EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Zdaj, ko smo temeljito predelali občino Tržič, je gospo Pečanovo spet prijelo, da nam ponovno razlaga neke stvari, tako da vmes res ne vem, ali govorimo o kakšni konkretni občini ali o zakonu, ki je predmet razprave. Vsaj vsak drugi, bi dobro bilo, da kaj pove o samem zakonu. Pričakoval bi tudi, da je tistih 45 minut bilo zadosti, da bi se kolegi iz Liberalne demokracije seznanili z osnovno vsebino in z osnovnim razlogom predloga zakona, da ne bi potem sedaj na razpravi, ko govorimo o zelo konkretni zadevi, govorili o vseh težavah, ki jih imajo občine. To tudi mi vemo, da so občine podfinancirane in da bo potrebno pripraviti sistemski zakon. To je bilo tudi rečeno, to tudi v razlagi piše k temu zakonu. Je pa osnovni razlog povečati absorpcijsko sposobnost kreditov, predvsem iz evropskih skladov, občin. To je osnovno, kar je bilo že večkrat poudarjeno in o tem se pogovarjamo. To, koliko so občine nekatere zadolžene preveč, celo nad tem področjem, ki ga sedaj omejujemo na 20%. To bi moral sistem, v katerem ste vi vladali, nadzorovati in ne dovoljevati, tako kot vi pravite temu, nezakonita zadolževanja. Nič ne bo to spremenilo sedaj pri teh občinah, seveda se ne bodo mogle več zadolžiti, ker je nek nadzor predviden nad tem. Se bodo pa zadolževala tiste občine, ki bodo želele črpati sredstva, pa do sedaj niso mogle. Seveda tiste, ki so do sedaj se zakretirale, predvidevam, da so se pametno zakreditirale - razen če ni kje kateri župan sebi kakšne spomenike postavljal - tam pa bodo res občani sedaj lahko prikrajšani. Jaz namreč predvidevam, da bo omejitev navzgor spoštovana za vse občine naprej. In še o amandmajih. Ne vem kolikokrat je bilo rečeno o amandmaju, ki govori o odlaganju odpadkov, o odlagališčih. Kolikokrat je že bilo rečeno na matičnem delovnem telesu, pa danes tu, da so to projekti regijskega pomena; da bodo vsi financirani tudi iz skladov EU, ki jih razpisujejo tam. Tako, da to je v zakonu zajeto in ne vem kolikokrat bo treb
Spoštovana podpredsednica, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Šolsko prehrano v Republiki Sloveniji ureja Zakon o šolski prehrani v povezavi z Zakonom o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev in Zakonom za uravnoteženje javnih financ. Zakon o šolski prehrani se uporablja za vse osnovne in srednje šole ter za osnovne šole v okviru zavodov za vzgojo in izobraževanje otrok in mladostnikov s posebnimi potrebami v Republiki Sloveniji, ki izvajajo javnoveljavne vzgojno-izobraževalne programe. Upravičenci do subvencije za prehrano so tisti učenci in dijaki, ki se redno izobražujejo in jim je po zakonu, ki ureja uveljavljanje pravic iz javnih sredstev, priznana pravica do subvencije. Nazadnje je bil zakon o šolski prehrani spremenjen leta 2012. Takrat je bila tudi določena nova lestvica upravičenosti, ki je omogočila možnost pridobitve subvencionirane šolske prehrane večjemu številu učencev in dijakov. Novela je predvidela tudi bistveno enostavnejše postopke teh pravic. Trenutno se srečujemo s stanjem, da je del vsebine, ki ureja subvencije, urejen v zakonu o šolski prehrani, del pa v zakonu o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev. To bi po mnenju predlagatelja, torej Vlade, lahko pomenilo težave pri izvajanju obeh zakonov v praksi