EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Ponovno pozdravljeni vsi prisotni! Vlada poskuša z različnimi ukrepi, tudi ukrepi davčne politike, spodbuditi gospodarsko rast predvsem malih, mikro malih podjetij, kar je v Sloveniji prioriteta, in zagotoviti zdrav trajnostni razvoj. Državni zbor je v letu 2012 na predlog Vlade že potrdil davčne ukrepe za razbremenitev gospodarstva, to je znižanje splošne stopnje za obdavčitev dohodkov pravnih oseb in zvišanje davčnih olajšav za zavezance po tem zakonu. Ti ukrepi bodo kratkoročno pomenili znižanje prihodkov iz naslova davkov od dohodkov pravnih oseb. Ker finančna kriza in kriza evra v Republiki Sloveniji povzročata velik pritisk na javne finance in ker se bodo prihodki proračuna zaradi omenjenih davčnih razbremenitev še dodatno znižali, je treba sprejeti tudi nekatere ukrepe, ki bodo zagotovili večjo predvidljivost prihodkov proračuna iz naslova davkov od dohodkov pravnih oseb. Temu sledi predlog omejevanja, koriščenja davčnih izgub iz preteklih davčnih obdobij, in sicer do višine 50 % davčne osnove davčnega obdobja. Drug ukrep tega zakona je obdavčitev na viru za plačila za storitve, ki prinaša nedvoumno in jasno določitev dohodka, ki ima vir v Sloveniji. To je ukrep proti izogibanju davka. Tretji ukrep, ki je najbolj pomemben, pa je možnost ugotavljanja davčne osnove z upoštevanjem normiranih stroškov. Zavezanci, ki bodo ugotavljali davčno osnovo z upoštevanjem normiranih stroškov oziroma odhodkov, bodo davčne prihodke ugotavljali kot doslej, to je na podlagi načela nastanka poslovnega dogodka in z upoštevanjem posebnih pravil, določenih s tem zakonom. Zavezanci ne bodo ugotavljali davčno priznanih dejanskih odhodkov, ampak bodo od prihodkov pri ugotavljanju davčne osnove le odšteli znesek normiranih odhodkov v višini 70 %. Zavezancem bo tako omogočen samoobračun v obliki in v okviru poenostavljenega obstoječega obrazca za obračun davka od dohodkov pravnih oseb. Ti zavezanci pa ne bodo mogli uveljavljati olajšav. Naloge države v zvezi z obračunavanjem in plačevan
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci. Mislim, da glede na povedano je pač potrebno nekaj stvari pojasniti. Najprej želim pojasniti, da se standard, ki se nanaša na 200 kvadratnih metrov površine in na globino, ki ne presega 1,35 metra, ne spreminja, da se ta ne spreminja. Je tak, kot je bil do sedaj. Bom pozneje pojasnil. Edino področje, ki bi ga lahko skozi predloge spremembe zakona omenili kot področje, o katerem lahko govorimo, da gre za neko spremembo v smislu načina usposabljanja, se nanaša na 31. člen, ki govori o tem, da vsako tretje leto mora reševalec opraviti preizkus usposobljenosti, mora opraviti preizkus iz nudenja prve pomoči in pa zdravniški pregled. Samo tukaj se iz enega leta prenaša na najmanj vsako tretje leto. Za vsa druga področja pa lahko rečem, da so standardi na tem področju zahtevnejši. Najprej bi rad dejal, da je na novo urejeno, da morajo tudi različne reševalne službe, gasilske, potapljaške, pripadniki civilne zaščite in podobno opravljati vsakih pet let tečaj. Do sedaj tega kriterija ni bilo. Naslednje področje, ki ga želim poudariti, so javne prireditve. Področje javnih prireditev smo posebej dodatno in bolj obvezujoče uredili. Organizator javnih prireditev v in ob vodi mora izkazati, da dobi soglasje za tako prireditev, da ima potrebne ukrepe in potrebno število