EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! Jaz bom ponovil, kar sem že večkrat povedal. Pri sprejemanju tega zakona je bilo več kot evidentno, da imamo dva diametralno nasprotna pola zainteresirane javnosti; eni so bili tisti, ki so za povsem tržni sistem, drugi so tisti, ki so pristaši obstoječega koncesijskega sistema. In več kot evidentno je bilo že na začetku samega zakonodajnega postopka kot tudi kasneje, da nekega soglasja, nekega zelo usklajenega zakona ne bo. Slišati je bilo kritike v smislu, "zakaj niste usklajeni z obrtno zbornico, gospodarsko zbornico". Jaz verjamem, da je ta predlog, ki ga imamo zdaj na mizi, še nekako najbolj usklajen. Seveda pa ni povsem usklajen, zaradi tega, ker so tudi tam v teh zbornicah predstavniki dimnikarjev, dejansko ljudje, ki se ukvarjajo s tem, in so nekako po naravi stvari, jaz jim to nič ne zamerim, zainteresirani za to, da obdržijo sistem tak, kot je. Zakaj sistem ni takšen kot je oziroma zakaj zakonski predlog ne ponuja več koncesijskih pogodb, koncesijskega sistema? Zato, ker je bilo to ukinjeno leta 2013 s sprejetjem Zakona o varstvu okolja. Torej ta zakon ni tisti, ki je problematičen v tem smislu, češ da ukinja nekaj, kar je bilo do zdaj dobrega, ampak ta dosedanji sistem je ukinil Zakon o varstvu okolja. Jaz sem si šel pogledat razprave, ko se je sprejemal ta Zakon o varstvu okolja; kaj so takrat poslanci govorili, zakaj to spremembo vnašajo, torej zakaj ukinjajo sistem. In iz teh razprav ni veliko razvidnega. Tudi iz razprav poslancev takratne opozicije, ki so bili proti zakonu, niti ni razvidno. Nihče se ni zavzemal za star zakon, vsak je v razpravi povedal, "ja, stanje je slabo, treba je urediti". Zakon je bil na koncu sprejet in s tem tudi določena ukinitev tega koncesijskega sistema. Ministrstvo je glede na takšno odločitev Državnega zbora leta 2013 bilo postavljeno pred dejstvo, ali nazaj na isti zakon ali sprejeti nekaj novega. Ministrstvo se je odločilo, da bo šlo pač glede na rezultat t
Pozdravljeni! Pred nami je znova predlog <PARTY> o uvedbi vajeništva. Predlog sicer skuša odgovarjati na specifično potrebo po praktičnem znanju in usposobljenosti, vendar je napisan izključno s perspektive zaposlovalcev, saj večino stroškov prevali na javna sredstva, premalo pa se ozira na vajenca, ki ga obravnava zgolj kot mezdnega delavca. Vajeništvo za marsikoga na prvi pogled izgleda kot zelo privlačna rešitev. Pogosto slišimo o starih mojstrih in poklicih, ki izumirajo, kljub temu da gre za znanja in spretnosti, ki so danes še potrebna in dragocena. Vendar je ob problematiki tega treba razmišljati tudi onkraj tega. Ključni sta vprašanji, ali lahko z vajeništvom dosežemo cilje izobraževalnega sistema in kdo bo imel korist od uvedbe takega sistema. Primarni cilj srednješolskega izobraževanja, pa naj bo poklicno, strokovno ali splošno, je vsestranski razvoj mladih ljudi. S tega stališča je lahko vsako usposabljanje na delovnem mestu zgolj dopolnilo, ne pa glavni steber izobraževanja. Namen sistema vajeništva, posebno tam, kjer je razvit – v nemško govorečih državah –, je čimprejšnje zaposlovanje mladih. Zaposlovanje mladih je seveda ključno vprašanje današnjega časa – ne le mladih, ampak zaposlovanja sploh. Stopnja registriranja brezposelnosti sicer počasi pada, a