EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Hvala lepa za besedo. Naj na začetku izrazim neko začudenje: v samem predlogu pa tudi danes se omenja kot predlagatelj spoštovani akademik gospod Boris Pahor. Mislim, da predlagatelji tega zakona so uradno poslanci <PARTY>. Z vsem spoštovanjem do akademika, velikega Slovenca in domoljuba, a on je le eden izmed ljudi, izmed spoštovanih ljudi, ki so povedali svoje mnenje. Mislim, da bi morali vprašati še koga drugega. Naj omenim morda gospoda Bučarja, gospoda Kmecla, pa še bi jih lahko naštel. Zakaj to govorim? Premalo razprave je bilo o tej temi. Grb, zastava, himna, to so državni simboli, simboli, ki jih ne moremo menjati z glasovi 46 poslank in poslancev ali morda celo manj. Mislim, da je tukaj potreben konsenz, ker Republika Slovenija je domovina vseh nas, ali sedijo tam skrajno desno ali levo. Če tukaj ni konsenza, potem tak zakon niti ni primeren za sprejem. Naj povem še to, ko se o gospodu Borisu Pahorju govori kot o levičarju. Gospod Boris Pahor ni levičar, je bil velik kritik levice, še enkrat lahko rečem, je Slovenec domoljub, pokončen, nikoli pa ni bil levičar. Himna v sedanji obliki, himna Republike Slovenije je že 20 let. Slovenci smo jo sprejeli za svojo. Tudi v 80. letih, če se spomnite, vsi so prepevali: "Žive naj vsi narodi." Zakaj? Slovenci smo si želeli mir in svobodo, prijateljstvo. To, kar se je dogajalo v naši bivši skupni državi, je bilo daleč od tega. Na rob obupa so nas pripeljali ravno nacionalizmi, ki so se predstavili kot domoljubje, ne silimo v isto smer, prosim. Naslednja zadeva. Predlagatelji govorijo o domoljubju. Veste, domoljubje je tudi spoštovanje uradnih organov te države, spoštovanje institucij, zgodovine. Kdor ne spoštuje svoje preteklosti, kdor hoče svojo preteklost zamenjati, spremeniti, izbrisati ali kako drugače obrniti, ni domoljub, je samo politikant in špekulant. Obenem pa eden izmed podpisnikov današnjega predloga zakona, ki sam sebe predstavlja za velikega osamosvojitelja, ni zmogel niti toliko poguma, politične kulture,
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovani državni sekretar, cenjeni zbor! Krščanski demokrati se zavedamo, da je trenutno največji izziv slovenskega gospodarstva skoncentriran na vprašanje produktivnosti. Slovenija kljub številnim dobrim rezultatom pri drugih kazalnikih pri vprašanju produktivnosti že dolgo, za približno petino, zaostaja za povprečjem Evropske unije, na kar nas vedno znova opozarja Urad Republike Slovenije za makroekonomske analize. Višjega standarda, višjih plač ter razvitosti na ravni držav kot sta denimo Avstrija in Nemčija, ne bo mogoče doseči drugače kot s povečanjem produktivnosti. Zato pa bo potreba ustvariti okolje v katerem bo lahko gospodarstvo ustvarilo večjo dodano vrednost. Predlog zakona s širjenjem spodbud na investicijo v raziskave in razvoj ter inovacije, zasleduje cilj povečanja produktivnosti kot glavnega izziva našega gospodarstva. Za zakonom želimo podjetjem omogočiti čim hitrejše in lažje prilagoditve zahtevanj za zeleni prehod ter preprečiti izgubljanje konkurenčnosti podjetju v primerjavi z drugimi državami. Zaradi navedenega so v predlogu predvidene spodbude za investicije v raziskave in razvoj ter inovacije tako podjetjem kot različnim oblikam povezovanja podjetij med seboj in z institucijami znanja. Med ključnimi spremembami, ki jih predlog zakona prinaša, sta aktivacija vseh možnosti za