EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Hvala za besedo. Postopkovno bi predlagal, če lahko gospe Romani Tomc sprintate obrazložitev, kaj je to obratni kapital. Pa naj kar preberem: "To so sredstva, ki jih podjetje oziroma država nujno potrebuje za uspešno tekoče poslovanje. To so zaloge, terjatve do kupcev, denar in obveznosti do dobaviteljev. Cilj upravljanja obratnega kapitala je biti dovolj likviden za poplačilo poslovnih zahtev in kratkoročne obveznosti." Če zaradi skrajšanja plačilnega roka znižamo obveznosti do dobaviteljev za polovico, je treba za isti znesek povečati denarna sredstva. In za to moramo dobiti ta sredstva – po mojih izračunih je to 160 milijonov. Ponavljam svoj postopkovni predlog, da to definicijo sprintate in izročite gospe Romani Tomc. Hvala. Hvala za besedo. Že v sami razpravi je bilo omenjeno, da ima več tisoč ali pa deset tisoč podjetij blokirane račune. Sprašujem tukaj predlagatelje, koliko manj jih bo po morebitnem sprejetju te novele. V vašem gradivu to ni omenjeno. Tega odgovora tam notri ne dajete. V bistvu je prav, da ga ne dajete, ker je odgovor nič. Podjetja nimajo blokiranih računov zaradi tega, ker bi nekaj dobile od države plačano ali neplačano v 15 ali 30 dneh, ampak enostavno zato, ker sploh ne dobivajo plačil, in to ponavadi od drugih subjektov, ne s strani države. Takšnih s strani države je bore bore malo. Predlog te novele tega problema ne rešuje. Če ste to želeli s tem reševati, vam to ne bo uspelo. Glede tega, kar smo že prej omenjali, potrebe po dodatnem obratnem kapitalu oziroma po dodatnem denarju, ki ga povzroči ta sprememba. Jaz se tu absolutno strinjam s tem, da če imamo mi proračuna, ne vem, 9 milijard evrov, je čisto vseeno, ali teh 9 milijard plačamo v 30 dneh ali v 15 dneh ali recimo, da se polovica od tega plačuje po računih, je čisto vseeno, ali plačamo to v 30 ali v 15 dneh, 4 milijarde je 4 milijarde. Vendar tisti trenutek, ko uvedemo ta zakon, pa je potrebna sprememba. Ko preidemo s 30-dnevnega plačilnega roka na 15-dnevni plačilni rok, je pa v
Hvala lepa. Kolegica pred mano me je kar nekajkrat omenila. Ne vem, ali ste odvetnica Ministrstva za zdravje, ali ste njihov piar, ali ste bodoča ministrica, ste sekretarka, kaj ste?! Vi odgovarjate namesto Vlade, namesto ministrstva, ki ima še vedno 30 minut, ki še vedno ni odgovorilo, pa odgovore dobivamo z vaše strani. In vi zdaj meni govorite, kaj je ministrstvo predvidevalo, kaj predvideva; torej veste nekaj več od nas. Hkrati pa pravite, da govorimo o abstraktnih zadevah. Ja, se strinjam, v 11. členu piše, da tisti, ki so dobili koncesijske pogodbe pred uveljavitvijo tega zakona in veljajo tudi po uveljavitvi tega zakona, se uskladijo z določbami tega zakona v 24 mesecih od uveljavitve tega zakona. In vi ste rekli, naj koncesionar vse to ureja. Koncesionar je prosil za koncesijo, dodelila mu jo je, na primer, lokalna skupnost, ministrstvo in tako naprej; in zdaj naj on ureja, da bo rekel – zdaj sem pa jaz. Revizijo naj naredi ministrstvo, naj napiše, kaj mora narediti, kateri koncesionarji izpolnjujejo pogoje, kateri ne izpolnjujejo. Tisti, ki ne izpolnjujejo pogojev, imajo čas toliko in toliko mesecev, da to uredijo, drugače koncesij ni. A zdaj naj jaz, če sem koncesionar, grem pregledovat zadeve?! Ministrstvo naj naredi revizijo obstoječih koncesij, kar je tudi zapisano, da bodo to