je še vedno zelo visoka, hkrati pa je velika večina novih zaposlitev izjemno negotovih. Slovenija se v Evropski uniji uvršča na prvo mesto po prekarnih zaposlitvah mladih. Imamo veliko število mladih, ki so visoko izobraženi in usposobljeni, a nikakor ne najdejo pravega delovnega mesta. Zato je treba obrniti logiko – ne, da je treba te mlade dokvalificirati oziroma jim onemogočiti višjo izobrazbo in razvoj, treba je s sistematičnim razvojem odpirati takšna delovna mesta, da bodo mladi, pa tudi vsi ostali delavci, lahko našli kvalitetna delovna mesta za dostojno plačilo. Uvedba vajeništva seveda ni rešitev za to. Zgodnje zaposlovanje mladih je, sploh v času, ko se zahtevana delovna doba neprestano podalj
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani prisotni! Veljavni zakon o prevozih v cestnem prometu je bil sprejet v letu 2001. Z novelo zakona želi predlagatelj predvsem uskladiti veljavni zakon z evropsko zakonodajo s področja opravljanja prevozov potnikov. V poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke smo že pri prvi obravnavi veljavnega zakona na seji državnega zbora opozarjali na pomanjkljivosti in v določenih segmentih tudi na neusklajenost z direktivami EU, a je bil zakon kljub številnim amandmajem, kritikam in pripombam v letu 2001 sprejet. Danes imamo pred seboj v obravnavi ponovno isto tematiko, ki jo je potrebno sprejeti zaradi vstopa Slovenije v EU. Ena izmed posebnih dopolnitev zakona je po našem mnenju določba, ki po novem izloča javni prevoz v mestnem prometu in prevoza šoloobveznih otrok iz sistema javnega in linijskega prevoza in pomeni uskladitev zakona z zakonom o lokalni samoupravi. Po določbah veljavnega zakona le-ti spadajo v skrb, pristojnost lokalnih skupnosti, ki jih tudi financirajo. Dejstvo je, da se gospodarske javne službe financirajo tudi s strani države in tako so določeni prevozniki dobivali plačila za prevoze tako s strani občin kakor tudi subvencije na kilometer s strani države. Po vstopu Slovenije v EU prav tako sedaj veljavni zakon zmanjšuje predvsem konkurenčnost in postavlja v podrejen položaj slovenske prevoznike, saj jim veljavne pravne norme prepovedujejo kot poseben linijski prevoz opravljati prevozedelavcev na delo, dijakov in šolo, ki v današnjem času predstavljajo večino potnikov, ki uporabljajo linijski prevoz. Glede na dejstvo, da pravo EU deluje s posebnimi linijski prevozi, prevažanje delavcev in dijakov, kar bi posledično pomenilo, da bi prevozniki iz držav EU lahko opravljali te prevoze, slovenski pa ne, smo v poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke prepričani, da je novelo zakona treba sprejeti. Prav tako je po mnenju poslanske skupine pomembna določba predlaganega zakona glede podelitve koncesij za o
Hvala podpredsednik. Spoštovani udeleženci seje! Pred nami je en kratek zakon, in sicer Predlog zakona o ratifikaciji konvencije o zaščiti plač. Nekaj simbolike v zvezi s tem zakonom, ki ima sicer samo štiri člene. Danes je 60 let in 80 dni, kar se je sestala generalna konferenca Mednarodne organizacije dela v Ženevi in začela obravnavati ta tekst. Torej skoraj točno 60 let. Sprejeta je bila potem 1. julija in velja od 1952. leta. Ta konvencija je za nas pomembna zaradi tega, ker je ena od konvencij, ki imajo poseben delnopravni