dodeljevanje državnih pomoči za raziskave, razvoj in inovacije ter širite definicije investicijam. Investicije bo tako mogoče izvesti tudi v raziskave, razvoj, inovacije, zato bodo upravičeni stroški tudi osebjem, amortizacija instrumentov in opreme, amortizacija stavb in zemljišč, pogodbene raziskave, patenti in denimo režijski stroški. Državne spodbude sicer niso sicer v skladu s programom Nove Slovenije – krščanski demokrati niso ključno orodje izboljšanje našega poslovnega okolja, kljub temu pa predlog zakona na tem področju pomeni dobrodošel premik v smeri cilja večje produktivnosti. Predlog naslavlja tudi spodbujanje zele
Hvala lepa za besedo. V bistvu sem mislil spregovoriti o cestah oziroma gradnji avtocest na Ptujskem, pa smo se potem dogovorili, da bo to opravila Lidija Majnik. Zdaj pa vidim, da je ni tu. Zato bi vseeno izrazil pravzaprav presenečenje, da se je gradnja avtocest oziroma odsekov hitre ceste proti Ormožu toliko zavlekla. Vemo, da so posamezni odseki bili v planu že za leto 1999 in za leto 2000, nekateri za leto 2001. Narejene so bile študije, vendar odločitve še ni, zato apeliram, da se ta odločitev čim prej najde. Konec koncev se je treba uskladiti in nam je vseeno, pa gradi ceste Dars in ne občine. Te odločitve je treba čim prej najti in apeliram na Dars, da to tudi stori. Hvala lepa.
Hvala za besedo. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi! V Stranki mladih Slovenije opozarjamo, da je stanje, v katerem se je znašla organizacija predšolske vzgoje, iz leta v leto slabše. Predšolsko varstvo je postalo drago in v veliko breme občinam. Finančno breme za mlade družine kot posledica visokih cen vrtcev resno ogroža družinske proračune in postaja ena izmed prvih omejitev, zaradi katerih se mlade družine ne odločajo za naraščaj, saj si stroškov vrtca enostavno ne morejo privoščiti. Predšolska vzgoja in varstvo sta se v letu 2002 podražila povprečno za 10,3%, medtem ko je inflacija znašala 8,4%. Cene vrtcev pa se dražijo še naprej. Kot vemo, predvsem zaradi višanja plač v javnem sektorju, ker vlada neodgovorno popušča pritiskom javnega sektorja. Vedno višjim finančnim obveznostim zaradi tegane uspejo slediti tudi občine, v katerih predstavljajo proračunske postavke za predšolsko vzgojo izredno veliko obremenitev in v srednje velikih in malih občinah predstavljajo že skoraj četrtino proračuna. Zato tudi nastajajo težave pri vzdrževanju objektov, vrtcev in ponekod je zaradi uveljavitve nekaterih novih zahtev, kot recimo Hacap sistema, na podlagi zakona o zdravstveni neustreznosti živil in predmetov ter snovi, ki prihaja v stik z živili, ki velja s 1.1. letošnjega leta, še dodatno veliko finančno breme občinam in je ogrožen obstoj nekaterih vrtcev, kajti občine nimajo same zadostnih sredstev, država pa jih tudi ne zagotavlja v zadostni meri. Otroci so narodovo največje bogastvo, je v luči vladne politike do predšolskega varstva in vzgoje očitno le oguljena fraza. Vlada s takšno politiko mlade družine odvrača od tega, da bi se odločali za otroke, saj so cene vrtcev tako visoke, da pomenijo imeti otroka v vrtcu že razkošje, ne pa, da bi bila to oblika pomoči pri ustvarjanju družine, povsem normalna dobrina, ki bi jo na prvem mestu zagotavljala država. Vlado je treba očitno opozoriti, da živimo v tretjem tisočletju in da je pri načrtovanju družine prvi