naredili. In zdaj jaz vas sprašujem, ali vi zastopate Vlado, ker potem dajmo tam čas odštevati. Jaz bi rada konkretne odgovore s strani Vlade. In prosim vas, predsednik, če jih lahko pozovete, da odgovorijo na zadeve, ki smo jih spraševali, kako enotno gledati na izvajanje zdravstvene dejavnosti, zdravstvenih domov in koncesionarjev po 3. členu Zakona o zdravstveni dejavnosti, kje so merila za podaljšanje koncesij, zakaj 15-letno obdobje, kje so tu osnove oziroma na katerih načelih to temelji? Torej vse tisto, kar sem vas že prej spraševala. In kateri so tudi tisti predlogi s strani Zdravniške zbornice, ki jih je ministrstvo po oktobru 2015 že vzelo za svoje oziroma bo to upošteva
Gospa podpredsednica, hvala za besedo. Gospod minister, kolegice in kolegi! Današnja razprava vendarle kaže, da je državni zbor, slovenska država in slovenska politika, zlasti ko gre za vprašanja obrambe in nacionalne varnosti v preteklih letih, vendar zelo napredovala. Kakorkoli že, ne smem niti komentirati niti polemizirati z izjavami predstavnikov posameznih poslanskih skupin, vendar razprava tu je odmerjena, je racionalna, je pozitivna. Mi si lahko dovolimo, da lahko kadarkoli in kjerkoli poudarimo, da v državnem zboru Republike Slovenije obstaja nekaj, čemur bi Američani rekli "Be Partisan Approach"; ni razlike med koalicijo in opozicijo, ko gre za konstruktiven odnos do nacionalne varnosti. V tem, lahko rečem, da je Slovenija v zadnjih letih izjemno napredovala. Drugo, kar se mi zdi ob tej priložnosti pomembno, je na nek način ugotovitev, da je vlada razumela poziv odbora za obrambo, da se opravi potrebna razprava pred sprejetjem nekaterih dolgoročnih dokumentov. In nekatere namere, nekateri dokumenti, ki smo jih dobili, niso sicer dokaz, da so se stvari že spremenile, omogočajo pa, da se v naslednjih letih vsebinsko in pravočasno z vsakim od teh izzivov soočimo prav na tak "Be Partisan Approach" način; na način, ki bo predvsem v korist Republike Slovenije in v korist povečani oziroma potrebni nacionalni varnosti. Kot je bilo danes povedano, so spremembe v naši vojski potrebne v vsakem primeru. Ampak dogovor, ki je bil danes dosežen na odboru za obrambo, se mi zdi pomembna popotnica. Če sem pravilno razumel zaključke, se bomo v relativno kratkem času na zaprti seji odbora pogovarjali o vseh scenarijih, o tistem, po katerem pridemo v članstvo v Nato v najkrajšem možnem času, pa tudi o tistem, ko je ta pot nekoliko daljša. Ampak pravočasna razprava je zagotovo najboljša preventiva, predvsem pa priložnost, da je samoizpraševanj inmorebitnih nerazumevanj čim manj. To je potrebno tudi zaradi javne razprave, ki jo moramo opraviti v prihodnjih mesecih, in tako s tega
Spoštovani prisotni! Če na začetku povzamem pojasnilo guvernerja Banke Slovenije gospoda Kranjca, v enem izmed slovenskih častnikov, da je v Sloveniji v bančnem sistemu 42% posojil odobrenih brez zavarovanja in da je to tudi običajna praksa v bančnih sistemih, dobim negotov občutek za upravičenost današnje seje. Kar pa na nek način demantira, da je nezavarovanje posojila znak koruptivne dejavnosti. V tem primeru je potem težko govoriti o lastnikih podjetij oziroma menedžerjih, da so skorumpirani, prej bi lahko rekli, da gre za sposobne ali nesposobne podjetnike, ki so izkoristili tisto, kar zakonodaja dopušča v Sloveniji. Sigurno je to za banke povečano tveganje, da se posojilo