pomen v Mednarodni organizaciji dela. Ta konvencija o zaščiti plač nekaj časa pri nas ni mogla biti sprejeta zaradi tega, ker nismo imeli urejeno, kako v primeru prisilne poravnave in stečaja. Sedaj imamo zahtevke delavcev zavarovane z ratifikacijo, ki se je zgodila leta 2001, ko je Slovenija ratificirala konvencijo št. 173 te Mednarodne organizacije dela, s katero so zavarovani zahtevki privilegiranih upnikov, to se pravi zahtevki delavcev v primeru insolventnosti njenega delodajalca. In ker je bil to eden pomembnih razlogov, da preden je bila ratificirana tale konvencija o zaščiti plač, so sedaj ti razlogi odpadli in rad povem, da torej ob 60-letnici njenega sprejema, tudi našemu državnemu zboru predlaga stališče, ki ga ima naša poslanska skupina, da zakon o ratifikaciji sprejmemo. Hvala.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Pozdrav gospe državni sekretarki in kolegici iz ministrstva. Dobro jutro vsem, seveda kolegicam poslankam in poslancem! Danes je žal pred nami spet en blef in predlog zakona, ki ga osebno ne bom, pa tudi ga ne bomo izglasovali, ker kot je že rekla kolegica Črnak Meglič v svojem predstavitvenem govoru, Odbor za delo, družino in socialne zadeve in invalide je imel javno razpravo na to temo, pripravlja se celovit zakon, ki bo urejal vse, kar je na to temo, vsa področja. Kolegi v <PARTY> pa so poiskali še eno reklamno nišo zase, kako v vrsto 65-ih zakonov, katerih non stop "nabijajo" po televiziji in kjer je le mogoče, postavljajo še enega, o katerem bodo govorili, videli boste naslednjič na televiziji, "66 zakon smo predlagali, pa jih je pozicija zavrnila". Torej, gre samo za nagajanje in gre za zgolj nabiranje političnih točk. Nepoznavalec bi celo mislil, da je ta zadeva resna, in da s tem seveda mislijo zelo resno in da mislijo tudi pomagati. Je pa ravno nasprotno. Kot rečeno, zakon je že bil v javnosti, vsi ga poznamo. Zakon bo prišel pred parlament, o njem bomo v parlamentu govorili in takrat je priložnost, da povemo vse tisto, za kar mislimo, da je v zakonu slabega, in da seveda podpremo tisto kar je v zakonu dobrega, zato da bo služil tistim, katerim je ta zakon namenjen. Žal moram povedati, da je to kopija predloga novega zakona, ki ste ga danes prinesli pred Državni zbor, in z njim seveda, kot sem že prej povedal, odigrali še eno svojo vlogo tistih edinih, ki skrbijo, da se v tej Sloveniji zakoni hitro sprejemajo, in, kot rečeno, vam to služi zgolj za politične točke, ki jih nabirate v sredstvih javnega obveščanja. Centri za socialno delo, ki izvršujejo zakone, govora je bilo tudi o centrih za socialno delo, pa sem prepričan, in to vem, delajo po zakonih in delajo dobro. Delajo po tistih zakonih, ki jih je sprejemala prejšnja vlada, predprejšnja vlada in še katera druga vlada. Enostavno popljuvati preko palca centre za
