EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Hvala lepa za besedo. Spoštovani. Jaz bom seveda predlog zakona podprl, pa ne zaradi kakršnegakoli političnega pritiska ali kakršnihkoli drugih manipulacij, ki jih je prisotnih ogromno, ne glede na to, da ste moje amandmaje zavrgli, ker pač ekološko nisteosveščeni, ker pač pričakujete, da se bo to drugje rešilo. Upajmo, da se bo, bomo to videli. Podprl bom zakon tudi zato, kot je že bilo rečeno, samo zato, da bomo naložili odgovornost še enkrat vsem tistim akterjem, ki ste tukaj vključeni in ki niste naredili vsega tega, kar bi morali narediti, da bi ta projekt že dejansko zaživel, če je bil namen, da ta projekt zaživi. Jaz mislim, da je bilo dejansko pri tem predlogu oziroma pri tej ideji, pri tej pobudi v vseh letih nazaj preveč politiziranja, preveč taktiziranja, preveč različnih interesov, ki niso niti interesi državnega zbora, niti interesi vlade, niti interesi gospodarstva, ampak so paradržavni interesi ne vem kakšnih sil in moči, ki dejansko imajo večjo moč kot vsi regularni instrumenti in vsi regularni instituti v tej državi. To je prisotno. Nihče nima toliko moči v tej državi, ne parlament, ne vlade in tudi drugi ne, da bi te stvari postavili z zakonom, s kontrolo in tako naprej, na svoje mesto. Pričakujem, da bo ta zakon zdaj razmejil to odgovornost in tudi zato bom glasoval za ta zakon. In upam, da ne bo treba drugo leto nekje poleti spet vložiti novo interpelacijo. Hvala lepa.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod minister, spoštovani zbor! Ker je poročilo kar obsežno, ga imate v sistemu, si ga lahko prebere, sledi zgolj nekaj, kar bi v osnovni šoli imenovali skrajšana obnova. Na prvem zasedanju matičnega delovnega telesa 6. 11. so bili pred tem v poslovniškem roku vloženi amandmaji predlagatelja zakona Poslanske skupine <PARTY> k celi vrsti členov, ki so bili nek odziv na neke predloge, pripombe zlasti Zakonodajno-pravne službe. Sočasno je bila na tej seji, ki je bila prekinjena s strani Poslanske skupine <PARTY>, nepravočasno vložena vrsta amandmajev na način kot predlogi amandmajev odbora. Seja je bila prekinjena in se je nadaljevala se je 27. 11. V imenu predlagatelja je Luka Mesec podal dodatno obrazložitev. Če jo na kratko povzamem. Delno privatizirani davek na zdravstvo se vrne nazaj državljankam in državljanom, sočasno se uvede solidarnostno načelo. Mnenje Vlade je predstavil državni sekretar na resornem ministrstvu za zdravje dr. Tomaž Pliberšek, ki je ubesedoval podobno kot neka vlada pred to, da se išče sistemska rešitev in da se ne strinjajo s tem predlogom. Dodatna opozorila, poglede Zakonodajno-pravne službe je predstavila gospa Lenča Arko Fabjan. Mnenje Državnega sveta Republike Slovenije je predstavil gospod Danijel Kastelic, ki je izrazil, da pristojni komisiji Državnega sveta ne podpirata predloga zakona. Potem je sledila široka in polemična razprava. Pred tem je članica odbora v imenu Poslanske skupine <PARTY> predlagala njihovo lestvico, ki očitno ni bila usklajena niti v koaliciji, kaj šele z Ekonomsko-socialnim svetom, kar se je očitalo predlagatelju in je doživela buren negativen odziv. Zlasti nosilna stranka v koaliciji <PARTY> je v predstavitvah trdila, da pripravljajo sistemsko rešitev. Predstavniki, zagovorniki upokojencev, gospodje iz Desusa so trdili, da se na slabo drevo ne more cepiti dober cepič. Sledila je dokaj burna razprava, v kateri je bilo malo preveč razprave o nekem koncu izvenzakonske zveze med koalic