ne bo vrnilo, zato me pa zdaj toliko bolj čudi, zakaj kreditni krč danes še traja, ko so jamstva države zagotovljena, banke pa kreditov ne sprostijo. Ne razumem, za kakšno igro gre. Vsekakor pa ne v korist gospodarstvu. Ko to vidimo, se upravičeno vprašamo, ali niso prav banke tiste, ki so krive za tisoče tistih, ki so izgubili delo. Banka Slovenije preverja stabilnost posameznih bank in s tem tudi sistem finančnega sistema. Tako da bi težko zavrnil dejstvo, da Banka Slovenije ni seznanjena tudi s kakšno koruptivno dejavnostjo, o kateri pa je dolžna poročati organom pregona. Že več mesecev se govori in dokazuje, da je Ultra od Nove Ljubljanske dobila nenormalna posojila po zaslugi gospoda Golobiča, ki je 10,8% lastnik Ultra Slovenije. Seveda, tukaj je možno zasledili ogromno podatkov o dobljenih kreditih, za katere bi lahko rekli, da so prednosti in ugodni, kar daje sumiti na korupcijo, kajti kot vemo podjetja, ki nimamo predznaka
Lep pozdrav! Hvala za besedo. Pred nami je zakon, ki mu ne nasprotuje nobena stranka v parlamentu, nekaj pomislekov je, ampak jih bom potem v nadaljevanju poskušal obrazložiti. Zakon je bil pripravljen že v prejšnji vladi, lepo je bilo povedano, da je bila pripravljena delovna skupina, v katero so bili vključeni predstavniki občin in Ministrstva za javno upravo. Že na začetku se je ugotovilo, da je zahtevek občin velik, okrog 61 predlogov je bilo danih z njihove strani. Katerih predlogov? Gre za predloge, ko občine pri svojem delovanju ugotovijo, da jim je država v vseh teh letih določene naloge z zakonom poverila, po drugi strani pa je vsakoletno dodeljevanje sredstev ena velika muka. Ko so bila pogajanja za to povprečnino, ki je bila danes že večkrat omenjena, vemo, kako je bilo to težko, ali so se kakšno leto uspeli dogovoriti ali se niso uspeli dogovoriti, vedno so predstavniki občin, združenja in mestnih in ostalih občin, poskušali povedati, da so bile določene naloge enostavno dane občini, denarja pa ni bilo oziroma so klasične naloge državnega organa. Seveda, ker ni bilo nikoli volje določenih nalog države, ki so bile prenesene na lokalno skupnost, spet nazaj vzeti, je bil to potem glavni razlog vseh nesoglasij, ki so bila. Če pogledamo, za katere naloge gre, lahko hitro ugotovimo, da je res, plačevanje zneska za brezposelne, osnovnega zdravstvenega zavarovanja za brezposelne, politika zaposlovanja sta državni nalogi. Ena od rešitev tega zakona je tudi to. Ampak če gremo še bolj nazaj pa ugotovimo, kaj je ključ problema. Ključ problema je po mojem mnenju, in tudi dva kolega sta prej že povedala, neuresničevanje 138. člena Ustave. Mi imamo občine, drugih lokalnih skupnosti, ki so predvidene s tem zakonom, pa nimamo. Če bi mi imeli pokrajine, regije – število ni važno, ampak vsekakor ugotavljamo, da bi to morali imeti. Že zdaj, če se vrnemo v ta čas, kako enostavno bi bilo, če bi vsak Slovenec vedel, v kateri regiji je, zdaj pa vzamemo statistične in podobne. Č
