EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Hvala za besedo, predsedujoči. Prav lepo pozdravljen minister, kolegice poslanke in poslanci. Pred nami imamo sedmi sveženj ukrepov. Čeprav bi radi v opoziciji prikazali, da imamo ponovno sveženj ukrepov, ki ne pomaga tako ne državljanom kot tudi ne gospodarstvu, bi rada na glas za vse povedala, da zavajate tiste, ki vas poslušajo. Zavajate pa zato, ker je marsikdo verjetno tudi na vas se obrnil in vas nagovoril, da je na račun ukrepov tako na področju gospodarstva kot tudi na področju sociale premagal to stisko, premagal je, da mu je podjetje preživelo krizo. In dejansko v kolikor nebi bilo ukrepov, bi marsikatero podjetje danes bilo zaprto, zaposleni bi bili pa na zavodu za zaposlovanje, kar pomeni, da bi ravno tako bremenili proračun. In ker je to dejansko sveženj, ki je največ namenil gospodarstvu, res je, da posega tudi na področje sociale, ampak v tem svežnju je velik poudarek na gospodarstvu, je njegov finančni učinek okrog 550 milijonov evrov in se dotika tistih dejavnosti, ki so v epidemiji najbolj prizadete. Pomemben je ukrep nadomestila za fiksne stroške predvsem zaradi tega, ker se je ta težnja s strani gospodarstvenikov, ki so se obračali na Gospodarsko zbornico kot tudi na Obrtno zbornico, bila vedno večja, ker izpad, ki je bil dejansko na račun tega, kar niso mogli sami pokrivati, dejansko so se jim te stroški večali. In s tem ukrepom se približuje težnjam gospodarstvenikov, da se jim bo pomagalo kriti to, kar do zdaj sami niso uspeli. Potem je velik pomen, je treba tudi povedati, da se daje nadomestilu za izgubo službe v času razglašene epidemije. Ker marsikdo, ki je izgubil službo, kajti nekateri kljub ukrepom so se pokazali, da nekatere dejavnosti pač ne bodo mogle nadaljevati v takem obsegu oziroma tudi ne nadaljevati s svojo dejavnostjo, ampak se bodo morali prestrukturirati, in iz tega razloga so potem zaposleni bili dani na, so izgubili službo in so bili dani pač izven delovnega razmerja. Tako, da tudi to nadomestilo pomaga prebroditi težave v
Hvala lepa za besedo. Bom izkoristil še te dve minuti. V glavnem ne bi ponavljal, rad bi poudaril naslednje, da v resnici je problem inflacija. To je problem. Temeljni problem, ki generira inflacijo v Sloveniji, je pa pomanjkanje konkurence. Pomanjkanju konkurence kljub 15-letnemu tranzicijskemu obdobju pa je krivo, kaj, gospod Cvikl? Kajti tudi vi se strinjate, da v Sloveniji ni konkurence. To, da imamo v Sloveniji še vedno iz socialističnih avtarkičnih časov monopole, oligopole, kartelne povezave, če pa tudi to ni več, se pa menedžerji lepo med seboj dogovorijo na način, da celo tuje trgovske firme izkoriščajo takšna neliberalna tržna razmerja in sledijo tem visokim maržam v ceni kruha. Zakaj v Sloveniji ni konkurence? Zato, ker je treba, poglejte, najmanj tri direktorje, 10 direktorjev, jaz pa mislim, da za njimi je še najmanj množica, stotnija takšnih ljudi, ki delujejo na način, da izkoriščajo svoj večinski tržni položaj. In to vodi že Evropo, kot smo slišali zdaj pri obravnavi izvajanja lizbonske strategije, v neenak razvojni, strateški, konkurenčni položaj z družbami, kot je recimo ameriška ali pa japonska, kjer je zadeva urejena popolnoma drugače. In to pomanjkanje konkurence, ki se celo še goji na način, da družbe ne napredujejo, ker morajo odvajati vse svoje dobičke v odplačevanje kreditov menedžerjev, ki so te firme odkupili brez lastnega denarja. Vse skupaj nas vodi v popolnoma nekonkurenčno gospodarstvo in v zaostajanje celo tistih segmentov našega gospodarstva, ki bi pa lahko napredovalo. In to je generator in glavni krivec za inflacijo, ki je skrita pod ledeno goro. O tistem, kar pa se mi danes pogovarjamo, je pa, seveda,