Hvala za besedo. Spoštovani! S predlagano novelo se predlaga zamik uporabe Zakona o usmerjanju otrok s posebnimi potrebami na 1. september 2013. S tem se ne posega v temeljna načela, ki so bila upoštevana že ob pripravi osnovnega zakona, ki je začel veljati avgusta 2011, uporabljati pa naj bi se začel s 1. septembrom 2012. Ta rok smo z Zakonom o uravnoteženju javnih financ prestavili na 1. december 2012. V Poslanski skupini Državljanske liste se strinjamo s predlaganim zamikom začetka uporabe zakona na kasnejši datum, kajti zavedamo se potrebe po urejenosti tega področja. V primeru začetka zamika izvajanja zakona gre le za formalne in ne vsebinske spremembe. Cilj predlagane spremembe je neposredno povezan z učinkovitim izvajanjem zakona in nima nobenih finančnih posledic, kajti s preložitvijo uporabe zakona se zgolj ohranja sedanja ureditev. Prav tako bo omogočil sprejetje kakovostnejših rešitev; v mislih imamo optimizacijo modela usmerjanja otrok s posebnimi potrebami v Sloveniji. V svojem nagovoru želim izpostaviti nekatere konkretnejše utemeljitve, zakaj se strinjamo s preložitvijo uporabe zakona. Za izvajanje zakona niso izpolnjeni vsi pogoji, poleg tega se spremembe v izobraževanju nujno vežejo na začetek šolskega leta. Nedopustno je, da bi bili v istem šolskem letu nekateri posamezniki usmerjeni po eni zakonodaji in bi zato zanje veljala drugačna pravila kot po drugi zakonodaji za druge posameznike. To bi pomenilo težave pri organizaciji izobraževanja. Potrebne so predhodne spremembe Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja in prilagoditve oziroma spremembe posameznih programov oziroma organizacijske prilagoditve za izvedbo pouka. Skratka, v Poslanski skupini <PARTY> spremembe podpiramo, ne le zato, ker v tem trenutku pravzaprav pogoji za izvajanje zakona niso zagotovljeni, pač pa tudi zato, ker sodimo, da je v času priprave zakonodaje tega področja, ki bo začela veljati s šolskim letom 2013/2014, treba sprejeti tudi določene strokovne pom
Gospa podpredsednica, hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod minister, državni sekretar s sodelavci, drage kolegice in kolegi! Dovolite, da vas najprej lepo pozdravim. Področje urejanja prostora, ki ga obravnava zakona, je v veljavnem pravnem sistemu regulirano s tremi zakoni, ki so bili sprejeti že leta 1984: zakon o urejanju prostora, zakon o urejanju naselij in drugih posegov v prostor ter zakon o stavbnih zemljiščih. Ti zakoni so vsi skupaj predstavljali usklajeno celoto prostorsko regulative in so temeljili na takratnem javnem sistemu samoupravnega družbenega planiranja. Zakon o urejanju prostora je kot zakonski akt nadgrajeval sistem družbenega planiranja predvsem s pravili za načrtovanje razvoja dejavnosti v prostoru in zavarovanje dobrin splošnega pomena. Temeljne odločitve v zvezi z urejanjem prostora so se sprejemale kot prostorske sestavine družbenih planov. Vsebinska vpetost v sistem družbenega planiranja je bil tudi razlog za normativno delitev materije prostorskega načrtovanja na tako imenovani planski zakon, v katerem je predvsem urejal zakon o urejanju prostora, in na tako imenovani drugi del, to je izvedbeni zakon, v katerem so bile nosilne določbe zakona o urejanju naselij. V sedanjem času damo lahko oceno, da priprava novega zakona o urejanju prostora ni dohitevala zahtev, ki so jih prinašale družbene spremembe. Z ukinitvijo sistema družbenega planiranja v letu 1990 so navedeni zakoni sicer ostali v veljavi, saj so bili zasnovani kot relativno samostojna celota, vendar pa so se morali večkrat parcialno spreminjati, dopolnjevati in prilagajati novih zahtevam. Ob vseh spremembah, za katere smatram, da jih ni treba naštevati, lahko ugotovimo, da je tudi zakon o urejanju prostora postal notranje nekonsistenten in težko razumljiv, nekatere določbe pa so postale tudi ustavno sporne. Vendar so kljub temu ostale določbe v zakonu o urejanju prostora še vedno dokaj aktualne in relativno sodobne, vendar pa so se nekatere zakonske rešitve v praktičnem izvaja