oziroma povzročilo težave pri uveljavljanju pravic do subvencionirane prehrane v šolskem letu 2014/2015. Zaradi tega se predvideva uskladitev besedil. Rešitev bo torej v praksi prinesla večjo preglednost in jasnost predpisov na področju šolske prehrane, kar prispeva k pravni varnosti državljank in državljanov. Zaradi navedenega bomo v Poslanski skupini <PARTY> predlagani zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala, gospod podpredsednik. Zahvaljujem se za to možnost, ki je običajna po predstavitvi stališč, da predlagatelj pove vsaj nekaj odgovorov, ki so bila izpostavljena, ali pa zavrne tiste najhujše insinuacije, ki so bile izpostavljene. Najprej, ne gre za ideološko temo, razen če kdo meni, da je naša ustava ideološka in da je tudi ideološki tudi zakon o žrtvah vojnega nasilja iz leta 1995, na katerega se ta sklicuje. Seveda se ga je skušalo spremeniti z ideološkimi nameni, vendar ga leta 2005 ni bilo mogoče spremeniti. In tisti, ki so upravičeni do poplačila, so zgolj tisti, ki ta status žrtve vojnega nasilja imajo. Ali ga imajo zaradi tega, ker se jim je vojno nasilje neposredno zgodilo ali ker so bili potomci, ni pomembno; pomembno je, da ta status žrtev vojnega nasilja imajo in ta zakon je osnova. Ta zakon je obljubil plačilo odškodnine oziroma škode v skladu s posebnim zakonom. Da je prišlo do te odškodnine, smo morali počakati do leta 2001, ko je šlo za Zakon o plačilu odškodnine žrtvam vojnega in povojnega nasilja, ki se je osredotočil zgolj na negmotno škodo, torej na škodo ali pa telesno in duševno trpljenje ter izgubo bližnjega kot osnovo za to. Ampak če gledamo vso problematiko poprave krivic, vemo, da je še nekaj zakonov, ki so pomembni. Prej sem povedal, tri primerljiva obdobja. Tisto, ki je vezano na 2. svetovno vojno, na prejšnji sistem in na našo osamosvojitev. Tisto, ki je vezano na povojno obdobje, tukaj je Zakon o denacionalizaciji primerljiva zadeva v toliko, kolikor se nanaša na premoženjsko škodo. Tisto, kar se nanaša na osamosvojitveno obdobje, smo leta 1991 sprejeli Zakon o delnem povračilu škode, povzročene z vojaško agresijo na Republiko Slovenijo v letu 1991; medtem ko je to vprašanje gmotne škode vsem žrtvam vojnega nasilja med 2. svetovno vojno ostalo odprto. In kot sem prej tudi zelo jasno povedal, brez posebne pravne osnove do tega poplačila sploh ne more priti. Slovenija ni pravno odgovorna, je pa moralno odgovorna, da zapre to vprašanj
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči, za dano besedo. Spoštovani minister z ekipo, kolegice in kolegi! Nekaj pa je vseeno treba slovenski javnosti še enkrat sporočiti, to je dejstvo, da drugi tir gradimo oziroma so ga hoteli graditi že od leta 1990. Toliko let, kot je stara Slovenija ali pa še malo več, je že govora o tem drugem tiru. Vlade so samo govorile in govorile, naročevale študije, eno, dve, tri, porabljale denar za te študije; zdaj pa je prišel trenutek resnice in ta vlada je projekt drugi tir začrtala v tej smeri, da ga bo izvedla, da ga bo začela graditi. Ta zakon danes v Državnem zboru je prva točka, ki pelje v to pravo smer. Samo v dveh letih je vlada Mira Cerarja pridobila gradbeno dovoljenje, ustanovila podjetje, ki bo drugi tir gradilo, potem prijavila se je in se še bo na evropske razpise ter začela sodelovanje z zalednimi državami. Nekako