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Končno se zopet končuje en proces urejanja pogodbenih odnosov, ali prej smo govorili, ustavnih odnosov v EU. Ta proces že od pogodbe v Nici leta 2000 jemlje vsem nam, predvsem pa administraciji, veliko energije in časa. Ponovno se je izkazalo tisto, kar je že izjavil Monet v svoji napovedi končnih ciljev, da pač projekt Evropa kot političen projekt enotne Evrope ni realen in da bo možno samo z majhnimi koraki in z veliko partnerskega in drugačnega razumevanja nekako urejati skupne zadeve za tisto, kar je pred Evropo kot izziv, ki je predvsem v zadnjem času, v zadnjih letih globaliziran, in na način, kot Evropa deluje, je vedno manj možnosti, da bo Evropa učinkovito lahko sobivala in pomenila faktor odločanja in razvoja in urejanja svetovnih zadev na način, kot je sedaj organizirana. Ker je to politična realnost, pravzaprav nimamo možnosti, da kakorkoli dodajamo k tej politični realnosti, k tej reformni pogodbi, kot jo sedaj imenujemo. Hvalevredno je to, da bo vsaj kratica EU sedaj imela tudi svojo osnovo v nazivu, ker se Evropa sedaj poimenuje realno, dejansko kot Evropska unija in bo na ta način z vsemi temi izboljšavami, ki pa so predvsem naravnane v tiste nujnosti, jaz jih vidim predvsem v kontekstu možnosti zaokroževanja evropskega kontingenta v smislu članstva vseh tistih držav, ki pravzaprav sodijo v Evropsko unijo. Nas Slovence, našo državo, ki je pred predsedovanjem, zanima predvsem to, da se s to reformno pogodbo odprejo možnosti, realne možnosti in tudi formalne, da tudi države jugovzhodne Evrope lahko resneje z dejansko vizijo pristopajo v članstvo v Evropski uniji. V sami reformni pogodbi pravzaprav s stališča parlamentov so najbolj pomembne tiste določbe, ki povečujejo vpliv in okrepljeno vlogo nacionalnih parlamentov, predvsem glede pomena evropske zakonodaje na ustavno določene pravice v posameznih nacionalnih državah. Glede subsidiarnosti se sedaj uveljavlja p
Hvala lepa za besedo. Ta amandma bom z veseljem podprl, predvsem tudi zato, ker gospodu Baroviču, mojemu prijatelju, zelo verjamem, da govori resnico, da je iskren in da me ne zavaja s tem amandmajem. Jaz njemu verjamem, da se bori za pravičnost, za svoj kraj, in manj verjamem predstavnikom vlade, ki so nas že tolikokrat žejne prepeljali čez vodo, to je definitivno. To, da pa vzamemo na strani proračunskega uporabnika predsednika Republike Slovenije, je pa tudi povsem korektno. Namreč, predsednik države, sem prepričan, denarja na tej postavki ne potrebuje, ker tako in tako nič ne dela. Hvala lepa.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavkama. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Predlagani zakon prinaša dve ključni spremembi. Prva je povezana z novim zadolževanjem, druga pa z iskanjem skritih rezerv, ki jih posamezni proračunski porabniki hranijo za le njim znan namen. Za Državljansko listo je najzanimivejši del, v katerem se povečuje možni obseg zadolževanja DUTB oziroma tako imenovane in danes že skoraj zloglasne slabe banke. Lahkotnost, s katero vlada predlaga, da zadolžimo državljane za dodatnih 800 milijonov evrov brez kakršnekoli resne obrazložitve, je neverjetna. V Državljanski listi ne bomo bianko potrjevali dodatnih zadolžitev. Če želi