. To lahko tudi sam potrdim. Ljudem prihajajo vse bližje, celo v vasi. Spoštovana ministra, vse zgoraj našteto je razlog, da se moramo o veliki škodi, ki jo slovenski kmetje doživljajo zaradi napadov zveri in divjadi, javno pogovarjati. Zanima me: Kako boste zaščitili kmete pred napadi zveri in divjadi, da ne bodo opustili kmetovanja? Kako boste zaščitili državljanke in državljane, pa tudi lovce, da njihova varnost ne bo ogrožena? Za vaše odgovore se vam že
Spoštovani govorniki pred menoj so praviloma pravilno ugotovili prednosti, ki naj bi jih ta zakon prinašal. Vlada Republike Slovenije oziroma predlagatelj navaja med njimi štiri, in sicer nedvomno identifikacijo odgovornosti za varnost oziroma ustreznost, kar je na vsak način prav. Drugič, ohranjajo se elementi varnosti oziroma ustreznosti, kar prav tako ocenjujemo, da je pozitivno in pa smiselno. Nadalje, določa nosilca za prenos certifikata na tako imenovanega dobavitelja in izpušča ostale udeležence v procesu, kar bo po naši oceni povzročilo transparentnost in pa lažjo učinkovitost predvsem za končnega odjemalca teh izdelkov. In še četrta pozitivna lastnost, ki ste jo prav tako pravilno ugotavljali govorniki oziroma predstavniki posameznih poslanskih skupin, to je izenačevanje dobaviteljev iz naše države in Evropske unije. Seveda so prednosti, ki jih zakon prinaša, v določeni meri pozitivne. Je pa res treba poudariti in približno enako stališče kot <PARTY> imajo tudi socialdemokrati, da je za nas sprejemljiv argument, ali bomo zakon podprli ali eden en izmed amandmajev, ki so bili vloženi, gre za vprašanje sprejemljivosti izvajanja poskusov na živalih. Jaz verjamem oziroma v Slovenski nacionalni stranki smo prepričani, da je to v nasprotju s predpisi ki urejajo zaščito živali, in da je sprememba zdajšnjega 8. člena napisana le zaradi direktiv Evropske unije in pa njihove logistične politike tudi na tem področju. Žal, vloženi so trije amandmaji, ki poskušajo materijo zaščite živali uveljavljati naj si bo preko oziroma izhajajoč iz ustave Republike Slovenije, ki narekuje, da je za zaščito živali potreben poseben zakon, ali s strani predpisov, ki govorijo o zaščiti živali. Verjamem oziroma vem, prepričan sem, da vsi trije vloženi amandmaji, pa naj bodo Slovenske nacionalne stranke, različnih poslanskih skupinali pa socialdemokratov, zasledujejo isti cilj: to je prepoved ali vsaj zmanjšanje na minimum možnosti poseganja v živa bitja. Glede na to, da so posamezni aman
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovana gospa poslanka, navedli ste že pravne podlage, to se pravi sklepe Vlade, ki zadolžujejo Ministrstvo za kulturo, da naj bi njen kulturni javni zavod, ki je ustanovljen po zakonu, ki zadeva kulturo, naj bi opravljal tudi rudarske dejavnosti. In sicer gre za izvajanje monitoringa v vplivnem območju Rudnika živega srebra Idrije, pa ne samo tega rudnika, gre še za tri druge rudnike, gre za Zagorje, Senovo in Kanižarico. Ministrstvo za kulturo naj bi se ukvarjalo s štirimi rudniki v zapiranju, in sicer naj bi bila osnova v Zakonu o rudarstvu. Res je 16. 3. Vlada rekla, naj bi se to izvedlo nemudoma, hkrati pa je bil sklep z dne 2. 4. 2015, kjer je Vlada naložila Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo in Ministrstvu za kulturo, da do 30. 4., to se pravi v roku manj kot enega meseca, predložita predlog za opredelitev sistemske urejenosti in uvrščenosti sanacije Rudnika živega srebra Idrije v likvidaciji izključno v pristojnost enega ali drugega resorja in s tem tudi zagotavljanja proračunskih sredstev. Pomeni, prerazporeditev pravic porabe z enega na drug resor, seveda pomeni, da bi se vse vršilo na tistem ministrstvu, ki bi to prevzelo, to je Ministrstvo za kulturo ali pa Ministrstvo za gospodarstvo. Ministrstvo za gospodarstvo je izjavilo, da oni niso pristojni za rudarstvo, ker je za to pristojno Ministrstvo za infrastrukturo, seveda to pomeni, naj bi vse to padlo potem na kulturo. Pri tem pa seveda gre za precej težavno situacijo, namreč ti sklepi so težko izvedljivi, Ministrstvo za kulturo jih ne more izvajati samo, ne da bi kršilo zakon ali povzročilo splošno nevarnost, s katero bi ogrozilo življenje in premoženje ljudi. Mi smo pogledali, kaj bi se dalo narediti, dogovorili smo se tudi oziroma smo dali delati tri študije. Prva je študija Zavoda za varstvo kulturne dediščine Slovenije, naslov študije je Varstveni režimi in obseg varovanih sestavin dediščine živega srebra v Idriji in izbranih primerov tehnične de