tri temeljne točke so, s katerimi opozicija, in žal mi je, da tudi nekateri koalicijski poslanci tako razpravljajo, napada drugi tir. To je napad na ta zakon, potem je napad na samo traso, slišim, da je že tudi trasa problematična, ampak trasa se ni potrdila včeraj, se ni potrdila pred enim letom in tudi ne pred dvema letoma; ampak se je potrdila že pred 10 leti, torej ni ta vlada potrdila te trase, kjer se bo ta drugi tir gradil. In model financiranja je nekaterim zelo problematičen. Očitno je problematično to, da bo ta vlada drugi tir začela graditi. Verjetno je nekomu ali pa večini tistih, ki so nasprotujoči temu, v interesu, da se to ne zgodi. Da se ta dela sploh ne začnejo izvajati. Ni v interesu tega ministrstva oziroma te vlade, da bi se prerekali o teh ali drugih stvareh, kar se tiče drugega tira, ampak je v interesu te vlade in tega ministrstva, da se projekt drugi tir čim prej – in zato je tudi nujni postopek – začne. Danes smo slišali tudi, da je drugi tir pač trasa, ki se bo zgradila na povsem drugem mestu, kot je sedanja trasa železnice. In ob novi trasi bo tudi servisna cev, ki bo primerne širine, da
Najlepša hvala in lep pozdrav, spoštovane kolegice in kolegi. Nedvomno gre za pomemben zakon. Nedvomno je to zakon, kjer bi stroka morala imeti prvo besedo. Seveda tudi poslanci imamo skladno z ustavo, skladno s predpisi pravico vlagati zakone. Tako, da temu nihče ne oporeka. Bi pa pričakovali, da pri tako pomembnem zakonu, ki vpliva praktično na cel krog ali pa celo verigo izobraževalnega sistema, poslušate ali vsaj slišite stroko. Stroka je enotna, novela zakona je politizacija šolstva. To so povedali večkrat in mnogi. Dejstvo je, da v osnovnem zakonu ste si želeli svete zavodov podrediti popolno, večino ste si želeli zagotoviti. Roko na srce, to kar je danes je bistveno bolje od tega kar ste predlagali v osnovnem zakonu, ampak meni osebno se postavlja vprašanje zakaj pravzaprav v tem trenutku, zakaj je v tem trenutku to potrebno. Nešteto stvari imate s katerimi bi se morali ukvarjati, pa se ne, ampak ste ugotovili, da v teh zadnjih mesecih je to še zadnji vzdihljaj, da določene stvari spremenite po svoje. Seveda bomo po volitvah stvari spreminjali nazaj tako kot predlaga tudi stroka. Me je pa zbodlo to govorjenje o denarju in da tisti, ki da mora imeti tudi vpliv, ja, če bi dal svoj denar bi se jaz v celoti strinjala. Župan tem šolam ne da nič. Vlada tem šolam ne da nič, to je davkoplačevalski denar in po tej logiki bi v svetih zavodov morali sedeti davkoplačevalci. Če je treba slediti denarju. In če nekdo zahteva to kar je bilo prej povedano od župana, da spoštuje zakon ni zagotovi denar za prevoze tako kot piše v zakonu, ne vem v kateri državi živimo, da je narobe pozvati župana, da spoštuje zakone, verjetnih jih mi sprejemamo zato, da se spoštujejo, pa naj gre za prevoze ali pa naj gre za karkoli drugega. Nobene potrebe ni tik pred novim letom na način kot ste ga speljali na nočni seji s prisilo mimo Kolegija Državnega zbora speljali odbor, stvari tečejo, to ni nobena urgentna stvar, mogoče je za vas, zato, ker boste na tak način, ko bo zakon sprejet lahko zam