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Pri predmetnem predlogu sprememb Zakona o investicijah v javne zdravstvene zavode, katerih ustanoviteljica je Republika Slovenija, za obdobje 1994-2011 gre dejansko za manj zahtevne spremembe - gre zgolj za podaljšanje veljavnosti in zato je utemeljeno sprejemanje po skrajšanem postopku. V okviru ciljev zakona gre vsekakor izpostaviti nadaljnje nujno zagotavljanje financiranja investicij v javne zdravstvene zavode po nacionalnih razvojnih programih. Kajti dejstvo je, da se bo kar nekaj investicij zaključevalo v obdobju 2011-2015, torej v obdobju podaljšanja veljavnosti zakona. <PARTY> rečeno, gre za zagotavljanje stabilnega financiranja investicij v zgradbe in opremo, pri čemer pa predlog posebej ne izkazuje določb, ki bi se nanašale na financiranje vzdrževanja določene zdravstvene opreme. Vsebina zakona določa tudi posebni račun pri Ministrstvu za zdravje, kjer se stekajo sredstva ločeno od ostalih proračunskih sredstev. Kaj več o tem dejansko ni reči. Torej, v Slovenski nacionalni stranki podpiramo predmetni predlog zakona in, kot sem slišal, obstaja konsenz tudi v vseh ostalih poslanskih skupinah. Naj pa ob tej priložnosti omenim vprašanje financiranja vzdrževanja medicinske opreme. Zaradi neustreznega krčenja in varčevanja sredstev za vzdrževanje prihaja marsikje v javnih zdravstvenih zavodih, bolnišnicah, zdravstvenih domovih, do neupoštevanja sanitarnih zahtev. Prihaja do nezadostnega servisiranja kirurške opreme, naprav, pri katerih proizvajalci zahtevajo določeno časovno vzdrževanje in servisiranje. Vodstva zdravstvenih zavodov marsikje ignorirajo te predpise, vse z namenom krčenja in varčevanja z denarjem. Njihov pristop je nemalokrat prej menedžerske narave. V mislih imam v prvi vrsti različno opremo. Gre za drago opremo, gre za velika sredstva za vzdrževanje, kot so sterilizatorji, računalniško vodena kirurška oprema, radiološke naprave, kirurški laserji, anestezijske naprave, da ne naštev
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, državni sekretar! Spremembe Pomorskega zakonika, ki jih obravnavamo danes, so potrebne zaradi popolnega prenosa evropske direktive, s sprejetjem katere so se novembra 2017 uveljavile določene spremembe na področju registracije oseb, ki potujejo s potniškimi ladjami, ter na področju poročanja za ladje, ki priplujejo ali pa izplujejo iz pristanišč držav članic Evropske unije. Spremembe zakona se nanašajo na zbiranje, posredovanje in hrambo osebnih podatkov. Večji del direktive je v slovenski pravni red sicer že prenesen s Pravilnikom o registraciji oseb na potniških ladjah ter z Uredbo o formalnostih določanja v pomorskem prometu. Sprememba zakona pa je potrebna, zato ker določbe direktive, ki se prenašajo v slovenski pravni red, predstavljajo zakonsko materijo. Poleg določb, s katerimi se prenaša direktiva, pa se s predlogom zakona odpravljajo neskladnosti, ki jih je oktobra 2018 ugotovilo Računsko sodišče. Po mnenju Računskega sodišča obstaja neskladje med področnim zakonom ter koncesijskim aktom za koprsko tovorno pristanišče, namreč koncesijski akt plačilo pristaniških pristojbin določa širše, kot je določeno s Pomorskim zakonikom. S predlaganimi spremembami se jasneje določa, katera plovila ne plačujejo pristaniških pristojbin, prav tako pa se natančneje določa tudi delitev pristaniške infrastrukture na tisto, ki je namenjena za javni promet, in na tisto, ki ni. Z amandmaji, ki smo jih vložile koalicijske poslanske skupine, pa se s predlogom zakona dodatno ureja izvajanje evropske Uredbe o vzpostavitvi okvira za izvajanje pristaniških storitev in skupnih pravil o finančni preglednosti pristanišč. V Poslanski skupini <PARTY> bomo predlog zakona podprli. Hvala lepa za pozornost.