Hvala lepa. Spoštovani! Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je na 13. nujni seji 14.11.2006 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o financiranju občin, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejem predložila Vlada Republike Slovenije. Seji odbora so prisostvovali predstavniki Vlade kot predlagateljice zakona, Ministrstva za finance, Zakonodajno-pravne službe, Državnega sveta Republike Slovenije in Skupnosti občin Slovenije. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, mnenjem Državnega sveta Republike Slovenije, stališčem Vlade Republike Slovenije do mnenja Državnega sveta Republike Slovenije ter mnenji Skupnosti občin Slovenije, občin Šempeter-Vrtojba, Trzin, Idrija, Krško ter mestnih občin Maribor, Ljubljana in Koper ter Obalne samoupravne skupnosti italijanske narodnosti. Zakonodajno-pravna služba je navedeni predlog zakona proučila z vidika skladnosti z Ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajno-tehničnega vidika. V mnenju je med drugim izpostavila vprašanje, v kolikšni meri predlagane rešitve uresničujejo ustavno načelo o samofinanciranju občin iz lastnih virov, opredeljeno tudi v Evropski listini o lokalni samoupravi. Zakonodajno-pravna služba je k predlogu zakona podala tudi konkretne pripombe. Državni svet Republike Slovenije je v svojem mnenju ugotavljal, da prehod na novi sistem financiranja občin pomeni napredek pri uveljavitvi načel lokalne samouprave, saj predlagane rešitve zagotavljajo občinam ustrezne finančne vire in njihovo samozmernost financiranja z nalogami ter večjo finančno avtonomijo in manjšo odvisnost občin od sredstev državnega proračuna in s tem večje število občin, ki se samofinancirajo. Državni svet je k posameznim členom predloga zakona podal tudi konkretne pripombe. V skladu s 129. členom Poslovnika Državnega zbora so k predlogu zakona vložili amandmaje naslednji kvalificirani predlagatelji: poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije k 6., 13., 16., 24., 40. in 43. členu, poslanske skup
Še enkrat lep pozdrav vsem prisotnim! Predlagatelj predlaga v sprejetje predlog novele Zakona o nacionalni stanovanjski varčevalni shemi in subvencijah mladim družinam za prvo reševanje stanovanjskega vprašanja na način, da ponovno uvaja nacionalno stanovanjsko varčevalno shemo in subvencije mladim družinam za prvo reševanje stanovanjskega vprašanje ter subvencije najemnin. Takšno rešitev iz preteklosti že poznamo, saj je identično ureditev razveljavil Zakon za uravnoteženje javnih financ, tako imenovani ZUJF, v letu 2012. Ta je v celoti črtal člene, ki so se nanašali na dodelitev subvencij mladim družinam in subvencioniranje tržnega najema stanovanj. Kljub temu, da predlog zakona na prvi pogled prinaša všečne rešitve, pa ne moremo mimo dejstva, da se prav takšne rešitve v preteklosti niso izkazale za najbolj učinkovite. Negativni učinki varčevalne sheme so se zlasti pokazali v spreminjanju pogojev za varčevanje in pridobitev premij, kar je posledično vodilo v nižji interes za vstop v to varčevalno shemo, ne prilagajanju obrestnih pogojev aktualnim razmeram na finančnih trgih in pogojevanju najema posojil in visokih nepovrnjenih stroških za Stanovanjski sklad Republike Slovenije kot izvajalca Nacionalne stanovanjske varčevalne sheme in izplačevalca subvencij. Glede na pretekle negativne izkušnje s sistemom, ki ga predlagatelj želi ponovno uvesti, so se na področju stanovanjske politike določile nove, drugačne usmeritve. Navsezadnje smo v tem mandatu 24. novembra 2015 sprejeli Resolucijo o nacionalnem stanovanjskem programu 2015–2025, ki oblikuje smernice stanovanjske politike, s katero država prispeva k doseganju usmeritev in ciljev na stanovanjskem področju, ki v prvi vrsti težijo k dolgoročnemu zagotavljanju kakovosti bivanja za vse prebivalce in se v svojih posameznih delih opredeljujejo tudi do področja mladih skupin prebivalstva. Resolucija o nacionalnem stanovanjskem programu v prvi fazi bivanjskega osamosvajanja pri mladih spodbuja predvsem najem. Ukrepi se z