ljudi, ki pazijo oziroma ki skrbijo za varnost pred utopitvami. Posebej se to nanaša tudi na področja, ki so se predvsem v zadnjih letih ali pa morda desetih letih posebej razvila, kot so rafting, kajakaštvo in podobno. Zakon dodatno zahteva, tako kot je predlog tukaj, da morajo podjetja, ki opravljajo samostojno to dejavnost, kot samostojni podjetniki, za vsako skupino udeležencev zagotoviti prisotnost reševalca, to se pravi povišujemo tukaj standarde. Skupno se bo glede na zahtevo, da se vsakih pet let opravi tudi usposabljanje in z drugimi ukrepi, ki sem jih omenil, bistveno povečalo število ljudi, ki so usposobljeni. Če pa se še enkrat vrnem na 28.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegi! Jaz bi vseeno še enkrat poudarila to, kar sem že v samem stališču poslanske skupine izrazila in kar je bilo tudi v razpravi na samem odboru izraženo, pojasnjeno in bi zgolj nekako dodala to svoje mnenje še enkrat in ga morda še na tem mestu enkrat ponovila, kajti vsi ti očitki, ki so bili izraženi na samem Odboru za pravosodje in pa tudi ti, ki jih danes tukaj poslušamo, so po pojasnilu Vrhovnega sodišča pa tudi pojasnilo ministrstva dejansko neutemeljeni. In z mojega osebnega stališča glede na to, da tudi ni nobenega razloga, da ne bi temu pojasnilu, ki smo ga vsi prejeli in ki smo ga vsi tudi prebrali, ki ga je dalo Vrhovnemu sodišču glede dodeljevanja in pa predodeljevanj posameznih spisov, ne verjeli. Tako da mislim, da je tukaj vseeno treba izraziti določeno spoštovanje do sodne veje oblasti, do neodvisnosti te veje in enostavno moram pritrditi temu, da sama torej ne vidim nobenega razloga, zakaj ne bi temu pojasnilu, ki je bilo dano, ki je bilo dano s strani ministrstva in ki je bilo dano s strani Vrhovnega sodišča, verjela. Tako, da mislim, da je danes tovrstna razprava sicer legitimna, ampak povsem neprimerno, tudi neutemeljeno glede na očitke, ki so bili, pa predvsem glede na pojasnila, ki so bila dana. Tako da bi se pridružila temu. Seveda pa ima vsak izmed nas, nekateri dolžnost drugi pa vso pravico, če menijo, da je prišlo do kakršnihkoli zlorab položaja, to najaviti oziroma ima vso možnost podati ovadbo, če misli, da je takšen sum utemeljen. Tako da mislim, da ta možnost obstaja. Nikakor pa ne bi mogla pritrditi temu, da kakorkoli dvomimo v pojasnilo, ki ga je Vrhovno sodišče dalo. Hvala lepa.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Kolegice, kolegi! Ta novi predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o preprečevanju pranja denarja, recimo, da je lahko na splošno sprejemljiv kot takšen, pač zaradi teh sprememb, ki so se zgodile oziroma zahtev, ki se postavljajo pred nas, o dopolnitvi določenih pogojev in tako naprej. Vendar na splošno ugotavljam, da imamo normativno to zadevo v Sloveniji dokaj primerno urejeno, bi lahko vsaj ocenil, tako na splošno, če bi se na vseh področjih ta zakonodaja, kar smo velikokrat ugotavljali in o tem razpravljali, izvajala in izvrševala in tolmačila v nekem pozitivnem smislu. Ker pa je pač tradicionalno, da pri nas vse stvari, četudi so še tako natančno napisane in tako naprej, tolmačimo negativno oziroma določenih zadev sploh ne izvajamo, je slika takšna, kot je, da lahko ocenim po moje pač, da inštitut, tako uradain vseh ostalih institucij, ki bi v tej državi morali skrbeti za to, da bi se vse te nepravilnosti glede pranja denarja pravično, pravočasno in učinkovito