Hvala za besedo. Lep pozdrav še enkrat! Menim, da je članstvo v Zdravilski zbornici potrebno. Do zdaj so zdravilci opravljali svoje izpite na Gospodarski zbornici. Ravno v mesecu maju so zaključili določeni zdravilci drugi letnik. Lahko rečem, da so na tej Gospodarski zbornici sama priznana imena, ki so tudi zdravniki. Naj omenim gospoda Papugo, gospoda Derviševića, Manjulo Hiti pa Mileno Plut. Nimam bojazni, zakaj ne bi bili ti priznani zdravniki oziroma zdravilci ravno tako uspešni tudi v svoji Zdravilski zbornici. Menim, da bodo lahko še bolj uspešni, da bodo lahko delovali izključno iz stroke in izključno za tista področja, za katera menijo, da bodo sami presodili, kaj je za njih dobro in kaj ne. Če se bo zbornica znala organizirati, če bo močna menim bodo lahko zdravilci samo še močnejši, bolj organizirani in bodo lahko dajali tudi boljše predloge za spremembo kasnejšega zakona. Pri tem ne vidim nobenih težav. Ne vem, zakaj je tu toliko prerekanja, ali je potrebno ali ne. Jaz to pozdravljam in se mi zdi smiselno. Hvala lepa.
Hvala za besedo, predsedujoči. Prav lepo pozdravljena državna sekretarka, vsi kolegice in kolegi v dvorani, kot tudi tisti, ki nas poslušate doma za ekrani. Danes že drugi dan sejemo to gradivo in se vrtimo okoli enih in istih besed. Predlagatelji ne želijo, ne želite slišati to, kar je bilo že danes večkrat prebrano, ne samo utemeljeno, ampak citirano tako s strani državne sekretarke, pa tudi s strani nekaterih poslancev, kaj je zapisalo Vrhovno sodišče. Sama ne bom še enkrat citirala, bom pa poudarila, da dejansko vi želite, da se spoštuje zakonodaja. In če želite, da se spoštuje zakonodaja, se mora zakonodaja spoštovati v celoti. In sicer, da začnem že pri zakonu o STA-ju, kar sem že včeraj povedala in bo zdaj še enkrat poudarila, da jasno piše v 6. členu v devetem odstavku, STA ne sme iz sredstev pridobljenih za opravljanje javne službe financirati tržnih dejavnosti. In to je ključ vsega, da se ne sme financirati tržnih dejavnosti, kar pomeni, da če želimo ugotoviti kaj je javno in kaj je tržno, moramo opredeliti. In to ima pravico financer, v tem primeru vlada, jasno zahtevati razdelitev sredstev na javni del in na tržni del. In zakaj? Zaradi tega, ker to je odgovornost do davkoplačevalcev. Ker enkrat bo nekdo to prišel pogledati, verjetno Računsko sodišče, še prej pa bi morali to nadzorniki pogledati in zahtevati, ker verjetno niso nekaj kupili samo zato, da bodo rekli, aha, mi rabimo 2 milijona. 2 milijona vam bomo dali, vam bomo zrihtali, vlada bo to dala, bo vse teklo tako, kot si vi želite. To je neodgovorno ravnanje. In v zakonu o izvrševanju proračuna Republike Slovenije jasno piše, da dosledno je treba zagotavljati jasno, pregledno in primerno ločevanje dejavnosti javne službe in tržnih dejavnosti, vključno z jasnim ločevanjem računovodskih izkazov. Se pravi, je podlaga v zakonu o STA in v zakonu o izvrševanju proračuna Republike Slovenije. Imamo že dve zakonski podlagi, ki jasno opredeljujejo, da mora biti ta ločnica med tem kaj je javno in kaj tržno.