Hvala. Spoštovani! Naša poslanska skupina <PARTY> se zaveda, da gre za pomemben zakon. Se pravi, gre za izmenjavo starega zakona, vendar gre za pomemben dokument. Mogoče bolj pomemben, kot se danes vsi zavedajo. Sicer je zakon po obsegu dokaj skromen. Vendar je tudi zelo kompleksen, ker poleg določb, ki jih sam vsebuje, napotuje na celo vrsto drugih vzporednih predpisov, pravil, ki jih je potrebno upoštevati pri uresničevanju tega zakona. Tako, da bo potem pri celovitosti obravnave tega področja, se pravi splošne varnosti proizvodov, potrebno po naši oceni kar nekaj naporov, da bo ta zakon v celoti zaživel. Seveda je za izvajanje tega zakona odgovorna predvsem vlada. Če bodo nastale kakršnekoli težave v zvezi z izvajanjem tega zakona, predvsem takrat, ko se bomo približali oziroma vstopili v Evropsko skupnost. Če naše gospodarstvo, naša industrija ne bo dovolj pripravljena na tisti trenutek,potem je to prav gotovo odgovornost vlade, da v tem trenutku postori vse, da usposobi vse gospodarske subjekte in vse, ki pač izvajajo kakršnekoli proizvode, da bodo ti proizvodi ustrezali vsem tem dokumentom, predvsem pa predpisom Evropske skupnosti. Namreč, kot je tukaj zapisano tudi v tem zakonu, vse te podatke in preverjanja bo potrebno pošiljati tudi komisiji Evropske skupnosti. Lahko se zgodi, da potem, ko bo Evropska skupnost odprta tudi za vse proizvode, da bo ta poplava teh proizvodov bistveno višja, da bo pretok teh proizvodov bistveno višji tudi z naše strani navzven. Ne samo tiste, ki že danes izvažajo in za izdelke, ki so prav gotovo kompatibilni s predpisi EU. Lahko se tudi zgodi, da bi potem tudi prišlo do kakšnih večjih nepravilnosti oziroma pripomb na take proizvode. Omenil bi tudi to. Ocenjujemo, da je ta zakon sicer v nekaterih določbah dober, je pa tudi izredno - po naši oceni - nedorečen, kajti velikokrat bo lahko, tako kot se v našem sistemu vedno dogaja, oblastna oligerhija ta zakon razlagala tako kot ji bi pač najbolj odgovarjalo in bo služil tako kot cela
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani zbor, spoštovani predstavniki Vlade. Uvodoma poudarjam, da ne podpiram amandmajev k 3. členu, ker imam bistveno drugačno stališče od kolega Školča. Menim, da prisego obravnavamo preveč uradno, birokratsko in premalo nacionalno, domovinsko in tudi čustveno. Amandma Socialnih demokratov mi je sicer sprejemljiv, vendar ko sem tehtal, ali zaprisega s krajšim ali daljšim besedilom in ko sem obe besedili zares večkrat prebral, podpiram zakonsko predlagano besedilo. Pa bom v nadaljevanju povedal, zakaj. Je pa res, da bi morda dodal ali odvzel pri tem besedilu kakšno besedo, vendar je to stvar osebnega okusa, predvsem pa lahko o tem pove kaj slavistična stroka. In verjetno je bila tudi pri tem besedilu prisotna. In to tudi, kar se tiče tega, ni bistveno za mojo razpravo. Ne strinjam se z amandmaji poslanskega kluba Liberalne demokracije, iz katerih je razvidno, da Liberalna demokracije meni, da je prisega tistih, ki dobijo državljanstvo, nepotrebna, saj so s tem, ko so zaprosili zanj, že izkazali namero, da bodo spoštovano ustavni red slovenske države. Ta trditev