uveljavljale, da to pri nas pač ni primer. Zato se izredno čudim, kar so že tudi nekateri izrazili danes, da vi v svoji obrazložitvi s strani vlade seveda ugotavljate, da je to izredno zadovoljivo in pozitivno in tako naprej. Skratka, to je ena stara zgodba, ena stara pravljica, jaz pravim, da gre za eno farso. Je pa dejstvo, da stvari niso mogoče postavljene tako, kot bi morale biti, saj dejstvo je, da tisti, ki ima oblast, postavlja potem tudi pravila, ampak ne glede na to, po moji oceni bi takšen urad ali pa te institucije, ki so najbolj odgovorne za to, da bi se te zadeve dejansko izvajale tako, kot bi se morale, bi morali biti organizirani drugače oziroma celo mogoče pripadati neki drugi opciji, mogoče celo opoziciji. Dejstvo je namreč, da tisti, ki ima denar, svojega ali pa razpolaga s tujim denarjem, najprej seveda ga na različne načine deli, potem ga seveda na različne načine poskuša odtujiti, ukrasti ali kakorkoli oprati, potem si seveda po
Spoštovani predsedujoči, kolegice, kolegi. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se pridružujemo mnenju matičnega delovnega odbora ter mnenju Vlade, da zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravicah iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja bivših vojaških zavezancev ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Na matičnem delovnem telesu smo opravili široko razpravo, mnenje je bilo, da zakon ni primeren, ravno tako mnenje Vlade. Smatramo, da je v Sloveniji še veliko takih problemov, ki niso rešeni, če samo povem primer kmečkih pokojnin, ki so tudi izredno nizke in bi zaslužile višjo ceno. Menimo, da tudi ni vse tako slabo kot je bilo prikazano pred mojim nastopom s strani sogovornice. Vlada se ne baha, vlada dela. Skratka, pridružujemo se pa mnenju, da zakon ni primeren in ga tudi ne bomo podprli. Hvala.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod minister, 15. novembra leta 2012 je Vlada Republike Slovenije sprejela Uredbo o metodologiji za oblikovanje cen storitev obveznih občinskih gospodarskih javnih služb varstvo okolja, v kateri je določen način, kako se oblikujejo cene oskrbe s pitno vodo, odvajanje in čiščenje komunalne in padavinske odpadne vode in ravnanje s komunalnimi odpadki. Nova cena se določa preko elaborata, katerega sestava je določena v uredbi. Ena izmed točk elaborata je tudi primerjava predlaganih cen s cenami na primerljivih območjih. To omogoča primerljivost cen v neki občini s cenami v primerljivih občinah. Občani lahko na ta način primerjajo storitve in cene gospodarskih javnih služb, s tem pa lahko tudi lažje primerjajo in ocenijo delo župana in občinskega sveta v smislu, ali le-ti delujejo v interesu občank in občanov, ali morda v kakšnem drugem interesu. V prehodnih določbah je določeno, da mora ministrstvo določiti primerljiva območja in tudi povprečne cene na teh območjih v dvanajstih mesecih od uveljavitve uredbe. Uredba je pričela veljati s 1. 1. 2013, se pravi, se je rok za oblikovanje skupine primerljivih območij iztekel z lanskim letom. Kako kaj napredujete s tem delom in kdaj bodo ti koristni podatki na voljo vsem občanom in občankam, državljanom in državljankam? Skratka, uredba je v veljavi že nekako eno leto: Ali ste pri izpolnjevanju te uredbe naleteli na kakšne težave? Ali predvidevate kakšne spremembe? Kako ste sicer zadovoljni s to uredbo in izvajanjem te uredbe v praksi? Hvala. Hvala za odgovor. Samo, da bo to popolnoma jasno; se pravi, nekako z začetkom februarja lahko pričakujemo določitev teh primerljivih območij, ki se potem uporabljajo tudi v elaboratih za določanje cene. Bi pa tukaj vprašal še eno zadevo in sicer, v 5. členu te uredbe je določeno, da se cena določi z elaboratom in se predloži v potrditev pristojnemu občinskemu organu, po navadi je to občinski svet. Ali to lahko razumemo, da je občinskemu svetu treba predložiti