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Kar se tiče našega predloga za prenos obravnave na naslednjo sejo državnega zbora, bi imel samo nekaj dodatnih obrazložitev. Menimo, da je treba nekatere stvari dejansko še uskladiti, glede na to, da so bile spremembe v drugi obravnavi izrazite. Tu gre predvsem za 61. in 104. člen dopolnjenega predloga zakona v drugi obravnavi, ki takrat nista bila odprta. S temi navedenimi amandmaji je bil inštitut farmacevtske inšpekcije oziroma inšpektorja nadomeščen z inštitutom farmacevtskega nadzorstva oziroma nadzornika. Amandmaji so bili sprejeti zaradi uskladitve z novim poglavjem in členi, ki določajo ustanovitev in naloge javne agencije za zdravila in medicinske pripomočke kot organa, pristojnega za zdravila, ki bo kot pravna oseba javnega prava nosilka javnih pooblastil na področju zdravil. To so členi 107.a, 107.b, 107.c, 107.d, 107.e in f. Glede na določbo 8. člena zakona o inšpekcijskem nadzoru, ki določa organiziranost inšpekcij, kot samostojnega organa v sestavi ministrstva oziroma v izjemnih primerih znotraj organa v sestavi ministrstev, nosilec javnih pooblastil ne more izvajati inšpekcijskega nadzorstva brez teh uskladitvenih amandmajev. V večini članic EU opravljajo strokovni nadzor nad zdravili organi, pristojni za zdravila, ne glede na to, ali so organizirani znotraj državne uprave ali izven nje. Tako je potrebno določbe o nadzorstvu dopolnjenega predloga zakona ustrezno spremeniti. Bi pa rekel takole bolj enostavno mogoče, da bo bolj razumljivo. V prvi obravnavi je bila inšpekcijska služba predvidena v organih v sestavi oziroma halogrami v sestavi predvideni in znotraj njih farmacevtska inšpekcija. V drugi obravnavi je bila javna agencija sprejeta kot dopolnilni predlog in znotraj te javne agencije so bili določeni problemi glede inšpekcijskih služb. Zato predlagamo, da v tretji obravnavi, v dodatni obrazložitvi farmacevtsko nadzorstvo nadomesti farmacevtsko inšpekcijo, z istimi kompetencami, ki jih ima farmacevtska in
Spoštovani predsedujoči, poslanke in poslanci, spoštovani gospod minister. Jaz bom glede na to, da je bilo že skoraj vse povedano, zakon o RTV-ju obdelal z nekoliko drugega vzornega kota. Postavil sem si vprašanje, kaj si od zavoda RTV želimo, in sem tudi tri odgovore poskušal poiskati. Eden od teh je učinkovito poslovanje. Učinkovito poslovanje lahko dosežemo samo pod pogoji, da bo imel direktor pristojnosti in odgovornosti, kot so napisane v sedanjem zakonu, nikakor pa ne na tak način, kot je bilo to v prejšnjem zakonu. Drugi odgovor je preglednost poslovanja. Pogosto je bilo slišati tudi od direktorja zavoda, večkrat, da ni imel vpliva na številne odločitve. Na številne odločitve pri porabi sredstev, pri imenovanju ljudi, pri kadrovanju. Posledica tega je bila na kadrovskem področju, da imamo skoraj polovico ljudi z neustrezno strokovno izobrazbo. Potem, tretja stvar, kar je za mene pomembno, je poštenost poslovanja. Poštenost poslovanja, predvsem iz tega razloga - mi vemo, da glavno breme RTV nosimo naročniki oziroma plačniki, zaradi tega je še posebej pomembno, da je poslovanje transparentno in pošteno. Kar nekaj odločitev na RTV-ju pa je bilo takih, če pomislimo na tisto odločitev o neplačevanju DDV-ja, o Eutelsatu in še bi se dalo dobiti, ki zamegljujejo poslovanje zavoda. Naslednje vprašanje, ki se mi zdi zelo pomembno in mislim okoli katerega se vrti največ debate, je javni interes; kakšen je javni interes. Pomembno je, kako se imenuje programski svet, dosedanji svet zavoda. Vsi ugovarjate v glavnem iz opozicije temu, da bo po novem imenoval 21 članov programskega sveta zavoda državni zbor. To je res po izboru, po posebnem postopku in pa po velikih zakonskih omejitvah, ki bodo politiko iz tega zavoda v programskem svetu po mojem mnenju zelo oddaljili. Mislim, da bo prišla do izraza strokovnost. In mislim, da bo glede na dosedanje imenovanje, ko je bilo v naprej opredeljeno tistih 20 inštitucij oziroma društev, ki so lahko prispevala svoje kandidate za svet