Hvala za besedo, predsedujoči. Pričujoči zakon je tretji proti korona zakon in zato tretja priložnost, da se pomaga ljudem in da se zaščiti delovna mesta - in ljudje, družba, v epidemiji in na robu krize kapitalizma, to pomoč obupano potrebujejo. Proti korona 1 in proti korona 2 zakona, sta namreč ustrelila mimo. Do podjetij je prišlo samo 20 % vse pomoči, zamrznjenih je samo dober odstotek kreditov, izdano ni bilo niti eno poroštvo za likvidnost gospodarstva. Brez pomoči se je znašla cela paleta družbenih skupin. Posledica je, da se v Sloveniji soočamo z drugim največjim skokom brezposelnosti v Evropi. Brez dela je ostalo 10 tisoč ljudi. Pa sem notri niti ne štejemo samozaposlenih, »honorarcev«, študentov in drugih delavcev prekarcev, ki so vedno prvi na udaru krize, pa je vse to šele začetek. Ampak, namesto, da bi Državni zbor vsaj v tretje odpravil nesposobnost vlade Janeza Janše in se naučil iz svojih napak pri proti korona 1 in proti korona 2 zakonu, je napake vladnega proti korona 3, pometel pod preprogo. Obravnavo na delovnemu telesu je ta zakon doživel v noči med torkom in na sredo, seveda, lažje, kakor stopiti korak proti opoziciji in sprejemu amandmajev opozicije, kakor prepoznati neko kritiko kot koristno, da želimo ljudem pomagat, nas je seveda zapret na nočno sejo, da bo ja čim manj ljudi videlo in čim manj slišalo. V zakonu se je tako znašla pomoč podjetjem za krajši delovni čas in čakanje, ampak hkrati brez obvez za kapital, da delovna mesta dejansko ohrani, čeprav smo socialisti varovalke predlagali. Če bo država nekomu odredila karanteno, bo ta izgubil polovico svoje plače in zdrsnil v revščino. Tudi to smo želeli popraviti, a smo govorili steni. Turistični boni, revnim ne bojo prav nič pomagali, ker si ne morejo privoščiti stroška transporta in še drugih stroškov, da bi sploh odšli na dopust. Zato som v Levici predlagali, da namesto turističnih bonov, prejmejo finančno kompenzacijo, ki jim služi pri nakupu hrane, šolskih potrebščin, položnic in dru
Najlepša hvala za besedo, predsednik. Spoštovana državna sekretarka, poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Stranke modernega centra smo vložili velik napor, da smo na vse mogoče načine preverili, ali obstaja kakšna možnost, da bi podprli vsaj delno, napore predlagatelja. Ugotovili smo, da zasledujejo dva temeljna cilja; želijo dovoliti točenje neustekleničenega vina v gostinskih lokalih, omogočiti majhnim vinogradnikom prodajo neustekleničenega vina brez nepotrebnih dodatnih stroškov ter zmanjšati kazni za prekrške. V živahni razpravi, argumentirani, smo ugotovili, da želijo predlagatelji vrniti stanje v leto 2006, ko je bil sprejet Zakon o vinu. Prva večja sprememba zakona je bila sprejeta 2013, spremembe so poleg uskladitve z evropsko zakonodajo bile namenjene tudi omejitvi sive ekonomije. Leta 2013 so vsi pomembni akterji na področju vinogradništva in vinarstva takratne spremembe zakona soglasno podprli, vzroki pa so še danes enaki. Akterji tudi danes ne vidijo nikakršne potrebe za spremembo veljavnega zakona, kot je bilo že predhodno nekajkrat opozorjeno. Menijo, da bi predlog vodil k povečanju nelojalne konkurence med vinarji in znova razširil možnosti za razvoj sive vinske ekonomije. Sprejetje predlagane novele bi pomenilo korak nazaj in bi ohromilo prizadevanja za zvišanje kakovosti slovenskega vina, kar verjamemo, da je naš skupen cilj. V Poslanski skupini Stranke modernega centra opozarjamo, da vzdrževanje sivega vinskega trga ne daje nobenega prispevka k nacionalni ekonomiji. Pridelovalcev ne sili h kakovosti, poleg tega pa jim tudi ni treba vlagati v blagovne znamke in s tem v ničemer ne prispevajo k temu, da bi se Slovenija uveljavila na vinskem trgu. Zato ni mogoče pristati na logiko stranke, Slovenske demokratske stranke, ki se hoče izogniti nadzoru sivega vinskega trga, še posebej, če se zavedamo, da imamo sektorske ukrepe za omejevanje sive ekonomije pri pridelavi vina določene tudi v strategiji za obvladovanje sive ekonomije. V Poslanski skupini