Hvala za besedo. Hvala za vprašanje, gospa poslanka. Podpredsednik, poslanci in poslanki! Mislim, da je prav, da smo zelo pozorni na vsako minimalno "strankizacijo", torej, ne gre samo za politizacijo, kar je širši pojem, ampak za uporabo šolskega polja v strankarske namene. O tem sem že govoril v zadevah, ki so vezane zlasti na zgostitev političnega prostora, in to je v obdobju volitev, referenduma ali v obdobju sprejemanja zakonov, ki so bolj ali manj občutljivi za slovensko javnost. Takrat se nam ta vdor zgodi, ko izgleda, da nekaterim od poslancev ali voditeljev strank popusti nek temeljni vrednotni okvir, ki ga v resnici vsi na Slovenskem glede šolskega polja sorazmerno korektno gojimo. Zato se mi zdi, da je prav, da se tudi Državni zbor s tem ukvarja in da se s tem ukvarja tudi ministrstvo. Torej, rad bi povedal, da gre za zadnje dogajanje, ki je vezano na referendum. Mi smo šli pogledat, tudi mi smo dobili na ministrstvu obvestilo od učiteljev, da je prišlo do razširjanja stališč ene od poslank v Državnem zboru. Preverili smo in smo ugotovili, da se je to zgodilo predvsem na eni osnovni šoli, da je šlo za izražanje stališča, razširjanje stališča, naj se glasuje proti na referendumu in potem je sledila neka široka razlaga na več straneh. To je nekaj, kar po mojem mnenju ni legitimno in ni dobro za šolski prostor. Namreč, šole instrumentalizirati za razširjenje lastnih stališč ali stališč strank ni dobro. Naslednja zadeva je vezana na temo, ki jo je tudi postavila gospa poslanka, je torej vprašanje razširjanja civilne iniciative. Mi smo v tem primeru postopali tako, kot se nam zdi korektno. Torej, na vse šole smo naslovili vprašanja v zvezi s tem, kako so oni doživljali delovanje imenovanih nevladnih organizacij, torej Legebitre in Amnesty International. Šole so se nam odzvale in nam povedale, da nobena od spolnih praks pri dejavnosti, ki je potekala na njihovih šolah, ni bila posebej propagirana, torej ne gre za nobeno razširjanje ideologije katerekoli od spol
Spoštovani v dvorani, spoštovani minister! V poslanski skupini Demokratični stranki upokojencev smatramo, da je sprejem predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o ukrepih za odpravo posledic določenih zemeljskih plazov večjega obsega iz let 2000 in 2001 potreben. Da je spremembo zakonodaje potrebno sprejeti verjamemo Vladi Republike Slovenije s podkrepljenimi dejstvi komisije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj ter Državnem svetu Republike Slovenije, zakonodajno-pravni službi, predstavnikom nekaterih sodelujočih občin, odborov za okolje in prostor, ministru in njegovim sodelavcem v široki razpravi, ki ugotavlja, da bo sprememba te zakonodaje pripomogla k hitrejšemu razreševanju te problematike in bolj učinkovitemu razreševanju problemov posledic plazov večjega obsega v Republiki Sloveniji. Do sedaj narejene analize so pokazale, da so se sanacije prepočasi reševale. Zaslediti je samo 50% delež razreševanja problematike sanacij plazov. V poslanski skupini <PARTY> smatramo, da je nujno potrebno v spremembi zakonodaje opredeliti vse predvidene, v načrtih opredeljene sanacije preteklosti in prihodnosti, da je nujno vključiti stroko za dobro in kvaliteto realizacijo problematike, katera je po naši oceni edina, ki nam bo v prihodnosti zagotovila ustrezno kakovost izvedbenih del. Do sedaj se je pokazalo, da je največkrat bilo premalo sredstev za plazove večjega obsega, še večji problem pa v občinah predstavljajo manjši plazovi, ki v novih primerih le težko zagledajo luč realizacije. Vredno je podpreti vsa priporočila in med njimi dolgoročne programe učinkovitega ukrepanja na plazovitih območjih v posameznih primerih, ki morajo vsebovati tudi pogoje za usmerjanje poselitve. Sprejetje spremembe bi lahko v dolgoročnem usmerjanju načrtovanja sanacij plazov širšega obsega le prispevalo k racionalizaciji učinkovitosti in bolj hitri in strokovni realizaciji ob takojšnji zagotovitvi sredstev za takšne namene v posameznih proračunskih obdobjih. Delovati bo potrebno