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana ministrica, državna sekretarka, ostali prisotni! Naj uvodoma samo odgovorim kolegi Mahniču, da pravzaprav danes ni vprašanje, ali uvesti sistem vajeništva ali ne. Vprašanje je, kako speljati ta sistem, da bo vzdržen, da bo trajen, da se nam ne zgodi leto 2006, in da bo primeren tako za enega vajenca ali za deset tisoč v primeru, da se izkaže takšna potreba. Že nekaj časa ugotavljamo, da naš celotni izobraževalni sistem, še posebej pa srednje poklicno izobraževanje ne sledi potrebam trga in potrebam gospodarstva. Ureditev tega dela izobraževanja oziroma vajeništva ima več pozitivnih aplikacij v družbi. Med njimi je najpomembnejše, kar smo danes že večkrat slišali, zgodnejše zaposlovanje mladih oziroma zmanjšanje strukturne brezposelnosti. Tudi o tem, kako deluje današnji sistem poklicnega izobraževanja, smo nekaj slišali. V sistemu ločimo dva dela, teoretični in praktični, ki ga deloma izvaja šola, deloma pa se izvaja po učnih pogodbah pri delodajalcu. Po tem novem sistemu vajeništva pa bi se ta praktični del moral v celoti izvajati pri delodajalcu in le-ta postane nosilec celotnega izobraževanja. Šole imajo možnost, da danes 20 % učnega načrta zapolnijo same, to je t. i. odprti kurikul, ter se tako povežejo z lokalnim gospodarskim okoljem, vendar v praksi ta del velikokrat ostaja neizkoriščen. Razvoj programov vajeništva je močno odvisen od prizadevanja delodajalcev, da zagotovijo učna mesta in da izpolnijo potrebe gospodarstva. Moramo si priznati, da trenutni odzivi teh niso najbolj ugodni. Da bi omenjeno lahko dosegli, je treba najprej opredeliti status vajenca, o čemer smo že velikokrat govorili: ali je to zaposleni pri delodajalcu, ki hodi v šolo, ali je to dijak, ki je del praktičnega usposabljanja in ga opravlja pri delodajalcu. Ko imamo ta status opredeljen, je treba urediti še nekaj zadev: postopek razpisa vajeniških mest, pogodbena razmerja med vajencem, delavcem, delodajalcem in šolo, delovno dobo vajenca in pod
Predsedujoči, hvala za besedo. Tudi ministrici se zahvaljujem za odgovor, vendar bi v zvezi s tem postavil še nekaj vprašanj. Vsekakor mislim, da bi Eko sklad že zaradi svojega imena kot svoje osnovno poslanstvo moral posvetiti prvenstveno uporabi ekološko obnovljivih materialov in manj financirati in subvencionirati lesa kot energetskega vira. Delno ste me sicer odgovorili na vprašanje, da se sklad trudi v tej smeri spremeniti poslovno politiko, vendar bi v zvezi s tem vprašal ali kar predlagal: Ali boste pripravili rebalans poslovnega načrta, v katerem bi več sredstev namesto v sofinanciranje velikih infrastrukturnih projektov namenili v subvencioniranje ekološko prijazne proizvodnje v lesni industriji in s tem spodbudili zelena delovna mesta in ekološko prijazno proizvodnjo? Prav tako bi ponovil vprašanje v zvezi s podpiranjem tako imenovane fotovoltaike, ker mislim, da tudi to je neke vrste podpora, povsem neprimerna, saj je zgodovina pokazala, da je tu praktično nastal nov TEŠ in da bomo okrog milijardo evrov subvencij namenili v fotovoltaiko. Tudi s tega vidika predlagam, da sprejmete rebalans poslovnega načrta in ukinete podpiranje sofinanciranja fotovoltaike s krediti. Prosim za odgovor na ta dopolnilna vprašanja.