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani ministrici, spoštovana ministra, poslanke, poslanci, prav lep pozdrav! Vprašanje glede nosilcev urejanja prostora, bi gospodu ministru zastavil, in sicer naj opišem; na podlagi 47. oziroma 58. člena Zakona o prostorskem načrtovanju občina pripravi osnutek občinskega prostorskega akta, ki ga posreduje nosilcem urejanja prostora, da glede načrtovanih sprememb v roku 30 dni podajo svoje smernice. Problem se pojavi, ko po poteku 30-dnevnega roka smernic še vedno ni. Nosilci urejanja prostora pa ne sporočijo niti, da smernic nimajo. Zakonodaja sicer dopušča, da se v tem primeru šteje, da nosilci smernic svoje pristojnosti nimajo, da pa mora pripravljavec upoštevati vse zahteve, ki jih za načrtovanje predvidene prostorske ureditve določajo veljavni predpisi. Vendar pa po povpraševanju pripravljavci ugotavljajo, da nosilci urejanja prostora svoje smernice vseeno pripravljajo, kar pomeni, da se s postopkom priprave prostorskega akta tvegano nadaljevati, saj bi bilo smernice ob naknadnem prejemu vseeno potrebno upoštevati. V praksi to pomeni, da bi bilo prostorski akt treba vračati v predhodne faze in ga ponavljati, s čimer bi se podaljšali že tako prekoračeni roki in povečali že tako vrtoglavi stroški izdelave prostorskega akta. Gospoda ministra sprašujem: Kaj bo ministrstvo za okolje in prostor storilo, da bodo smernice nosilcev urejanja prostora izdane v predpisanem 30-dnevnem roku? Hvala. Hvala za odgovor. Morda bi še samo to dodal. Veliko občin ima težave s pripravo občinskih prostorskih načrtov zaradi prepočasnega pridobivanja smernic nosilcev urejanja prostora. Zamujanje povzroča pri občanih negodovanje in nestrpnost. <PARTY> v občini Šoštanj na smernice Agencije Republike Slovenije za okolje iz področja varstva voda čakamo že 9 mesecev. Prosim, da urgentno ukrepate v smislu, da se zakonski roki pridobivanja smernic spoštujejo in izvajajo. Hvala lepa.
Hvala za besedo. Spoštovani člani vlade, predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Vprašanje postavljam ministru za okolje in prostor. Varovanje vodnih virov je ena pomembnejših nalog države in tudi vseh nas, ki živimo v tej državi. Sprejet je bil zakon o vodah, izgovorjenih in napisanih veliko besed, vodni viri pa ostajajo še naprej, vsaj tisti, ki jih poznam, ogroženi oziroma jih še naprej onesnažujemo. Eden takih vodnih virov je območje vodarne Brest v občini Ig, ki oskrbuje cca 100.000 prebivalcev, to je dobršen del tudi našega glavnega mesta Ljubljane. Občani na tem območju so pod strogim vodovarstvenim nadzorom, žal pa to ne velja za novonastajajoče divje romsko naselje v neposredni bližini vodarne. Občani so vznemirjeni in ogorčeni, lokalna skupnost pa brez moči, da bi Rome odstranila s tega občutljivega območja. Obrnil sem se na policijo, njihov odgovor pa je bil, da nimajo pooblastil za ukrepanje. Sprašujem vas, spoštovani minister: Ali boste kot najodgovornejši v tej državi za to področje divje naseljevanje na tem preobčutljivem območju preprečili? Hvala za odgovor.