vlada izvesti dodatno zadolževanje, v Državljanski listi pričakujemo resno analizo, verodostojne razloge in podatke o tem, zakaj je bilo potrebno; ne pa da se dogaja, kot se je v tem primeru, da na pristojnih odborih licitiramo, koliko stotin milijonov bomo potrdili. Z milijoni in milijardami v tej hiši zadnje čase več ne upravljamo, temveč dobesedno barantamo. Ko vlada vidi, da ni podpore za dve milijardi, je pripravljena vzeti tudi eno in pol, čeprav se dejstva v tem času niso spremenila niti za odtenek. Takšno delovanje je neresno in nespoštljivo do državljanov. Nekateri izgubljajo moralni kompas in <PARTY> pri tem ne bo sodelovala. Ne bomo potrjevali zadolževanje na slepo. Spoštovana vlada, pridite s podatki, z dejstvi in zelo dobro obrazložite, zakaj bom svoja dva otroka dodatno zadolžil za reševanje bank; in morda boste takrat lahko računali na naš glas. Poleg tega bi želel spomniti, da smo državljanom obljubili javno preiskavo v zvezi z reševanjem bank na način, kot je bilo to izvedeno na Islandiji; pa tudi od tega ni bilo nič. <PARTY> je pripravila nov zakon – Zakon o dostopu do informacij javnega značaja, ki bo omogočil vsaj delno razjasnitev tega, kar se je dogajalo v naših bankah, in pokazal, kaj je še skritega po predalih; a je na žalost zastal v kolesih birokratskih posto
Hvala za to priložnost, da tukaj spregovorim. Danes je res dolgčas. Nisem več pričakoval, da bi se izvedelo kaj novega, zato poslušam same take novitete, ki jih je sposoben le gospod Ziherl govoriti o Latviji, ki je znana država z največjim deležem nacistov, poleg Koroške, v času rajha. In seveda se to že danes pozna, kot resni ljudje znajo povedati. Drugo, danes spoznavam vrsto strokovnjakov za najrazličnejša vprašanja. Največ strokovnjakov je za ustavno pravo. Tisti, ki o tem govorijo, ne da bi vedeli, kaj pomeni, kaj je ustavna odločba, kakšen je položaj ustavnega sodstva pri nas in tudi kje drugje, blatijo na široko. Tretjo vrsto strokovnjakov sem videl med selektorji. Tam je en moj poslanski kolega razlagal, da je potrebna selekcija. To selekcijo je potem že dopolnil. In sedaj bom jaz nekaj dopolnilnega povedal. Edina stvar, ki jo vidim pri selektorjih, ki bi morali kaj dopolniti, da naj že, ko bodo še v naslednjih rundah ponavljali ta isti zakon, ki ga vlačijo sem in tja že od leta 2003, naj ga dopolnijo vsaj z definicijo "špekulanta". To je veliko spoznanje današnje razprave in dobili smo pojasnila, kaj je vse to, morda še Ziherlovo definicijo, kaj ga na tem svetu najbolj skrbi. Mogoče bo še on na tem področju selektor. Imamo tudi veliko strokovnjakov za brezposelnost, zlasti med tistimi, ki še prestopili niso tovarniškega praga ali kateregakoli oddelka z materialno produkcijo. Točno to. Tam ga imate med sabo, ja, in je že prej govoril. Potem imamo Kaj pa sem žaljiv?! Kaj sem žaljiv?! Ne zaradi materialne produkcije Ja, ni. Moj sokrajan iz Saj Ziherl, ki si privošči vse, si je privoščil tudi zdaj. Ampak tudi moj sokrajan. Potem imamo strokovnjake za kazensko pravo tukaj. Moj poslanski kolega Györek, kar nisem vajen pri njem, danes v tej razpravi in v tem dogajanju prepoznal, kot včeraj en mladenič tam z druge strani, ki stalno nosi samo črne cunje, včeraj je bilo kriminalno dejanje, danes je bilo Hvala, gospod podpredsednik. Kolega Györek je seveda prepoznal