Hvala lepa, predsednik. Kolegice in kolegi! S kolegom Horvatom se seveda absolutno strinjam, da se morajo sprejeti takšni ukrepi in več njih, da se zaščitijo pravice otrok, pravice družin, pravice najbolj ranljivih ciljnih skupin. Pa vendar, Poslanska skupina Desus tega amandmaja ne bo podprla iz preprostega razloga, ker vsi tisti upravičenci do otroškega dodatka in starševskih nadomestil in vseh drugih vrst družinskih prejemkov bodo dobili – torej ni pod vprašaj postavljena njihova pravica izplačila teh transferjev, ker je to določeno z zakonom in s samo odločbo. V primeru, da bi se zgodilo, da bi sredstev na teh postavkah zmanjkalo, ravno iz tega razloga, ker je garancija v izdani odločbi centra za socialno delo, se bodo sredstva morala zagotoviti in se bodo zagotovila, kot so si vsa ta leta zagotovila. Podobno razpravo smo imeli ob rebalansu proračuna za leto 2014. Želim pa iskreno si, da sprejme ta država, ta vlada tiste ukrepe, ki bodo pomenili, da se položaj otrok, položaj družin, tudi tistih z večjim številom, predvsem tistim z večjim številom otrok, bistveno izboljša. Iskreno bom pa zadovoljen, če teh sredstev ne bo treba izkoristiti v polnem obsegu, ker to pomeni, da bodo ljudje, da bodo družine v takšni situaciji, v takšnem položaju, ko teh sredstev ne bodo potrebovali. Še enkrat pa poudarjam, Poslanska skupina Desus tega amandmaja ne bo podprla, preprosto iz razloga, ker upravičenci morajo na vsak način, v vsakem primeru ta sredstva dobiti izplačana. Hvala lepa.
Ja, hvala lepa. Jaz mislim, da ravnanje z javnimi financami pa ne poteka tako enostavno, kot poskušamo včasih in sedaj tudi prikazati. Omenjena je bila že številka, da je potrebno, da se to objavi v evropskem uradnem listu, vse ostalo pa, mislim, da enako tako veljajo vsa določila zakona o javnih naročilih. Mislim, da je treba pa upoštevati tudi dejstvo, ki je navedeno tukaj v obrazložitvah, kaj pa v primeru, ne glede na to, ali govorimo o omejenem ali o odprtem postopku, če ta javni razpis ni uspel, ki pa ga je treba do nekje tudi dopolniti. Potem si v bistvu v vsakem takem primeru potem ustavljen, si blokiran. Vložiš približno 2 meseca, bi rekel, preden ti cel ta postopek steče. Seveda, računamo pa, diskutiram tudi s tega vidika, ko konkuriraš za sredstva, ki jih dobiš seveda tudi iz državnega proračuna. Vemo, da največkrat se to kasni, in ne nazadnje, da bi moralvse stvari ponovno prijavljati, kar pomeni, v tistem proračunskem letu v bistvu ne moreš dobiti nobenih sredstev. In jaz ne vem, zakaj vidimo v tem tako velik strah. Saj tisti, ki smo na teh področjih tudi delali, vemo, v katerih težavah največkrat si. Pasaj ne gre samo to, da boš ti sistem javnih financ, ne vem, da jih boš okrog prinašal, pa da boš nekaj po svoje naredil. S čigavimi sredstvi? Z občinskimi, javnimi, in tisti, ki se seveda odgovoren, kot odredbodajalec in tako naprej. Ne vem. Ne razumem tukaj. So pa primeri, ki jih je treba v bistvu storiti. Saj tukaj ne gre samo za blago. Gre pa predvsem za storitve, bi rekel, in pa tudi za gradnje in tako naprej. Samo tako vemo, kako ta postopek poteka. Se včasih nekaj naredi, da izpade. Tako kot bomo kasneje tudi prišli do tega, ali mora biti v tej razpisni dokumentaciji ne nazadnje navedeno tudi, katerega podizvajalca boš tam imel, oziroma, kdo bo on, s katerim ti sklepaš pogodbo. Ker ne nazadnje se potem spuščaš, bi rekel, še v tisto delitev, bi rekel, v spor, tam pa ne nazadnje lahko ti poskušaš uveljaviti neko svoje načelo, neko svojo sugestijo, ko