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Odbor za infrastrukturo in okolje je na svoji 46. seji obravnaval predlog zakona o varstvu podzemnih jam, ki ga je državnemu zboru predlagala vlada Republike Slovenije 5.9.2003. Državni zbor je prvo obravnavo predloga zakona opravil na 19. seji 25.2.2000 še na podlagi prejšnjega poslovnika državnega zbora. K vloženemu zakonu je pismeno mnenje podala zakonodajno-pravna služba. Prav tako pa je podala mnenje tudi komisija državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Zakonodajno-pravna služba je v svojem mnenju ugotavljala, da je predlog zakona z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom usklajen. Podala pa je konkretne pripombe na vrsto členov, h katerim je potem odbor tudi oblikoval amandmaje. Odbor za infrastrukturo in okolje je v skladu s 126. in 133. členom poslovnika državnega zbora opravil razpravo in glasovanje o posameznih členih predloga zakona in vloženih amandmajih, pri tem pa je sprejel tudi svoje amandmaje, kot sem že navedel. Amandmaje sta vložila poslanec Ivan Božič, k 4., 8., 15. in 16. členu, ter poslanec Alojz Sok, k 4., 19. in 20. členu. V razpravi o 4. členu predloga zakona je bilo izpostavljeno vprašanje o navedbi jamarske zveze Slovenije kot krovne organizacije. Predlagatelj zakona je pojasnil, da jamarska zveza Slovenije ni zastopnica vseh jamarskih društev v Sloveniji in ni namen predloga zakona predpisati obveznost vzdrževanja jamarskih društev. Podatke o jamah, ki jih zbirajo posamezna društva, bo obdeloval inštitut za raziskovanje Krasa. Predlagana rešitev, ki jo ponuja predlog zakona, je usklajena in jo v društvih in jamarski zvezi Slovenije podpirajo. Ravno tako je bilo izpostavljeno vprašanje jame kot grobišča, v katerem se nahajajo človeški posmrtni ostanki, in možnost navedbe v 19. členu predloga zakona, da se v takih jamah izvršuje ekshumacija. Ekshumacija je dovoljeno izvrševati že po zakonu o vojnih grobiščih, opredelitev jame kot vojnegagrobišča pa je bila opravljena v 11. čl
Gospod podpredsednik, hvala. Kolegice in kolegi. Današnja razprava že od devetih zjutraj je takšna kot valovi in danes sem dobil eno veliko ugotovitev, da Slovenija je pomorska država, to se pravi glede na valovanje razprave prav opozicije, prej kot mandatar, kot predsednik prejšnje vlade veliko govoril o svetilniku, danes nam je naslikal še Titanic. Da Titanic tone, kdo ga upravlja Zakaj Titanic tone, če tone? TItanic mogoče najde poti, ja nekdo je ugasnil svetilnik, nekdo ni plačal goriva za luč in zdaj ni loči in zdaj mora Titanic se sam znajti, takrat bi o tem razmišljali. Drugače pa tukaj v tej dvorani nas je nekaj mlajših od štirideset let, tudi na oni strani in na tej mislim da naš cilj ni ali pa naša prioriteta, da poslušamo obtoževanje izpred dvajsetih, celo petindvajsetih let kdo je bil za osamosvojitev pa kdo ni bil. Jaz sem prepričan, da vsi ki smo prišli oziroma, ki ste prišli, ki ste starejši, skozi ta proces ste aktivno sodelovali pri procesu osamosvajanja. Hvale vredno je vsekakor to. Ne zanima ne nikakor, glede na to kar sem rekel, neka patetična izjava akterja iz tistih časov obdobja osamosvajanja pa naj bo to bivši predsednik ali nekdanji obrambni minister. Mene zanimajo dokumenti pa ne mene osebno, ljudi zanimajo