Hvala za besedo. Danes se v bistvu odločamo o več kot deset let stari poti, kako priti do pokrajin. Vseskozi, odkoder kar bila ustava napisana do danes oziroma do, lahko bi rekel, novembra lanskega leta, ko je državni zbor na 35. izredni seji sprejel predlog vlade za začetek postopka za spremembo teh treh členov ustave, je bila namreč stvar debate strokovnih debat in raznih delavnic ali je za regionalizem potrebna sprememba ustave ali ne. In tukaj, na tem mestu sedaj zavračam vse tisto, kar je bilo prej rečeno s strani opozicijskih poslancev nekako v tej smeri, da smo se mi, poslanci vladajočih poslanskih skupin, odločili in da sedaj silimo nekaj, kar sploh ni potrebno. Da je treba spremeniti ustavo, je odločila stroka, o tem ni odločala politika. Je pa res, da ste prav opozicijski poslanci ves čas in predvsem iz nekaterih teh poslanskih skupin ves čas trmasto vztrajali, da je regionalizem lahko in v Sloveniji mogoč tudi brez teh sprememb ustave. To je stroka jasno zavrnila. In tudi na tej ustavni komisiji, ki je zadnjič bila, je bilo tudi prav s strani stroke zavrnjena vaša rešitev o tem, kako bi vi popolnoma ustanovili regije z najnižjega nivoja oblasti, se pravi z občin; kako so občine edino tiste, ki lahko ustanavljajo regije. Tukaj ni mogoče prelagati z nekimi ponovno izmišljenimi argumenti krivdo na nas, da smo mi krivi in da mi nosimo odgovornost, da regij v Sloveniji še kar ni. O tem - še enkrat poudarjam na tem mestu -, o tem so tekle dolge strokovne debate, bilo je vpletenih mnogo slovenskih pa tudi tujih pravnih strokovnjakov in na koncu se je posplošilo to mnenje, da je ta sprememba ustrezna. Sedaj, ko ste tudi vi spoznali, da s temi argumenti ne gre več naprej, ko ste nekje pristali v njej, sedaj pa se ponovno izmišljajo nove in nove ovire in novi in novi argumenti, kako do regij v Sloveniji ne priti. Morate pa vedeti, prej se je tudi nekaj poslancev sklicevalo na evropskost, da naj si ogledamo za zgled posamezne države Evropske unije, predvsem pa menim
Najlepša hvala. Danes smo veliko slišali, da je treba spet analizirati in delati poročila in analize. Poglejte, to je poročilo, ki je bilo narejeno in objavljeno, tudi sem že povedala, obravnavano na Odboru za delo, socialne zadeve in invalide v februarju. Več kot sto strani ima in ne potrebujete popolnoma nobenih novih analiz, samo odprete, notri so tabele. In tabele so zgovorne. In to ni zgodba o uspehu, če piše, da je danes delež oseb, ki tvegajo socialno izkjučenost, 20,4 %, 2008 jih je bilo 18,5 %. To ni zgodba o uspehu, da danes beremo v medijih, tako kot je rekel gospod Jurša, da 290 tisoč ljudi živi pod pragom revščine. Da so takrat predlagatelji zakona o socialnovarstvenih prejemkih govorili, da gre za najbolj socialen zakon, ampak danes statistike kažejo, ker se dostikrat vlada sklicuje na statistike, vsaj predstavniki ministrstva, boste pa ja verjeli potem temu poročilu, ki smo ga v mesecu februarju obravnavali, še enkrat naj povem, na odboru, kjer je tudi s strani ministrstva bilo rečeno, ja, alarmantne so zadeve, treba bo nekaj narediti, naredili bomo čim prej. Danes je že skorajda maj. Ob teh naših predlogih pa slišimo, da smo všečni, populistični in tako naprej. Daleč od tega! To je prvo branje. Lahko potem v nadaljevanju pomagate s svojimi predlogi, če mislite, da se da še kaj več narediti. Zveza društev upokojencev pogosto opozarja na absurdne situacije, ko starejši nimajo dovolj dohodkov, da bi