Hvala lepa za besedo. Skozi to razpravo ugotavljam, da se očitno vseskozi pogovarjamo o več različnih situacijah, ki jih, kar ne vem zakaj, mečemo v isti koš. Namreč eno so to, kar je bilo že danes večkrat izpostavljeno, tisti kmeti, ki so bili združeni, in tisti, ki niso bili, se pravi vsi drugi. In ti so resnično bili v različnih položajih, zato jim tudi pripada različen obseg pravic. Tisti, ki so bili združeni, je tudi bilo danes že prebrano dobesedno ven iz zakona, tudi njihovi družinski člani so imeli možnost lastne izbire, ali se jim bodo v tem statusu pridružili, ali pa se jim ne bodo; torej nosilci in tudi njihovi družinski člani. Zato so trditve, da temu ni tako, zavajajoče in se enostavno z njimi ne morem strinjati. Drug položaj, o katerem danes govori gospod Lah, meni je zelo žal, da nam ta sodba ni bila priložena, da bi lahko o njej razpravljali, da bi se lahko o njej podučili, ampak na podlagi vsega, kar smo v naši poslanski skupini preverili in kar smo danes slišali skozi razpravo, si lahko mislim, da gre v tem primeru za nekoga, ki se je zavaroval za neko drugo zavarovalno podlago; zato mu tudi ne pripada enak obseg pravic, kar je logično. Tudi danes je še vedno temu tako. Za različne statuse, različnim kategorijam pripadajo različni obsegi pravic; tako je vedno bilo in tako tudi vedno bo. Jaz se tudi ne morem strinjati s tem, da je navajanje te odločbe Ustavnega sodišča zavajajoče. Jaz jo bom še enkrat prebrala, da si potem resnično lahko predstavljamo, kaj je Ustavno sodišče napisalo. Ustavno sodišče je odločilo o zadevi enega od pritožnikov, ki je spadal med druge kmete in zavzelo stališče, da se posamezne skupine zavarovancev med seboj ne morejo enačiti. Ker je pritožnik plačeval enake prispevke kot drugi zavarovanci, zavarovan pa je bil le za ožji obseg, je zatrjeval kršitev načela enakosti Ustave Republike Slovenije. Ustavno sodišče je zavzelo stališče, da se posamezne skupine zavarovancev med seboj ne morejo enačiti. V obrazložitvi pa je navedl
Spoštovani predsednik Državnega zbora dr. Milan Brglez, spoštovani predstavniki Ministrstva za kmetijstvo in Ministrstva za gospodarstvo! Ponovno bom ponovil, da me veseli, da je zopet na dnevnem redu gospodarska tema, da bomo v parlamentu začeli večkrat razpravljati o dodani vrednosti v gospodarstvu in o temah, ki omogočajo razvoj in rast naše družbe. Najprej bi se dotaknil amandmaja, ki ga je vložila <PARTY>. Mislim, da smo v demokratičnem procesu odločanja nekaj amandmajev Združene levice tudi upoštevali, tako da ne moremo govoriti, da je bil zakon enostransko pripravljen, bil je tudi amandmiran, vendar bi pa mogoče malo repliciral na utemeljitev kolega Luke Mesca in bi mogoče spomnil na to, da smo v celoti pri pripravi zakona upoštevali Zakon o gospodarskih družbah. Poleg tega da so po moji oceni delavci v zadovoljivem številu vključeni v nadzorni svet, smo pripravili tudi strokovni svet, v katerem so ravno tako zastopani delavci. Seveda pa je tudi po Zakonu o gospodarskih družbah mogoče formirati svet delavcev po poslovnem modelu, kolegica Dimic ni zanj slišala, ko sem tudi povedal, da je pripravljen. Predvideli smo namreč, da bo ta družba, tako imenovana velika družba, ki bo v končni perspektivi lahko dosegla realizacijo tudi za sto milijonov evrov in tudi večje število delavcev, Po teh kriterijih je pa seveda mogoče formirati tudi svet delavcev, kjer je ponovno neka vrsta soupravljanja in vključevanja delavcev v to gospodarsko družbo. S tega vidika tega amandmaja