dokumenti, odprimo to kar se mi pogovarjamo danes že cel dan pa že zadnjič, podprimo dokumente na takšen ali drugačen način. Glede na, gospod Gorenak, zdaj ga bom imenoval, dvomi o pravnih sposobnostih nekaterih kolegov ampak jaz se zanašam na njihove sposobnosti in jim verjamem, da drugače kot z zakonom to ne gre. Državni zbor lahko nekoga Saj mene ne moti Le z zakonom lahko to rešimo na najhitrejši način pa ne tukaj in ne zdaj in ne jutri ampak najkasneje v enem mesecu in to bo prava pot, da odpremo vse arhive in s temi arhivi naj se ukvarjajo publicisti, novinarji, zgodovinarji, če se bomo začeli s tem ukvarjati preveč politiki se lahko na koncu samo še klofutamo in nič drugega. Nekateri pravijo, da ta afera ni pomembna, da orožarska
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav, spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani predstavniki Vlade! Kot vidimo je za letni plan razvoja in obnove avtocest namenjeno dobre pol milijarde evrov sredstev in lahko rečemo, da je na določenih odsekih prehitro vzdrževanje, kar je posledica slabe izdelave, slabega nadzora in konec koncev tudi zemonskega sporazuma. Samo po sebi se tudi postavlja vprašanje, kdo bo vzdrževal, kdo bo obnavljal te avtoceste. Bojim se, da bo šlo po enaki poti kot v zadnjih slabih 20-ih letih. Kakor vemo tudi, da je gradnja in obnova v Evropski uniji bistveno hitrejša in tudi cenejša. Vemo, da je bilo veliko besed okoli tega priključka s Celovške ceste, ki pripelje z Gorenjske na predor, sedaj pa, ko vidimo, ko se pripeljemo z Gorenjske, ko skoraj ni več nobene gužve in uporabljamo to cesto, da ne uporabljamo drugih cest, vidimo, da je po veliko besedah, veliko kritik, konec koncev, ko je projekt umeščen v prostor, ko je pravilno umeščen v prostor, se stvari bistveno spremenijo. Pa smo spet v Škofja Loki na škofjeloški obvoznici, hvala bogu, po zaslugi prejšnje vlade, tudi te vlade se projekt premika. Ne vem, kdo bo plačal za preteklih 20 let vse tiste ure, ki so jih izgubili naši podjetniki, ki se vozijo na delo, da izvajajo storitve širom po Sloveniji iz Poljanske doline in naprej. Ampak to je res težko opravičiti in želim, da bi se ta del izgradil hitreje, kakor tudi umeščanje same 4. razvojne osi, o katerih je bilo danes tudi že kar nekaj govora. Sam sem bil opozoril prejšnjega ministra za okolje in prostor, da se te stvari prepočasi umeščajo, to je bilo že v novembru mesecu, ko mi je trdno zagotovil, da je zakon o umeščanju infrastrukture že pripravljen, usklajen z vsemi resorji in da bo do konca leta 2009 tudi sprejet. Vendar vemo, da ni bil sprejet. Če je bil to vzrok, da je prejšnji minister, po domače rečeno "odletel", je bil pravi vzrok vse nekaj drugega. Upam in močno upam, da je ta obljuba, ki mi jo je dal gospod minister, da
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani minister! Ko je recesija prizadela tudi realni sektor, se je država dobronamerno odzvala in dala poudarek na gradbeništvo, ki bi naj dajalo delo in zaslužek prek večjih gradbenih firm tudi manjšim, ki so kot podizvajalci opravljali zahtevna dela, še posebej pri SCT, Vegradu in ostalih slovenskih firmah. Logično je, da so mala podjetja v veliki meri odvisna od velikih, ki na natečajih dobivajo velike posle in katerih lastniki in menedžerji so se tako radi postavljali pred kamerami s političnimi veljaki, ko se je kakšen projekt končal. Pa vendar – kot smo zasledili