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovani državni sekretar, dragi kolegice in kolegi! Sam bom ta zakon podprl. Letos smo v začetku leta imeli ponovoletno srečanje z Obrtno-podjetniško zbornico Škofja Loka, kjer smo se sestali poslanci, izvoljeni v naših volilnih okrajih v Škofji Loki, skupaj z župani in obrtniki. Ena glavnih točk pogovora je bil ravno problem, o katerem govorimo danes. S tega vidika se mi zdi potrebna razprava in potreben je tudi korak, ki je dlje od razprave; se pravi potrditev tega zakona. Zakon, ki ga predlagajo kolegi iz Nove Slovenije, zaposlenih v nobenem primeru ne spravlja v slabši položaj, kvečjemu obratno. Tistim, ki so brezposelni, ta zakon daje možnost, da bodo lažje dobili zaposlitev. Zakaj? Ker tisti mali obrtniki, ko se z njimi pogovarjam, tudi velikokrat so mi pisali, da dajmo že kaj ukreniti na tem primeru, si enostavno ne upajo zaposlovati ljudi. Jaz sem govoril z njimi, rečejo mi – veliko dela imamo, lahko bi zaposlil še dva, tri, štiri ljudi, da bi se širil, ampak si enostavno ne upam; ne upam ravno zaradi tega, ker lahko pride do delovne nesreče, mi gre celo podjetje, mi gre potem hiša. Vemo, da odgovarjajo s svojim premoženjem. In nemalo kakšen primer se je že zgodil, kako je potem tak človek, ki je mislil samo dobro sebi, svoji družini, tistim, ki jih zaposluje in njihovim družinam, potem končal. Ta zakon tudi ne znižuje standardov. Govora je o malomarnih, nenamernih napakah. Delodajalci se pritožujejo predvsem nad tem, ko pride do tega regresnega zahtevka, da pač zavarovalnice ne ponujajo možnosti takšnega zavarovanja. Plačujejo prispevke v primeru delovnih nesreč, pa kljub temu se jih potem lahko v takšnih primerih tvega. Govora je bilo tudi o tem, kakšna naj bo višina tega regresnega zahtevka. Meni se zdi višina dvajsetkratnika najnižje pokojninske osnove zadostna. Zadostna predvsem, da zaščiti delodajalca v primeru takšnih nesreč, da ne pride potem do tega, da propade celo podjetje, da propade tudi – marsikomu se je že dogod
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Samega programa prodaje oziroma najbolj slikovito in pošteno ga je imenoval moj poslanski kolega gospod Barovič "prihvatizacija" ne bom podprl. Nekdo je govoril o razsodnem odločanju in o tem, da bomo danes pač odločili. Veste, koliko smo imeli časa na poslansko skupino, da se o takšnih stvareh odločamo - 5 minut. Mogoče je to za vas, ker ste toliko bolj modri ali toliko razmišljate, dovolj, da se odločite o takih stvareh. Za nekatere je pa to malo premalo in bi o državnem premoženju lahko spregovorili še kakšno besedo več. Ampak, recimo, pod točko 13 programa prodaje, Bodočnost, podjetje za rehabilitacijo in zaposlovanje invalidov, se prodaja brez obveznosti, da bi še naprej ostal takšen program v tem podjetju, ki bo vključeval invalide in zaradi zdravja težko zaposljive ljudi. Se pač proda, te invalide bomo pa vrgli, pač, kamorkoli jih boste vrgli, se opravičujem. KRS, Kabelsko-razdelilni sistem Rotovž, ki vemo, da je eden izmed večjih v Mariboru z okolico, se pa prodaja verjetno na račun "farškega" T2, da bo še bolj prevladal, kolikor bo lahko prevladal. Če to ni korupcija, spoštovani kolegi in kolegice z Vlade, potem več ne vem, kaj je še drugo ime, razen če si boste vi izmislili še kakšno. In če bi poslanci, ki boste pritiskali na tipke, poznali ozadja, ne samo slepo verjeli svojemu velikemu vodji, bodisi v poslanski skupini bodisi na Vladi, bi tudi pritiskali verjetno drugače, če bi imeli vsaj 3 do 4% pravice do svojega razmišljanja. Nekdo je govoril o transparentnih razpisih. To so tisti razpisi, ko se v tujini objavi eno, doma pa drugo. To ni transparentno, to je groba napaka, zaradi katere bi moral minister takrat leteti. Vse to so razlogi, zakaj takšne "prihvatizacije" enostavno ni moč na tak način podpreti. Hvala.