Spoštovani predsedujoči, hvala za besedo. Poslanka, hvala za vprašanje. Pozdrav tudi vsem poslancem in kolegom ministrom! Vprašanje, ki ga ali pa pismo, protest, ki so ga naslovili v združenju ravnateljev, zlasti osnovnih šol, je zaskrbljujoče. Zaskrbljujoče zato, ker vemo, da je slovensko šolstvo dobro, dobro organizirano in so šolniki pravzaprav zadnji, ki povzdignejo glas. Ampak, ko povzdignejo glas, gredo stvari res narobe in jaz sem jih sprejel, sem se z njimi pogovarjal in njihove ocene so tudi moje ocene. V tej družbi stvari ne gredo v pravo smer, in sicer ne gredo zaradi tega, ker imamo še zmeraj močne sile, ki podpirajo neko, recimo temu, zdraharsko politično kulturo in siceršnjo družbeno kulturo. Gre zato, da enostavno, kot se je včasih reklo, da bi recimo v Državnem zboru vsi tisti, ki smo na najbolj odgovornih mestih, morali dajati nek zgled, torej postavljati na dnevni red tista vprašanja, ki so v resnici prava vprašanja, tako kot počne to Vlada, kot počne to dobršen del javnosti, vendar precejšen del prostora pa gradi na neki politični klimi, ki kar naprej povzroča predstave, da vrednote ne veljajo, da izobrazba nič ne šteje, da je možno do dobrobiti priti tudi po kakšnih drugačnih poteh, da pristojni organi ne delujejo v skladu s svojimi pristojnostmi. Skratka dela se neka klima, vzdušje, ki je zdaj začelo počasi pronicati tudi v šole in v šolah so okrepljeni tisti, ki gradijo na tovrstnih predstavah. Torej, ko pride recimo oče v šolo s policistom in zahteva od učiteljice, da vrne mobitel, ki ga je prejšnji dan ukradla njegovemu otroku, potem lahko vidimo, da gre res za zaskrbljujočo zadevo. Namreč poglejte, šola je avtonomni prostor in v šoli se predvsem ljudje učijo, kako bodo reagirali kot odrasli. Ta prostor je treba zaščititi in ni prav, da iz šole delamo prostor, v katerega lahko vdirajo s takimi predstavami, pa so to lahko starši ali kdo drug. Torej klima ni najboljša, ni dobra. Seveda imamo tu probleme, vsi vemo, da imamo probleme, ampak se mi
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik, in še enkrat lep pozdrav vsem. Poudariti moram, da se strinjam z vsemi bistvenimi opredelitvami deklaracije. Vedno pa je tako, da je lažje nekaj zapisati, kot pa potem to implementirati. Zato upam, da pri uresničevanju te deklaracije vendarle ne bomo imeli posebnih težav in da bomo dosledni in uspešni. Širša slovenska javnost je ogorčena nad goljufijami in davčnimi utajami, saj je to pomemben generator krize, katere posledice pa morajo plačevati pošteni in nič krivi državljani. Zato me veseli, da je med prioritetami Evropske unije na davčnem področju boj proti goljufijam in davčnim utajam in da so na tem področju vendarle že storjeni začetni koraki, ki jih Slovenija podpira, saj bodo ne nazadnje koristili nam vsem. Kriza je povzročila, da se v Sloveniji v letih od 2008 do 2012 povečalo število revnih z 12,3 % na 13,5 %, to je več kot za 1 %. V istem obdobju pa se je še bolj kot položaj celotnega prebivalstva in še bolj, kot je to število revnih naraščalo v Evropski uniji, povečal odstotek revščine med otroki pri nas. Nad tem se moramo zamisliti predvsem na prvem mestu mi, poslanci, in Vlada, kaj bomo storili. Zato predlagam Vladi in pristojnim ministrstvom, da čim prej pripravijo analizo in temu primerno strategijo boja proti revščini za vse prebivalce, za otroke in za vse kategorije državljanov. Po meni dostopnih podatkih je bila nazadnje taka analiza oziroma strategija boja proti revščini narejena leta 2000. No, in takrat krize še niti na vidiku ni bilo. Zato res prosim Vlado, da pripravi to analizo in strategijo in da bomo o njej razpravljali in sprejeli ukrepe za boj proti revščini. Hvala.