v medijih, je vsaj večji projekt uničil kar nekaj manjših podjetij in s tem spravil na cesto stotine delovnih mest, uničil na desetine družin, ki so pričakovale, da bodo dobile zasluženo plačilo za pošteno delo. Kljub dobro zapisani zakonodaji nas ves čas spremlja kršitev zakonodaje, še posebej velikih firm, ki so tudi v državni lasti, da se ni izplačevalo plač in prispevkov, s čimer se je socialna kriza samo še povečevala. Kršitve se dogajajo tudi v primerih, ko je investitor družba, ki je v stoprocentni lasti države in ki zavestno ne izpolnjuje zakonskih določil, ki se nanašajo na poplačilo podizvajalcev. Še posebej tu izstopa Dars, ki se kljub večkratnim opozorilom Računskega sodišča ne odzove, kot to zahteva zakonodaja. Predstavnica Darsa pojasnjuje, da razume težak položaj podizvajalcev, ki je nastal predvsem zaradi finančne nediscipline v naši državi. In kdo to govori? Če bi bil to neki mali podjetnik, bi še razumel, ne morem pa razumeti, da se tako neodgovorno obnaša predstavnik družbe, ki je v državni lasti. Skrb, da je družba zadolžena s tremi milijardami evrov, še ne pomeni, da se lahko na ta račun goljufa podizvajalce, ki čakajo na ta zasluženi denar, saj gre za preživetje njih samih in njihovih delavcev. Sicer pa se ne morejo pohvaliti, da so dober gospodar. Kajti v nasprotnem jih ne bi Računsko sodišče opozarjalo na nesmotrnost v poslovanju in na
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani poslanke in poslanci! Dovolite mi, da na začetku druge obravnave dopolnjenega predloga zakona o fiskalnem pravilu povem nekaj besed. Vem, da se vsi zelo dobro zavedate, da gre za izjemno pomembno tematiko, in to z več vidikov. Nedvomno je najpomembnejši vsebinski vidik, saj zakon postavlja okvir za vodenje javnih financ na vzdržen način. Spoštovanje pravila bo namreč zaustavilo trend naraščanja javnega dolga, zaradi prekomerne tekoče javnofinančne porabe. Gre torej za to, da si zaradi nas samih v ustavnih okvirih, ki smo si jih tudi sami zadali, določamo strog zakonski okvir, v okviru katerega bomo zagotavljali ustrezno javnofinančno gospodarnost in odgovornost. S formalnega vidika je seveda zelo pomembno dejstvo, da je lahko zakon sprejet samo z najmanj dvotretjinsko večino. To pomeni, da je za sprejetje tega zakona potreben visok političen konsenz, ki seveda presega okvir zgolj koalicije. Zato naj že takoj rečem, da me zelo veseli, da ste vsi skupaj sodelovali pri velikih naporih, da ta konsenz tudi dosežemo. Zakon je pomemben tudi z mednarodnega vidika, saj je Slovenija na ravni Evropske unije izpostavljena kot edina država članica, ki v svojem pravnem redu podrobneje še ni uredila fiskalnega pravila. To ob negotovi situaciji, ki ji posledica zapletov z Grčijo, poslabšuje položaj Slovenije na mednarodnih finančnih trgih, kar seveda vpliva tudi na stroške zadolževanje v gospodarstvu. Zdaj je torej skrajni čas, da zakon o fiskalne pravilu sprejmemo. Kot veste, bi moral biti sprejet že v roku šestih mesecev po tem, ko je bila v maju leta 2013 spremenjena ustava, točneje 148. člen Ustave Republike Slovenije. Predlog zakona določa način in časovni okvir izvajanja načela srednjeročne uravnoteženosti prihodkov in izdatkov sektorja Država iz 148. člena Ustave. Zakon določa tudi popravljalni mehanizem, če je ugotovljeno odstopanje od tega načela. Ker pa odstopanje ni vedno posledica odločitev ekonomske politike, temveč tud