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Tudi sam bi rad prispeval svoj glas Zakonu o vladi in predlagam, da to današnjo sejo, ali glasujemo sedaj proti pa pripravite nov predlog do sobote, in sicer v tem predlogu spremenite in pustite tožilstvo pod pravosodjem. Nekako bom citiral Karla Erjavca, takrat, ko smo skupaj dodelovali, je opozoril, da je to ustavno sporno, in sta dva doktorja prava, tako gospod Virant kot Vlačič, to sprejela in smo vrnili pod pravosodje. In drugič. Predlagam tudi, da pustimo samostojno ministrstvo za kulturo, pa naj bo eno več. Naj bo to kompromis, ki ga predlaga opozicija, bodoča opozicija. Naj bo eno več, zato da ne vzamemo tistega, kar je bilo v Sloveniji ves čas najmočnejše orožje – naš jezik. Gospod Gorenak je začel govoriti o prihranjenih stroških. Sam sem se že bal, da bomo prišli do tega, da bomo ukinili tudi parlament, ker bi še več prihranili. Bi pa citiral, kar je rekel po seji odbora, ko je napovedal: "Najavljam pa, da bomo na sejo Državnega zbora vložili amandma, ki ga bo potem sprejel Državni zbor. Hvala lepa." In mislim, da ni korekten do tistih, ki so bili na odboru, da jih je s tem zavedel, kajti ne vem, kako bomo tako sodelovali, če bomo tako začeli že na začetku. Torej moj predlog je, še enkrat, glasujmo proti, pripravite predlog za samostojno kulturo, naj bo eno ministrstvo več, vrnite tožilstvo pod pravosodje, pa bomo v Pozitivni Sloveniji dali glas takemu zakonu o vladi, v dobro te vlade, v dobro te države, če je le možno. Sicer pa, moram povedati, tisti, ki to potem govorite, gospod Braniselj, vi in gospod Gorenak, ne vem, kdo vam bo še verjel, če boste najavljali nekaj, kar potem požrete v roku ene ure. Mi smo se na ta vaš predlog pripravili, pripravili na to, da bomo dali glas za in pripravili, da predlagamo, naj bo ministrstvo za kulturo samostojno, kljub tistim 504 tisočim evrov, ki to ministrstvo stane na letnem nivoju. Še enkrat predlagam in prosim, da to naredimo v imenu, pravim, te države
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani! Sprašujem ministra za informacijsko družbo, gospoda Pavla Gantarja, zakaj je Slovenija še vedno vodilna država v Evropi po odstotku odtoka slovenske pameti v tujino. Lep prosim vlado, da nam ne ponuja odgovorov, kot so: majhnost države, premalo denarja, sredstev, pogojev in podobno. Prav z veseljem sem zjutraj prebrala v dnevnem časopisu o izrednem uspehu gospoda Matjaža Roglja, ki je včeraj postal svetovni računalniški prvak. Zanima me, ali misli vlada na kakršnikoli način nagraditi ta izredni uspeh gospoda Roglja ali pa bo še eden izredni potencial odcuraljal v tujino, tako kot že mnogokateri. Ravno zaradi takih ravnanj vlade vodijo naša podjetja v nekaterih slovenskih regijah nestrokovnjaki, ki povzročajo propad teh podjetij ali pa vlečejo nerazumljive poteze. Kot primer: Elektro Celje, poslovna enota Slovenj Gradec, kjer bo prišlo predvsem zaradi nestrokovnosti, do izgube na delovnih mestih in denarja. Zanima me, kdaj bo vlada pripravila kakšen program, ki bo v bodoče poslušal ustaviti beg slovenskih možganov v tujino in preprečila siromašenje pokrajin, kot so Koroška, Prekmurje, Primorska, Dolenjska itd., ter s tem hlapčevsko pomaga Evropi. Hvala.