Še enkrat hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane in spoštovani! Varuh človekovih pravic je leta 2012 podal zahtevo za oceno ustavnosti Zakona o varstvu dokumentarnega in arhivskega gradiva ter arhivih, saj omenjeni zakon ne ureja posebej izročitve in režima gradiv psihiatričnih ustanov, ki vsebujejo podatke o psihiatričnem zdravljenju. Gre namreč za nadvse občutljivo gradivo, ki kot tako ne more biti podvrženo enakim pogojem dostopnosti, kot sicer velja za celotno področje dokumentarnega in arhivskega gradiva. Tako je menilo tudi Ustavno sodišče in zato leta 2014 presodilo, da je dolžnost države in družbe, da posamezniku omogočita ohranjanje dostojanstva med zdravljenjem in po njem tako v času življenja kot v času po smrti. Zato je zakonodajalcu naložilo, da v roku enega leta pripravi spremembe, ki bodo upoštevane specifičnost takega gradiva, kot je zdravstvena dokumentacija. K potrebnim zakonskim spremembam je v svojih poročilih o delu za leto 2014 in za leto 2015 pozval tudi varuh. Po dobrem letu in pol, ko se je iztekel rok za uresničitev odločbe Ustavnega sodišča, imamo na mizi predlog, ki neskladje z ustavno ureditvijo odpravlja. Predlog zakona o arhivskem gradivu, ki vsebuje osebne podatke o zdravljenju pacientov, tako posebno gradivo ureja na poseben način. Ker gre za poslanski zakon, je treba prepoznati napore, ki ga je v pripravo besedila in usklajevanje le-tega s sodelavci opravil poslanski kolega Dragan Matić. Na matičnem delovnem telesu so bili sprejeti številni amandmaji, s čimer je zagotovljena tudi normativna oziroma nomotehnična skladnost besedila. Kot zahteva Ustavno sodišče, bo gradivo, ki vsebuje osebne podatke o zdravljenju pacienta, javnosti praktično nedostopno. Izjema so le registrirani izvajalci raziskovalne in razvojne dejavnosti, ki pa bodo morali pridobiti pisno soglasje pacienta, na katerega se gradivo nanaša, oziroma zakonitih dedičev, razen če je to pacient izrecno prepovedal. Kadar pa gre za zbirke podatkov, iz katerih identite
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Tu predlagamo, da se že kar konkretno določi, kateri je tisti javni zavod, ki naj bi upravljal z divjadjo in predlagamo, da je to Zavod za gozdove Slovenije, ki naj bi upravljal z lovišči s posebnim namenom, kajti ta že zdaj deluje v javnem interesu, je primerno usposobljen, ima usposobljene kadre, prav tako tudi opremo in deluje napodročju gozdarstva, naravovarstvenega nadzorništva in lovskega načrtovanja. Menimo, da se po nepotrebnem spet ustvarja neka nova institucija z novimi kadri, z novimi funkcionarji ter seveda z dodatnimi stroški za to državo. Zato predlagamo, da ker že imamo to institucijo in to je Zavod za gozdove, da le-ta prevzame te naloge in tako tudi prispevamo oziroma gremo v smer, ki smo jo sami začrtali že z nekaterimi drugimi zakoni in tako tudi nekaj prihranimo. Hvala.