ne bom podprl, ker menim, da obstoječa zakonska rešitev ponuja dovolj participacije delavcev v teh tej gospodarski družbi. Mogoče bi se tudi dotaknil komentarja kolegice Dimic, ki je v bistvu ponovno vprašala, kako je s poslovnim modelom, s poslovnim načrtom. Že zadnjič sem v razpravi povedal, da Državni zbor ni nadzor upravljanja neke gospodarske družbe, da v bistvu po Zakonu o gospodarskih družbah in po principih tako imenovanega korporativnega upravljanja bo to funkcijo prevzel nadzorni svet in pa
Hvala lepa, spoštovani predsednik Državnega zbora. Spoštovani minister, državni sekretar, državna sekretarka, kolegice in kolegi! Mislim, da je treba, da še enkrat povemo, da je 11 poslancev tega državnega zbora podpisalo interpelacijo proti delu in odgovornosti ministra za infrastrukturo in jo strnilo v štiri sklope. Danes o teh štirih sklopih razpravljamo že cirka 8 ur in še kar nekaj ur jih bomo. Hkrati pa me zelo čudi dejstvo, da se nam, ko sedaj odgovarjamo na te štiri točke vložene interpelacije in ko govorimo tisto, kar je minister večkrat že poudaril, očita, da tratimo čas. Ne vem, kdo zdaj tu trati čas; ali mi s tem, ko odgovarjamo na ta vprašanja ali pač tisti, ki so vložili interpelacijo in za katero imamo točko dnevnega reda in ki traja 14 ur in 30 minut. To se tudi sedaj sprašujejo verjetno vsi tisti, ki nas spremljajo na televiziji. 4. točka te interpelacije govori o neuspešni posodobitvi in elektrifikaciji železniške proge Pragersko–Hodoš. Tisti, ki pravi, da je bila posodobitev in elektrifikacija te železniške proge Pragersko–Hodoš neuspešna, po mojem mnenju ne pozna vsebine in projektov. Bilo je na novo zgrajenih 5 nadvozov, 12 podvozov, 42 kilometrov povezovalnih cest, nadgradnji dveh postajališč, Cerkovca in Grlava. Kaj se je izboljšalo ob vsem tem? Izboljšala se je prometna varnost. To je bistvenega pomena. Prometna varnost se je izboljšala. V okviru elektrifikacije železniške proge pa je bilo izgrajenih tudi pet elektronapajalnih postaj, Ptuj, Ljutomer, Mursko Sobota, Gornji Petrovci in Hodoš, in elektrificiranih vseh 109 kilometrov železniške proge z možnostjo vožnje do 160 kilometrov na uro. To ne pomeni, da vlaki na tem odseku vozijo 160 kilometrov na uro, ampak to pomeni, da vozijo do 160 kilometrov na uro. Delne in začasne omejitve električne vleke ali pa vlakov na štirinajst kilometrih od 109 celotne proge pa izhaja v bistvu iz čisto drugega projekta, kar je seveda tudi očitek v tej interpelaciji. Gre za projekt visokonapetostnega daljnovo
Hvala lepa za besedo. Spoštovane in spoštovani! Slovenija je ena redkih držav brez sirotišnic. To je nekaj, na kar smo lahko zelo ponosni. Da je tako, se lahko zahvalimo predvsem kvalitetno zasnovanemu in vzpostavljenemu institutu rejništva. V Sloveniji je 640 rejnic in rejnikov, pri katerih je nameščenih približno 900 otrok, ki zaradi takih ali drugačnih okoliščin ne morejo živeti s svojimi starši. Otroci v rejništvu pridobijo ali ohranjajo izkušnjo družinskega življenja. Te zagotovo ne bi mogli izkusiti v institucionalnem varstvu, ne glede na požrtvovalnost osebja ali stroke. Varnost zavetja družine, pa čeprav rejniške in čeprav le za prehodno obdobje, je nenadomestljiva. Pred dvema letoma sprejeti Družinski zakonik Se opravičujem, zavrtelo se mi je. Smem nadaljevati kasneje? Moram se usesti.