pozimi lahko ustrezno ogrevali svoja stanovanja, vendar zaradi strahu pred vknjižbo prepovedi odtujitve na nepremičnino ne želijo zaprositi za varstveni dodatek. To piše v tem poročilu. Potem smo v ponedeljek poslušali ministrico, ki je ob vprašanju kolegice iz <PARTY>, kaj lahko poslanci naredimo, da bi zmanjšali tveganje revščine oziroma da bi pomagali socialno najbolj šibkim, govorila je kar nekaj časa in med drugim je povedala tudi to: "Pomembno pa je seveda, da poenostavljeno rečemo, damo ljudem vzvode, da bodo lahko se sami rešili iz tega in da ne bodo
Hvala še enkrat za besedo. Všeč mi je bila razprava kolega Mogeta, bi rekel, vse kar je povedal, je res. Sam se bom pa dotaknil, kolegica Cveta je prej omenila strošek za občine v smislu zavetišča živali. Seveda je strošek, ampak, če pomislimo, kaj vse je strošek za naše občane so ta zavetišča minimalen strošek. Sam bom povedal iz svojih izkušenj, v prejšnji službi sem delal na bencinski črpalki in lahko vam povem iz lastnih izkušenj, najmanj petkrat na leto se je zgodilo, da so ljudje pripeljali in spustili od starih psov, mačk, mladičev - mladiče smo našli v kontejnerju. In kaj bi naredili, če ne bi imeli drugega, vzeti ga v tistem trenutku noče nobeden. Jaz, če bi hotel vse živali, ki sem jih našel, domov pripeljati, imam doma živalski vrt. In hvala bogu, da imaš koga poklicati, da odpeljejo to žival in da imamo zavetišče. Strošek je pa od vseh, saj občina je v končni fazi strošek vseh. In če bomo tukaj notri gledali na te živali in jaz verjamem, da v zavetišču ima pes ali žival, ki pride v zavetišče določeno dobo, da je notri - seveda, ampak siguren sem, da mladička bo še vsak vzel. Starega, pohabljenega ali poškodovanega, bog ne daj pa nevernega psa, verjemite mi, vzel ga ne bo nobeden! Najmanj pa še tistega psa, za katerega bomo rekli: "Tega psa smo pa ujeli, tri je že ugriznil, mi smo ga dali na prešolanje, zdaj je tukaj notri v zavetišču, nobeden ne pride po njega!" Potem bomo pa še veselo po radiu oglaševali: "Pridite po tega psa, kako je fleten." S tem psom ni drugega za narediti kot usmrtiti, žal, takšna so dejstva. In ne si tukaj zatiskati oči. Občina, če bo hotela svoje nevarne pse pospraviti s svojega območja, ji je ta zakon napisan na kožo. Vsak, ki bo videl psa, da je izpuščen, da ni na povodcu, bo lahko poklical higienika, ta ga bo odpeljal v zavetišče. Lastnik, ki bo pogrešil svojega psa, ki ga ima res rad, verjemite, bo takoj zagnal paniko na policiji, na zavetišču - ali je moj kuža tam? Tisti, ki pa nima interesa, ga bo pa pustil v zavetišču. Zav
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Potreba na področju sprejema oseb z motnjo v razvoju v varstveno-delovne centre je močno izrazita na področju celotne države. Starši invalidnih otrok se vsakodnevno srečujejo s stisko in potrebo njihovih otrok z motnjo v razvoju. Naj navedem samo en primer, primer, kjer je na listi čakajočih za sprejem v varstveno-delovni center Šentjur, enota Šmarje pri Jelšah, kar 13 oseb z motnjo v razvoju. Zavedam se, da je to problem na ravni celotne države, zato vas spoštovani gospod minister sprašujem: Kakšni so predvideni ukrepi Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve pri reševanju težav z razporeditvijo oziroma sprejemom in možnostjo za nove vključitve oseb z motnjo v razvoju v varstveno-delovne centre po Sloveniji? Hvala za odgovor.