nikakor ne vzdrži, zato menim, da je predlagano besedilo prisege primerno in potrebno, saj od osebe, ki si želi in bo tudi pridobila državljanstvo, ostali državljani upravičeno pričakujemo, da bo s prisego prosilec izrazil namero, da se zavezuje spoštovati ustavni red Republike Slovenije. Nikogar do danes še nisem slišal, da bi nasprotoval prisegam najvišjih državnih funkcionarjev: predsednika države, predsednika Vlade, ministrov, sodnikov. Pred nekaj dnevi sem celo slišal in videl prisego novega ljubljanskega župana. In vsi ti prisegajo le za mandatno obdobje zato, ker se od njih pričakuje, da bodo v svojem mandatu s prisego potrdili, da bodo delovali in v korist Slovenije in da bodo spoštovali ustavni red in zakone. Resnično ne razumem, kaj naj bi bilo narobe, če od bodočih novih državljanov s prisego pričakujemo, da bodo spoštovali načela svobode in demokracije ter da
Spoštovane kolegice in kolegi, en lep dober večer vsem skupaj! Okoliščine, Balkan, odlična v narekovajih ali kakorkoli poteza – zapora makedonsko-grške meje. Ob tem velja spomniti oziroma se povprašati, ali bo ta zapora, ta ograda zdržala, in drugič, kakšne so dodatne okoliščine ob tem. Na primer to, da recimo Nemčija ni kaj preveč zadovoljna s to našo pobudo, ki je postala uradna, ter seveda da se bodo potem lahko odpirale nove poti, ena tudi mogoča iz Albanije prek Jadranskega morja v Italijo. In takrat lahko pričakujemo, v tem primeru eno malo grobišče ali pa veliko grobišče v Jadranu glede na ta nov pritok, če bi šlo iz Albanije v Italijo. Nadalje, zaupanje v Slovenijo je ta trenutek, vsaj s strani Avstrije delno okrnjeno. Sicer Avstrija naj bi iz dneva v dan utrjevala svoje južne meje, na meji s Slovenijo torej. Nekako upravičeno obstajajo tudi bojazni, da gre za nek nov schengen, in napoved Nemčije, ko je dala Evropski komisiji roka samo 14 dni, da se stvari uredijo, sicer bo tudi ona sama začela zaostrovati, niso kaj preveč obetavne. No ampak kakorkoli, ob vsem tem je vsaj za Republiko Slovenijo mogoče zaznati dve bojazni, ki nam eventualno pretita. Prvič, vračanje migrantov iz Nemčije, Avstrije, Švedske in ostalih ciljnih držav. Bojazen, da v Sloveniji zaprosijo za azil, za status mednarodne zaščite. Če Avstrija vrne dol na tisoče ljudi, imajo ti ljudje tukaj pravico, da zaprosijo za azil. In apeliram na Vlado, da ustrezno "pritisne" na Avstrijo, da svojih migrantov, ki ne izpolnjujejo statusa azilanta, v Slovenijo ne pošiljajo. Druga bojazen je, ciljna država lahko Slovenija tudi postane. Glede na to, da je dostop do ostalih severnih držav, ki so ciljne države za migrante, vedno bolj onemogočen, kmalu Slovenija lahko postane tista, ki bo želena destinacija za migrante. In v tem primeru glede na našo širokogrudno azilno zakonodajo – še vedno širokogrudno, kljub spremembi zakonodaje – lahko nastanejo težave. In ob tem se odpirata dve vprašanji. To je varnostn