Pozdravljeni, poslanci in poslanke, pozdravljen tudi kolega s Koprskega, ki je postavil to vprašanje. Jaz bi vam povedala v splošne informacije, da je letos na Primorskem vpisano v različne visokošolske ustanove 6300 študentov. To pomeni, da je univerza na Primorskem dejstvo v nastajanju in upam tudi v zaključni fazi. Vlada je marca letos preoblikovala ekspertno skupino, ki bo pripravila v letu 2001 predvsem naslednje. Koncept, in to logističen, programski, organizacijski in kadrovski za univerzo na Primorskem, ker vemo, da je to predvsem interes cele Primorske, ne samo Kopra ali pa samo Gorice. Proučila bo tudi pravne podlage in statuse posameznih članic, ki bi se pridružile, kajti imamo tako samostojne zavode kot dislokacijske enote obeh univerz. S temi 40 milijoni, ki res jih ni veliko, bo pripravila predvsem idejne načrte in gradbene lokacije resnično tistega, kar je vlagalo, so vlagale lokalne skupnosti. Poudariti moramo, da na primer občina Gorica, občina Koper, Izola in Piran so glavni financerji, ki so omogočili doslej tako tistih 400 postelj v domovih kot tudi bivanje oziroma stavbe za sedanje samostojne ustanove. Točnega denarja vam zdaj ne morem našteti, ampak to gre kar v 100 in 100 milijonov v vsakem letu. Ta skupina bo tudi na koncu poročala vladi, kaj je pripravila - ta koncept. Tako da pričakujemo, da bo v letu 2002, v začetku tega leta, vlada predložila nek predlog v državni zbor. Tako pričakujemo, kot smo se tudi zaobljubili v predvolilnem času, pravzaprav ne samo v koaliciji, tudi v opoziciji so stranke to vztrajno zagotavljale svojim volivcem. Ovire pri nastajanju univerze so mnoge. Nekatere so že premagane, predvsem konsenz v slovenskem prostoru na akademski ravni, mislim, da je dosežen. Ovire so pa še vedno materialne narave in tudi zakonske. Povedati moram, da je zakon o visokem šolstvu narejen eksaktno po meri ljubljanske univerze, kar pomeni, da to, kar smo sprejeli in kar smo podpisali v Sloveniji, tako lizbonske kot bolonjske listine, pred
Spoštovani, gospod predsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Zakon o razvojnem načrtovanju skupaj z zakonom o javnih financah urejata postopek priprave proračuna in povezanega načrtovanja. Menimo, da so določene rešitve v predlogih dobre, predvsem zelo pomembno je, da se uredi sistem razvojnega načrtovanja, vendar to ni nujno, da je na zakonski ravni. Vsekakor pa je dobro, da se predlagane procedure skupaj z zakonom o javnih financah dodelajo. Glede na to, da gre za eno pomembnejših nalog vsake vlade, bi bilo smiselno, da optimalno pot načrtovanju in priprave proračuna določi vlada, ki bo prevzela mandat, in ne vlada, ki je v odhajanju. Iz tega razloga menimo, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Najlepša hvala, predsedujoči za besedo. Gospa ministrica, v prejšnjem tednu oziroma 9. 