Gospa podpredsednica, hvala lepa za besedo. Spoštovani minister za infrastrukturo in prostor gospod Zvone Černač! Zadnje poplave, ki so prizadele Slovenijo, so povzročile ogromno škodo in prizadele ogromno število ljudi. Sama sem mnenja, da so tokrat največjo škodo utrpeli Podravje, zgornjesavinska in koroška regija, zaradi česar bo treba čim prej izvesti več potrebnih ukrepov za sanacijo razmer na posameznih delih glavnih in regionalnih cest. Prizadetim v poplavah je po podatkih uprave za zaščito in reševanje pomagalo več tisoč ljudi, gasilci, policisti, civilna zaščita, vojaki. Trudili so se pri reševanju ljudi, imetja in za dostop do vseh lokacij in prevoznosti cest ter pri zavarovanju grozečih plazov. Tudi Vlada Republike Slovenije se je po oceni mnogih odzvala hitro in učinkovito, saj je prvo finančno pomoč, ki jo je med obiskom prizadetim obljubila, kljub težkim finančnim razmeram v državi že pričela izplačevati in tako ponovno dokazala, da imajo ljudje prednost pred vsem. Za najnujnejše, najbolj interventne ukrepe je namenila 10 milijonov evrov. Na državni cestni infrastrukturi je po podatkih pristojnih na Državni direkciji za ceste povzročene veliko škode. O številkah za zdaj, ko vsa škoda še ni dokončno popisana in jo na terenu še ocenjujejo, ni mogoče govoriti. Vemo, da manjši del sanacije državne infrastrukture že poteka, predvsem gre za reševanje manjših poškodb in odstranjevanje naplavin. Spoštovani minister: Kdaj in kako učinkovito pa se lahko pričakujejo nadaljnji ukrepi pri sanaciji nastale škode ter kakšne bodo prioritete pri sanaciji poškodovane prometne infrastrukture? Hvala za odgovor.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Več ali manj smo o vsebini in dobronamernosti zakona slišali od mojih predhodnikov. Kot poslancu mi ne preostane drugega, kot da verjamem, da Vlada dela dobronamerno, in v takem smislu oziroma tonu ter vsebini bom razpravljal tudi sam. Vendar ne morem mimo tega, da je bilo dosti govora o tem, kako se Vlada trudi, da bi bilo premoženje države, pokrajin in občin transparentno, medtem ko na odboru - in to je treba poudariti - je bilo največ govora ravno o amandmaju k 10. členu zakona, ki so ga vložile vladne stranke, in sicer, največja vladna stranka in <PARTY>. Ta amandma v svojem drugem odstavku govori: "Na ministrstvo, pristojno za stanovanjske zadeve, se prenese nepremičnina, premoženje države, s katerim gospodari Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije, ki je v prostorskih aktih namenjeno za gradnjo objektov." Se vam ne zdi, da pa tu mogoče ne gre več za tako transparentno delovanje, da gre za prenos določenih pristojnosti in za prenos določenih, bom rekel, bonitet, ki bi jih potem pristojno ministrstvo nad takimi zemljišči tudi imelo. Tako da je samo govorjenje o transparentnosti lahko tudi dvolično - na odboru predlagate nekaj, danes pa govorite, hvala bogu, da je padlo. Potem mi povejte, s kakšnim smislom ste takšen amandma predlagali. Pridružiti se moram tudi enemu izmed predgovornikov, ki je govoril, da ni bil samo ta 10. člen tako sporen, da so sporni še nekateri drugi členi oziroma je bilo pomanjkanje odgovorov na nekatere druge člene, predvsem na relaciji odnosov med državo in lokalno skupnostjo. Dan je bil tudi zelo lep primer, kako naj lokalna skupnost gospodari - gospodari, kar je poudarek tega zakona - kot dober gospodar, če v stavbi, ki je last lokalne skupnosti, prebiva neka državna institucija, kot je na primer upravna enota, za katero pa seveda država nima nobenega velikega namena, da bi plačevala najemnino za uporabo te stavbe. In tak primer transparentnosti in dobrega sodelovanja je, recim