Spoštovani kolegi in kolegice, upam, da lahko tudi v imenu mojih kolegic in kolegov iz <PARTY> rečem, da je ta amandma popolnoma nepotreben, vsaj v tistem delu, ki ga sama dobro poznam, gre za cesto Planina–Sevnica. Za to cesto so zagotovljena sredstva. Začeli bi že z deli, če bi šlo vse v redu pri izvajalcih. Gre čisto za en populističen manever, kakršen pač je pri takšnih zadevah. Me pa tudi čudi, da gre za cesto, ki je tudi v planu Ministrstva za infrastrukturo, to je Dole–Ponikva. Dela so zelo daleč v tem smislu, da potrebujejo določene aktivnosti, še zdaleč pa ne takšne aktivnosti, da bi lahko samo s sredstvi ta cesta bila v neki fazi, ki bi ji rekli, da se zaključuje. Še zdaleč ne. Toliko da objasnim tisti del, ki se tiče mene, ker seveda bom v naslednjih dveh ali treh mesecih na vseh socialnih omrežjih kot tista, ki sem proti svoji cesti, se pa za te ceste zelo angažiram. In hvala lepa gospodu ministru, da se tudi on. Verjetno še za kakšno, to boste pač drugi povedali, toliko da vam povem, za kaj gre pri tem amandmaju. Hvala lepa.
Lep pozdrav vsem prisotnim! Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani poslanke in poslanci! Na podlagi 42., 126. in 144. člena Poslovnika Državnega zbora je Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo pripravil poročilo k Predlogu zakona o spremembah Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka po skrajšanem postopku. Odbor za finance in monetarno politiko je na 4. seji 23. maja 2012 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka po skrajšanem postopku, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada, s predlogom za obravnavo in sprejetje po skrajšanem postopku. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 14. seji 23. aprila 2012 odločil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predloženi zakon proučila z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajnotehničnega vidika. Odbor je bil seznanjen tudi z mnenjem Državnega sveta, ki predlog zakona podpira. K predloženemu zakonu niso bili vloženi amandmaji. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki Ministrstva za finance ter Zakonodajno-pravne službe. V uvodni, dopolnilni obrazložitvi členov je minister kot predstavnik predlagatelja zakona podal kratko predstavitev namena zakona in predlaganih rešitev. Povedal je, da je cilj predloga zakona zagotoviti pravno podlago za enoletno prestavitev roka uveljavitve novega sistema ugotavljanja katastrskega dohodka. V okviru obrazložitve mnenja Zakonodajno-pravne službe je njen predstavnik opozoril na potrebo po pregledu presečnih datumov, kar je bilo s strani predlagatelja tudi pregledano. K predlogu zakona na matičnem delovnem telesu niso bili sprejeti amandmaji, zato Odbor za finance in monetarno politiko Državnemu zboru predlaga, da Predlog zakona o spremembah Zakona o ugotavljanju katastrskega dohodka, skrajšani postopek, sprejme v predloženem besedilu. Hvala lepa.