Hvala lepa, predsednik. Moram se strinjati s kolegom Trčkom, da je ta razprava do upokojencev podcenjujoča, obenem pa je na nek način tudi poučna. Namreč, iz tega lahko vidijo, da razpravljamo o njihovem položaju, ki nas lahko vse skrbi, predvsem v kontekstu, kot da je točka dnevnega reda Desus. Tu se vidi iskrenost bodisi predlagatelja predloga kot tudi razpravljavcev in če se tukaj malo vrnem na kolego Kordiša z druge levice: tu se vidi, ker je večina razprave posvečena Desusu, kaj se zgodi, če mački stopiš na rep – potem imamo razpravo o Desusu. V resnici seveda poslušamo očitke ves čas. Desus se po potrebi danes obravnava kot tistega, ki je skoraj predlagal poslabšanje položaja upokojencev, kadar pa je Desus v dotični vladi, tudi v tistih, o katerih vi govorite, v katerih je Desus sodeloval, smo pa tisti, ki rušijo vlado, ker zahtevamo za upokojence višji standard, in se Desus obravnava kot tistega, ki je nestabilen člen vlade in s svojimi zahtevami povzroča padce raznih vlad – zanimivo, z zahtevami za izboljšanje položaja upokojencev! V resnici poskušamo biti konstruktiven in stabilen partner v vsaki vladi, skušamo razumeti izzive, s katerimi se sooča posamezna vlada, skušamo razumeti okoliščine, v katerih posamezna vlada deluje. Zato bi bilo verjetno nerealno v času največje krize pričakovati, da bomo zahtevali nemogoče, ker je bilo nemogoče, in seveda obratno. Ko smo smatrali, da je čas za to – tudi tokrat – smo zahtevali izboljšanje položaja v okviru danih možnosti. Seveda je tudi nam enako žal, predvsem pa upokojencem, da so se pokojnine realno res znižale. Vendar, zakaj? Gotovo ne zato, ker je bil to predlog Desusa ali želja Desusa. Zanimivo je, da ste danes tisti, ki se najbolj zavzeto zavzemate za pravice upokojencev, bili tisti, ki ste v teh vladah zahtevali zniževanje njihovega standarda in ne Desus. In Desus je imel vedno na razpolago kot najšibkejši partner, če izvzamem zadnjo vlado, samo dve možnosti – grožnjo izstopa ali pa poskušati nekaj doseči i
Gospod Jakič bi me rad pretepel, izgleda. Dobro. OK. Bom zelo miren pa počasi bom govori. Brez dvoma, da je nacionalni energetski program zelo pomemben dokument, saj je nastajal, po nekaterih podatkih, s katerim razpolagamo, tam nekje 8 do 10 let. Mislim, da je to izredno dolga doba in lahko se samo zamislimo, kako smo gradili energetsko politiko na tem področju, če nismo imeli ustreznih dokumentov. Predlog nacionalnega energetskega programa sedaj imam, vendar stroka in zainteresirana javnost ugotavljata, da je tako splošen in nedorečen, da njegovega izvajanja ne bo mogoče nadzirati. Tako pomembnega dokumenta, tako pravijo strokovnjaki in zainteresirana javnost pa tudi naš sekretariat oziroma naša zakonodajno-pravna služba - ugotavljajo, da ga dejansko ne potrebujemo. Res je, da so subjekti v energetiki v glavnem gospodarske družbe, ki se ne financirajo iz državnega proračuna, je pa energetika tako pomembna za Slovenijo, da je država nujno zadolžena za razvoj tega področja. Zaradi nedefiniranosti pomanjkljivih podatkov tudi poslanci ne bomo vedeli, kaj pravzaprav sprejemamo. Poslanci, ki imajo v rokah oblast, se sicer s tako pomanjkljivim dokumentom zelo strinjajo in so zelo zadovoljni, saj bo omogočal manipulacije in blefiranje, to pa poslancem <PARTY>-a, Združene liste in <PARTY>-a izredno odgovarja. Ti poslanci, ki imajo oblast sedaj v svojih rokah, to so poslanci <PARTY>-a, Združene liste in <PARTY>-a, bi radi, da se sprejme nepopoln dokument, zato da bodo lahko - po moji oceni - zganjali populizem, predvsem pa zato, da jim ni treba veliko razmišljati, saj drugače jim zmanjka časa za branje časopisov, pisanje člankov v Mladino itd. Sprašujem vas: Ali lahko razložite, koliko je nacionalni energetski program vreden v finančnem smislu? Kajti, to je izredno pomembno, vsaj ocenjujemo tako v opoziciji in sam osebno, da bi moral nacionalni energetski program biti vsaj finančno ovrednoten, da bi lahko tudi potem gospodarske družbe, ki bodo seveda planirale ta razvoj, ve