Naj pojasnim najprej, očitno me ni gospod Han razumel. Jaz sem komentiral mnenje predsednika države, mnenje o stanju pripravljenosti Slovenske vojske! Mnenje, dajmo termine ločiti. V nadaljevanju pa, gospod Tonin, bi rad vam tudi odgovoril. Ni vam treba podučevati, kako bo kdo razpravljal, kako dolgo bo razpravljal in kaj bo razpravljal. Jaz imam pravico, da razpravljam časovno, vsebinsko tako kot razpravljam. Tako da si ne bom dovolil, da me boste vi podučevali, gospod Tonin, vi. In tudi vam moram reči, jaz sem bil povsem jasen, v katerih delih, ko sem govoril o mnenju predsednika Vlade, ki ga je podal. Toliko za pojasnilo.
Hvala lepa za besedo, predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! V Stranki modernega centra smo prepričani, da Slovenija skupaj z drugimi evropskimi državami sooblikuje evropski prostor in da so nam pri delovanju, sprejemanju politik ter udejanjanju ukrepov vodilo skupne evropske vrednote: svobodna gospodarska pobuda, svoboda in vladavina prava. Predlagatelj želi s Predlogom priporočila v zvezi z vse slabšimi uvrstitvami Slovenije na mednarodnih lestvicah, ki merijo spoštovanje človekovih pravic, učinkovitost pravne države in ekonomskega sistema, prikazati kot porazno in posledično kot takšen tudi ekonomsko-gospodarski, pravni in družbeni položaj Slovenije. Ob tem pa predlagatelj pozablja, da so lahko različne statistike in indeksi le okvirni indikatorji stanja na posameznem področju, saj odražajo tudi nepravne in neekonomske dejavnike. Pa tudi različna metodologija zbiranja in analiziranja podatkov kaže različno sliko in dopušča različne interpretacije. Statistično posploševanje zato ne sme in ne more kazati dejanskega stanja po posameznih področjih. Politika ni tista, ki naj presoja o večji ali manjši subjektivnosti analiz, zato je ključno, da upoštevamo mednarodno priznane raziskave, ki omogočajo primerljivost in imajo tudi določeno znanstveno vrednost, kot na primer Freedom House Index in Human Development Index. Presenetljivo je, da danes, ko je oktober 2015, razpravljamo o predlogu priporočil predlagatelja, ki temeljijo na izsledkih analiz iz leta 2013, pri čemer pa je predlagatelju znano ali pa bi mu vsaj moralo biti, da so že znani novi podatki, ki se nanašajo na leto 2014 in 2015. Ob tem se utemeljeno sprašujemo po namenu predlagatelja, saj predlog priporočil in v njih izpostavljene analize nastavljajo ogledalo vladama, ki sta vladali od 2012 do 2014. Neodvisna nevladna organizacija Freedom House, ki meri stopnjo svobode in demokracije po svetu, je v svojem zadnjem poročilu o državah v tranziciji Slovenijo uvrstila v sam vrh. Slovenija je glede ocene demokr
Hvala lepa. Jaz tega predloga sklepa ne nameravam podpreti, ampak preden se to zgodi, bi vendar prosil vlado oziroma predstavnike vlade - jaz ne vem, ali je to pozna ura ali je rana ura - meni se vse dozdeva, da sem v teku prejšnjega, včerajšnjega dne slišal, da je poročilo o tem že narejeno, da podatki o tem, da ti dve osebi nimata nič s tem; imamo in da naj bi bilo to povedano. Ampak, ker je zdaj novi dan in nova ura, bi bilo mogoče dobro, da generalni sekretar ali pa predstavnica Dursa nanovo za današnji dan in za to določanje. Jaz bi samo rad slišal pojasnilo, ali se meni blede ali pa je to včeraj res bilo tukaj povedano.