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani predsednik Vlade! Iz današnjega nastopa predsednika Vlade in tudi iz koalicijske pogodbe izhaja, da ta sporazum ne favorizira nobene družbene skupine. V tem tekstu in tudi izvajanju predsednika najdemo zagotovilo, da se vse družbene skupine v Sloveniji lahko počutijo varne. Ne favorizira ne podjetnikov, ne učiteljev, ne znanstvenikov, ne športnikov; ampak daje priložnost vsem, da se tisti, ki so dobri – in dobre imamo med podjetniki, športniki, učitelji, delavci –, ter tudi tisti, ki so nekaj slabši, tu notri varno počutijo. To je pomembno sporočilo. To zagotavlja varnost, tudi občutek varnosti pri ljudeh in to tudi dviga kakovost življenja. Dvig kakovosti življenja ni odvisen samo od denarja. Javni sektor ni parazit, kakor velikokrat slišimo z desne politične opcije. Tisti, ki ne spoštuje javnega sektorja, tudi ne spoštuje države. Razvite demokracije gradijo javni sektor, uradništvo leta in leta in nimajo do njega negativnega odnosa, niti ga ne prezirajo; ampak ga gradijo vedno znova, ker to zagotavlja državo. To zagotavlja stabilnost in zagotavlja to, da se vsi državljani v taki državi dobro počutimo. Naš predsednik je pokazal tudi veliko potrpežljivost pri sestavljanju te vlade, veliko potrpežljivosti bo treba tudi pri dogovarjanju; in to je vrlina, ki je nima vsak. Ni edina manjšinska vlada v Evropi, jih je veliko in morda je to ravno model tudi za tako družbo, kot je naša, ki omogoča dialog, ki temelji na dialogu in da na podlagi dialoga potem išče tudi optimalne rešitve. Ozračje strahu, ki ga sejejo nekatere politične opcije v tej državi, mi ni blizu. Moram tudi reči, da je izrazito manipulativen, kajti napada eno od osnovnih Maslowih potreb pri človeku, to je potreba po varnosti. In ker je tako zelo manipulativen, je tudi zelo občutljiv. Ni mi blizu, če nekdo na podlagi vzbujanja strahu v družbi gradi svoj politični gremij v državi. Naš predsednik Vlade je bil edini sposoben
Hvala za besedo. Spoštovani kolegici, spoštovani kolegi, spoštovani minister! De Gaulle je v parlamentu izrekel znane besede, gospodje poslanci, demokracija da, anarhija ne. Pričakoval bi, da bi ta misel kot rdeča nit bila tudi nit današnje razprave. V vsej zgodovini človeštva so bile vedno zahtevane, upoštevane in spoštovane ali kršene neke norme obnašanja in vrednot, ki so se sicer v stoletjih in s časom spreminjale, vendar so bile in z njimi so ljudje živeli. Pred nami je torej predlog novega zakona o varstvu javnega reda in miru, ki bo nedvomno imel vlogo zagovornikov, pa tudi kritikov. Javni red in mir sta dobrini, kot je bilo že danes slišano, ki se jih zavemo šele takrat, ko sta kršeni. Sta torej dobrini vsakdanjega dela in življenja, ki zagotavljata varno in mirno počutje in je nek minimum socialnih pravil, ki jih ljudje razumejo kot nujne za sožitje v okolju, v katerem živimo. Moramo se torej zavedati, da so pravice enih omejene s pravicami drugih, in je s tem tudi pogojno varovanje zasebnosti in zagotavljanje življenja v varnem okolju. Ob raznih zapisih in mislih v javnosti in v medijih postaja zelo grenak priokus, da se nekateri