Spoštovani, hvala za besedo. Že od prvega dne te nove vlade lahko sledimo, kako Janez Janša razume epidemijo − kot priložnost za udar na demokracijo, medije, policijo, proračun in državo. Tisti, ki temu nasprotujemo, smo tarča napadov, da delujemo protidržavno in izdajalsko. Seveda, prva naloga madžarske vlade v Sloveniji je vzeti legitimnost opoziciji in jo onemogočiti. Ključni orodji te strategije sta strah in laž. Vlada nas tako straši, da prihaja nov begunski val, a na meji dnevno beležimo le okoli 20 prehodov manj kot v enakem obdobju lani. Tudi na turško-grški meji se situacija umirja. Na vidiku ni nobene ponovitve leta 2015. Ključni argument za uporabo vojske v policijskih vlogah je torej čista izmišljotina. A tudi če ne bi bila, kaj bo pa počela vojska s policijskimi pooblastili? Preganjala že tako pregnane in revne begunce in jih v sodelovanju s Hrvaško nelegalno potiskala nazaj v humanitarno katastrofo Bosne, kot je to že naredila s 16 tisoč ubogimi dušami od leta 2016 do danes. Ne ogrožajo nas goli in bosi begunci, ampak vlada, slovenska vlada. Seveda vlada predstavlja, da so to samo izredni ukrepi, a izredni ukrepi imajo grdo navado, da ostanejo še dolgo po tem, ko zanje več ni potrebe, če je sploh kdaj bila. Take izkušnje smo imeli s prejšnjo krizo, uvedli so Zujf, omejili referendum in v ustavo zapisali fiskalno pravilo. Vse to nas spremlja še danes. V tokratni krizi je na kocki še veliko več: zasebnost, svoboda, demokracija. Saj v realnem času vsi lahko vidimo, kako vlada tepta vse okoli sebe; sodstvo je krivosodje, mediji lažejo, opozicija je notranji sovražnik, strokovno mnenje nima vrednosti, če ne podpira policijske države <PARTY>. Zato se neke vrste poskuša izpeljati udar, tudi še na NIJZ. Za vsem pljuvaštvom, strupom in lažmi se skrajna desnica prodaja, kako s krizami dobro upravlja, no, v resnici ne razume ne stisk ljudi niti gospodarstva. Za ihto vlade Janeza Janše je popolna nesposobnost. Podjetjem ne zna pomagati, le poglejmo, kako se je zat
Odbor za finance in monetarno politiko je na 11. redni seji 23. 6. 2015 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvajanju carinskih predpisov Evropske skupnosti, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predloženi zakon proučila z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajno-tehničnega vidika in podala pripombe. Odboru je bilo predloženo tudi mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance ter amandmaji poslanskih skupin <PARTY>, <PARTY> in <PARTY>. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki Ministrstva za finance in Zakonodajno-pravne službe. Po uvodni dopolnilni obrazložitvi predloga zakona državni sekretarke na Ministrstvu za finance je odbor v skladu s Poslovnikom Državnega zbora obravnaval amandmaje koalicijskih poslanskih skupin <PARTY>, Desus in <PARTY> ter jih sprejel. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora na to glasoval še o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel s 13 glasovi za in nobenim proti. Hvala.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister in drugi predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! Novela zakona razširja imenovanja za izvajanje postopkov ugotavljanja skladnosti in ureditve tudi na samostojne podjetnike, posameznike. Skrajšuje se postopek imenovanja in povečuje se pravna varnost strank. Prav tako se povečuje strokovni pristop pri izvajanju meroslovnega nadzora in učinkovitost, s tem pa tudi ekonomičnost. Uvaja tudi zahteve glede notranje dokumentacije o količinski kontroli in uporabi ustreznih meril. Predlog zakona je v sistemu imenovanja za izvajanje postopkov ugotavljanja skladnosti in overitev ter organizacijo meroslovnega nadzora prilagojen nacionalnim potrebam. Poslanska skupina <PARTY> bo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o meroslovju podprla. Hvala lepa.