9. je bila nujna seja Odbora za zdravstvo, kjer se je obravnavala tematika UKC Ljubljana. Žal vas na tej seji nismo videli, da bi lahko odgovorili na kar nekaj vprašanj, ki se tičejo tudi ministrstva. Namreč, sami ste ugotavljali v začetku leta, v času, ko so se pojavljale težave na nevrološki kliniki, da je tam kar nekaj nepravilnosti. Ste tudi zahtevali – kar je bilo seveda pravilno – upravni nadzor nad delovanjem nevrološke klinike UKC Ljubljana. Pa še pred tem, ko ste dobili poročilo tega upravnega nadzora, ste sami ugotovili, da so nepravilnosti, in 21. maja pozvali obe vodstvi k odstopu, zaradi objektivne odgovornosti. To se seveda ni zgodilo, to vemo vsi in zato ste tudi 26. maja pisno pozvali predsednika sveta UKC Ljubljana, da v sklopu svojih pristojnosti prične s postopki ugotavljanja odgovornosti. Med tem časom se je pojavilo tudi poročilo, ki ste ga tudi sami predstavili na novinarski konferenci, iz nevrološke klinike. Pojavilo se je zdaj tudi oziroma je podano poročilo o delovanju otroške srčne kirurgije, kar nekaj prahu je dvignilo tudi imenovanje v. d. direktorja Baričiča v avgustu namesto v. d. direktorja UKC Ljubljana. Glede na vsa poročila, pa tudi na ostale zadeve, tudi glede na sejo Odbora za zdravstvo, je moč ugotoviti, da v UKC Ljubljana za določene nepravilnosti in tudi za samo stanje, tako kot ugotavljajo poročila in vsi tisti, ki so bili na odboru, je odgovorno vodstvo na nevrološki in otroški srčni kirurgiji in sam vrh UKC Ljubljana. Govorili smo o kulturi strahu, ki se izvaja oziroma je prisotno v UKC, da tisti zaposleni, ki opozarjajo na nepravilnosti, so diskreditirani oziroma odidejo, ker v takšnih pogojih ne morejo delovati. Zanima me vse tisto, kar je v vaši pristojnosti: Kaj boste naredili, da se v tem javnem zavodu, v katerem svetu zavoda ima vlada 6 predstavnikov, da boste pripomogli k vzpostavitvi normalne komunikacije, da bodo tisti, ki so po p
Hvala lepa za besedo. Tako rada poslušam "če bi", "da bi", "ko bi" in "zakaj bi". Višje plače in ne vem kaj vse. Pravičneži, ki tako radi govorijo o kršitvah v invalidskih podjetjih, kje so takrat, ko bi morali govoriti o kršitvah v velikih podjetjih, o velikih zneskih, ko bi morali govoriti dejansko o presežkih plač in o presežkih plačanih regresov in ne vem kaj vse. Le pri invalidskih podjetjih pa dejansko dobijo vetra v jadra, se ne morejo ustaviti in vidijo takšne in drugačne malverzacije in kršitve. Mene seveda to zelo žalosti, zelo žalosti in moti. Moti me tudi to, da v tem Državnem zboru še ne vemo in ne poznamo razlike med uredbo in direktivo in ne vemo kaj pomeni direktna implementacije v zakon in da se uredba lahko tudi tako ali drugače uporablja direktno, kjer je relativno oziroma vseobsegajoča oziroma obvezna. Ampak saj to ni pomembno. Jaz mislim, da je od vsega najbolj pomembno v tem členu to, da stvari potekajo, da so tisti, ki so nekako socialno izključeni, deležni socialne inkluzije, da imajo možnosti delovanja, da stvari potekajo tako kot treba in kot se je sistemsko tudi nekoč zamislilo. Čisto zato, da bi opomnila tiste, ki so pozabili. Ko smo vstopali v Evropsko unijo smo spremenili celo Ustavo in smo 14. člen dali med ostale posebnosti, tudi invalidnost ali katerokoli drugo osebno okoliščino pri enakosti pred zakonom in ta enakost pred zakonom se tudi na ta način udejanja. Jaz mislim, da se moramo tega enostavno navaditi in da je to pač ena običajna stvar. Hvala lepa.