Hvala, predsedujoči. Naj za začetek nadaljujem tam, kjer je prej kolegica Janja omenila ministrico Desusa gospo Ireno Majcen. Pred sabo imam osnutek koncesijske pogodbe, ki jo sklepata Republika Slovenija, ki jo zastopa ministrica za okolje in prostora Irena Majcen, kot koncedent, in Holding Slovenske elektrarne. Zdaj bi pa vprašal, zakaj gospa ministrica noče te pogodbe podpisati. Govoriti moramo namreč o dveh stvareh. Ena je, da obravnavamo predlog zakona kolega Hrška. Ves čas mandata, posebej intenzivno še v zadnjem letu in pol pa tečejo pogajanja, da se uskladijo še zadnje stvari pri tem projektu. Govorim o prvih treh hidroelektrarnah na srednji Savi, in to so Suhadol, Trbovlje in Renke, ki niso sporne. Tudi glede sulca in teh zadev niso sporne. Pa tudi najcenejše so. A ni zanimivo? Koncesijske pogodbe, ministrica Irena Majcen, njen resor, ne drži to, kar je rekel predlagatelj gospod Hršak, infrastruktura ni pogodbena stranka pri tej pogodbi. Tukaj imam pa dokument, ki je bil že pripravljen na Vladi. Stoji. Štirje dokumenti so pripravljeni. Pogajanja še kar potekajo. Ampak očitno gre nekomu, Desusu in gospodu Hršku, za bistveno drugačne interese. Ta zakon je proti lokalnim skupnostim. Naj samo preberem sklep s 13. februarja 2018, in sicer Razvojni svet zasavske regije. Gre za tri občine, in sicer Zagorje, Trbovlje, Hrastnik. Sklep je jasen. Ta predlog zakona ne podpirajo. Želijo dodatne informacije in potem bodo vsi posamezni občinski sveti o tem razpravljali, obstoječi zakon pa ne podpirajo. Zakaj? Vse tri občine, vse tri lokalne skupnosti so bile do zdaj vpete v vsa pogajanja, ki so potekala na Vladi. Zato ad hoc predložen zakon vleče interes nekam drugam. Prvič, zakon govori, da gre za vseh deset hidroelektrarn, Suhadol, Trbovlje, Renke, Ponoviče, Kresnice, Jevnica, Zalog, Šentjakob, Gameljne, Tacen, 50 let še ne bomo imeli teh elektrarn, če bomo na tak način. Zakon govori o tem. Ja, prve tri niso spornetudi kar se tiče okoljevarstvenikov. So pa naprej proti
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Najprej bi rada odgovorila gospodu predlagatelju na pripombo iz mojega stališča oziroma iz stališča Poslanske skupine Desus, in sicer na finančni izračuni, ki jih ni mogoče predvideti. Malo prej pa ste zelo natančno sami ugotavljali, kaj pridobijo podjetja, kaj pridobi društvo in kaj izgubi država. Torej, iz tega lahko sklepam, da lahko država kar zelo natančno predvidi, kakšen bo priliv v državno blagajno iz naslova davkov. In če gre donacija od dohodka pravnih in fizičnih oseb in si s tem zniža davčno osnovo, naj mi bo dovoljeno, da se poslužim preproste kmečke logike, je torej logično, da nastane izpad prihodka državi. No, in moje vprašanje se je nadaljevalo: S čim bi vi to izgubo nadomestili, na kakšen način, s kakšnimi ukrepi? Sedaj pa še nekaj mojega razmišljanja glede na oba zakona. V naši koalicijski pogodbi je zapisano na strani javnofinančnih prihodkov, da je osrednji cilj davčne politike podpiranje ekonomskih ukrepov za rast gospodarstva, za zaposlovanje, za zagotavljanje enakopravne obdavčitve vseh kategorij davčnih zavezancev. Piše tudi, da bomo učinkovito pobirali javne dajatve in krepili davčno kulturo, ob sprejetju nacionalnega programa športa do leta 2023, da bomo skrbeli s posebnim poudarkom na pomenu športa za vse kot skrb za družbeno in socialno vključenost skozi šport. Piše pa tudi, da bo ta sistem deležen večje preglednosti postavljanja športnih organizacij in vseh sofinanciranj aktivnosti javnega interesa v športu in seveda ne nazadnje tudi nadzor nad tem. Donacije vsega tega ne bodo rešile. Predlagatelji predlagajo novo davčno olajšavo v primeru donacij oziroma investicij v športna društva. Pri obeh predlogih gre za davčne ugodnosti za pravne osebe, pa tudi za fizične osebe. Namen donacije naj bi se uporabil za vlaganje v osnovna sredstva in opremo društva in še za organizacijo ali sodelovanje na športnih prireditvah. Vemo, da takih dajatev finančno ni mogoče natančno predvideti. Iz izkušenj tudi vemo, d