ali celo veliko ljudi v tej državi ne čuti varne in da nimajo miru. Pa vendarle lahko beremo trditev, ki prihaja iz opozicije, ki pravi, da gre pri sprejemu tega zakona za zelo spolzek teren glede človekovih pravic in temeljnih svoboščin, in da zakon posega v človekove pravice in svoboščine. In zaključek, citiram, "preprosto ne morem verjeti, da takšen zakon nastaja v naši državi". To je bilo od opozicije pričakovati in me nikakor ne preseneča. Zavedam se, da zakon o javnem redu in miru, spada med tiste zakone, katerega določb verjetno ni mogoče oblikovati tako, da bi se z njimi vsi strinjali. Pa vendar ga zaradi javnega reda in miru potrebujemo tudi dobro izvajanje zakona. Naša dolžnost in obveza torej je ljudem zagotoviti varnost in red, z zakonom uresničiti pravico posameznika do varnosti in dostojanstva, varovanje posameznika
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! Danes smo veliko slišali o gasilski akciji, pa nisem povsem prepričan, da smo res podobni gasilcem. Si predstavljate, da kot gasilci pridemo pred gorečo hišo in se potem začnemo kregati, tako kot se danes, o enem zelo preprostem zakonu. Sem prepričan, da ta hiša zgori. Mi se lahko pogovarjamo o gasilcih v smeri tega, da je ta zakon sprejet na relativno hiter način, ampak ne vem, če je to dovolj, da se primerjamo s tem častivrednim poklicem. Jaz bom spomnil na eno zadevo. Mogoče se novi poslanci ne boste tega spomnili. V preteklem mandatu smo imeli podobno zadevo, sicer na povsem drugem kadrovskem področju, na področju športa, kjer smo dobili pobudo, da se spremeni zakon o državljanstvu, da bomo lahko nekoga sprejeli tudi kot dobrega košarkarja v našo reprezentanco. Jaz vam zagotavljam, da smo se o tem zakonu zmenili v petih minutah, mogoče pretiravam, mogoče je bilo 15 minut. Ni bila Marlene Ottey; bil je Anthony Randolph. In ne razumem, da se mi o tako pomembni zadevi, kot je otroška srčna kirurgija – včeraj ste brali članke o tem, da je na novoustanovljenem inštitutu kadrovska stiska, da so že tam zdravniki, za katere pa ne obstajajo zakonski pogoji, da bi opravili svoje delo –, tukaj toliko prerekamo o tem, ali naj delajo ali naj ne delajo. Če ne bomo sprejeli zakona, ne bodo delali; če ga pa bomo pa če ne bo kakšnega veta, bodo pa delali. To je to. Vsi se zavedamo, da zakon ni idealen, da se bodo odprla tudi druga vprašanja na drugih področjih medicine, zagotovo. Ampak ne zaradi tega zakona; zaradi slabega dela na kadrovskem področju, za katerega jaz osebno ocenjujem, da je to področje stroke, in želim, da je to področje stroke, mislim na zdravniško zbornico in njeno vodstvo. Če si ne želijo tega dela opravljati, naj to povedo. Del pristojnosti je že šel v preteklosti na ministrstvo, ampak mislim, da naj Zdravniška zbornica, Obrtna zbornica in Odvetniška zbornica ostanejo avtonomne in naj razvijajo svojo strok
Hvala za besedo. Moram začeti z eno zadevo, s katero nisem mislil, lepo vas bi prosil, da že nehate uporabljati metafore avtomobilov. V 21. stoletju bi morali razvijati javni potniški promet. Kot je rekel kolega Jani, jaz si znam poiskati tam na ministrstvu, na portalu, kaj so vse obvezne naloge občin. Jaz sem v bistvu hotel ministrstvo provocirati, da vidim, ali se oni tega resno lotevajo ali imajo neko matriko, gospod Horvat je šel, ali imajo nek sistem linearnih enačb, da se tako izrazim, kjer gledajo, kako to famozno formulo spraviti skupaj. Z vsem dolžnim spoštovanjem