Hvala lepa za besedo gospod podpredsednik. Pozdravljeni gospod minister in predstavniki Vlade, kolegice in kolegi. Lepo pozdravljeni. Z zakonom PKP 3, ki ga danes obravnavamo in upam, da ga bomo sprejeli, se določajo začasni ukrepi za omilitev in odpravo posledic epidemije. Poleg vseh ukrepov, ki so bili predstavljeni, naj omenim sezonsko delo v kmetijstvu, ki omogoča podaljšanje sezonskih dovoljenj za sezonsko delo v kmetijstvu in gozdarstvu za največ 150 dni. Ta ukrep omogoča delovno silo, ki jo primanjkuje v Sloveniji. Ukrepi s področja namakanja, izkoriščanja geotermalne energije v rastlinjakih in postavitev rastlinjakov za kmetijsko pridelavo je ukrep za lažjo pridelavo hrane in na manj rodovitnih tleh odpis in znižanje nadomestila za stavbno pravico, znižanje cen za kupnin kmetijskih zemljišč v upravljanju sklada kmetijskih zemljišč in gozdnih zemljišč za 20 procentov. Brezplačni zakup zaraščenih zemljišč v lasti Republike Slovenije za dobo zakupa, ki traja 10 let in se mora uporabljati za kmetijsko dejavnost. To so vse spodbude v kmetijstvo za večanje samooskrbe. Ukrep, ki daje možnost neposredne oddaje uplenjene divjadi pomeni, da lovske družine ali lovišča s posebnim namenom iz svojih zbiralnic zaplenjene divjadi lahko prodajo do 50 procentov planiranega letnega odvzema posamezne vrsti divjadi končnemu potrošniku ali obratom za prodajo nadrobno v skladu z letnimi načrti lovskih upravljavskih območij, določenih za posebno vrsto divjadi v lovskih organizacijah. S tem ukrepom se blaži težave odkupa divjačine, saj je bilo v veliki večini v času epidemije odpovedan. Gre predvsem za vplen divjih prašičev. Vemo, da se nam približuje prašičja kuga in ko bo kuga pri nas, bo padla samooskrba pri pridelavi prašičereje, zato se morajo vsi tej ukrepi, postopki dodeljevanja finančnih sredstev in spodbud voditi hitro, s čim manjšimi stroški in čim manjšo zamudo za stranke in druge udeležence v postopku. Zato zakon podpiram. Hvala.
Hvala lepa, predsedujoča. Spoštovana ministra, kolegice in kolegi! Prometni zagati v obalnih občinah, predvsem v poletnem času in v času tranzitnih prehodov na Hrvaško, enostavno ni videti konca. In tudi odprtje predora Markovec ni praktično nič prispevalo k zmanjšanju zastojev na teh cestah, bodisi Koper–Dragonja, bodisi preko Šmarij, bodisi tudi preko predora Markovec na povezavo z Izolo in potem proti Hrvaški. V teh mesecih to stanje v resnici izrazito negativno vpliva na kvaliteto življenja ljudi, ki so ob teh tranzitnih poteh. In to, kar je pa še dodatno zaskrbljujoče, je dejstvo, da tudi rešitve, ki so predlagane, in tudi državni prostorski načrti, ki so že sprejeti za rešitev tega problema, v bistvu tega ne pomenijo. Namreč, če gremo najprej na smer preko predora Markovec, predvidena je gradnja, sprejet tudi državni prostorski načrt odseka Jagodje–Lucija, kjer se hitra cesta potem zaključi, in rešitve od Lucije naprej praktično ni niti še na mizi in njene realizacije v naslednjih 10, 20 letih praktično ne bi bilo mogoče pričakovati. Podobno je z že sprejetim DPN, ki bi nekako zaobšel Šmarje oziroma olajšal ta del, se pravi, od Škocjana, od Kopra preko Šmarij do Dragonje, je izredno draga, zamudna, zahtevna rešitev, ki tudi še ni predvidena. Predvsem te rešitve ne predstavljajo razbremenitve teh obalnih prebivalcev. Avgusta letos ste na Ministrstvo za infrastrukturo prejeli pobudo obalnih županov, teh obalnih občin, Mestne občine Koper, Izola in Piran, za neko alternativno rešitev, ki so jo pripravili strokovnjaki, ki se na ta del spoznajo. Gre za rešitev, ki se zdi smiselna, predvsem bistveno hitrejša, z bistveno manjšimi posegi v okolje in tudi bistveno cenejša. Tu me zanima: Kakšno je vaše stališče glede predlagane rešitve? Kdaj boste na to pobudo pripravili uradni odgovor obalnim občinam? Kdaj bi bilo za pričakovati kakšen korak naprej, če bi bilo to stališče pozitivno? Hvala lepa.