do državne sekretarke, zdi se mi, da se te debate napačno lotevamo. Že omenjeni poslanec je rekel, da Ministrstvo za finance razvoj lokalne samouprave ne zanima. Mi se tukaj ne pogovarjamo vsebinsko, kaj s temi občinami. Gospa Vraničarjeva, verjetno kdorkoli bi bil na njenem mestu, bi ravnal podobno, je skrbnica državnega proračuna in poskuša šparati, se poskuša iti gospodinjstvo Slovenije, če se tako izrazim, da boste razumeli. Lahko bi omenjal Evropsko listino, lahko bi omenjal še kaj drugega, ampak avtonomije lokalne samouprave brez neke avtonomije proračunov ni, kar je gospod Lah lepo in nazorno povedal. Dejansko, če ni penez, če nimaš od kod vzeti, se ne moreš iti lokalne samouprave. Koalicija s <PARTY> nekako omenja niz dejstev, ki naj bi šel v njihovo opravičilo. Ena zadeva je ta, češ, dajmo ljudem, ki delajo na občinah zmanjšati plače, po domače povedano. To smo nekako naredili. Pa ne vem, a vi greste kdaj gledat v kakšno občino srednjega ranga ali manjšega ranga, jaz se čudim, kako ti ljudje sploh po domače povedano sfolgajo, saj njihov dan je tudi dolg 24 ur. Ob vseh teh nalogah, ob vsej tej silni birokratizaciji me tudi ne čudi, da je kdaj kdo v prekršku, če ne že kazensko preganjan, saj enostavno ne more odreagirati na vse. Vsi zelo radi govorite o investicijah. Ko se pogovarjam z ljudmi iz SVRK-a in jim pravim, če imajo kakšne svoje terenske enote, pravijo, da imajo. Ne bom naprej nek
Spoštovani gospod predsednik, hvala za besedo. Spoštovani minister mag. Matej Tonin, cenjeni zbor! Nova Slovenija vrača dostojanstvo Slovenski vojski. Verjamem, da upoštevajoč vse dosežke sedanje vlade in obrambnega ministra mag. Mateja Tonina tega v tej dvorani in zunaj nje ne more noben več zanikati. Na eni strani državotvornost in zavezanost vsem danim obljubam v preteklosti tudi kot članice Zveze Nato, na drugi strani želja Levice da ukine Slovensko vojsko in njihovo nasprotovanje modernizaciji Slovenske vojske zaradi lastnih partikularnih interesov za lastno prepoznavnost oziroma povečanje števila stolčkov v tem cenjenem državnem zboru. Prav njihovi današnji argumenti predlagatelja v uvodu potrjujejo prav omenjeno tezo. Njihovi argumenti kaj vse bi oni rešili oziroma naredili so se resnično pokazali, ko so bili nadkoalicijska stranka. Državljanke in državljani nismo od njihovega vodenja države dobili nič več, ampak manj. Njihovo vodenje države oziroma kar ugrabitev države kot nadkoalicijska stranka ni državljankam in državljanom prineslo nič več, nič domov za starejše občane, nič stanovanj za mlade. So bile pa na drugi strani zelo dobro poplačane nevladne organizacije, ena izmed teh tudi Rog. In to lahko od njih pričakujemo tudi v prihodnje. In tega nam tudi prav nič ne skrivajo. Samooklicani rešitelji kolegi iz Levice danes naj bi zastopali vse revne v Sloveniji, po volitvah pa le nekatere. Kako? Že videno. Na drugi strani vlada in vse koalicijska stranke gradimo domove za starejše občane, gradimo domove za mlade, gradimo šole in vrtce ter telovadnice, gradimo ceste in dajemo velike investicije v zdravstvo. Kar se pa tiče samega sporazuma, ki je bil sklenjen z menjavo pisem 9. julija 2021 in 13. novembra 2022 v Državnem zboru pa sporazum ratificiran na 29. redni seji 2. 2. 2020 takoj na tem <PARTY> vložila pobudo za zakonodajni referendum in isti dan vlada sprejme sklep o nedopustnosti referenduma. Zato lahko vsaj v svojem imenu govorim, da o ukinitvi Slovensk