EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Hvala lepa. Lep pozdrav predsedujočemu, kolegom in vsem, ki spremljajo to sejo! Mislim, da so ti sklepi seveda pomembni, ampak stojim na stališču, da moramo pri izvrševanju pooblastil Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb upoštevati tudi določbe zakona, ki ureja parlamentarno preiskavo v tem primeru. In nadzor, torej 5. člen tega zakona, in sicer drugi odstavek, ki določa obseg in predmet nadzora. Tega je treba upoštevati in tudi je tukaj v tem zakonu določeno v 4. členu, v 6. točki 4. člena, kaj je lahko sploh predmet nadzora v primeru varnostnih služb. Komisija torej nadzoruje, kar zadeva obveščevalne službe, celotno dejavnost, kadar pa gre za varnostne službe, pa nadzoruje posamezne ukrepe, in sicer tako imenovane prikrite preiskovalne ukrepe. Tukaj smo se večkrat imeli priložnost pogovarjati ja – ne, ampak opozorila bi, da je treba pristojnost, obseg in predmet nadzora upoštevati, tudi kadar gre za to komisijo. Torej če gremo gledat nek nalog, predlog za preiskavo in zaradi tega izvršimo nadzor ali presežemo svoja pooblastila, takrat obstaja nevarnost, da posežemo v pristojnost drugega pristojnega organa, druge veje oblasti, in mislim, da se to ne bi smelo dogajati, da ne bi smeli presegati teh pooblastil, ki jih imamo v zakonu, v poslovniku Državnega zbora itn. Kajti včasih se poskuša dati nek občutek, kot da je zdaj KNOVS edini, ki nadzira varnostno-obveščevalne službe. Seveda temu ni tako. Sovo nadzira Vrhovno sodišče, Varuh človekovih pravic, Računsko sodišče, ne vem, kdo vse. Tudi v posameznih postopkih ima vsak posameznik pravna sredstva tudi pred sodiščem, tako da ni KNOVS prvi in zadnji, pred katerim se vse konča. Ja, seveda, parlamentarni nadzor – pri njem tudi kot članica KNOVS sodelujem – ampak v okviru pooblastil. Morda samo, če omenim, da imam težave z enim izmed sklepov, v katerem se govori, da so organi pregona uporabili svoja pooblastila v primeru preiskav proti politikom, da bi ustrahovali te politike. S takšno trditvijo se res ne
Dobro, da ste se zmenili. Hvala za besedo, gospod predsednik. Jaz bi dal tudi kakšen komentar k tem amandmajem, ki jih smatram za smiselne, utemeljene, sprejemljive, tolerantne, nesovražne. Ne vem, zakaj takšna polemika okoli tega. Predvsem mislim na 1. člen, ki govori o tem, da se državljanu druge države naslednice SFRJ na dan 23. 12. 1990, ki je bival prijavljen na stalno prebivališče od tega dne dalje tudi dejansko neprekinjeno živi, lahko pridobi dovoljenje za stalnem prebivanju, na podlagi in pod pogoji tega zakona. Popolnoma smiselne so tudi vsebine alinej v nadaljevanju, kot na primer tista, ki govori, da lahko pridobi dovoljenje za stalno prebivanje, če je bila prošnja zavrnjena, ali zavržena, ali organ ni izdal dovoljenja, pa bi ga po zakonu moral - in še nekatere. Torej, so upoštevani tudi izjemni pogoji, tako da govoriti o izključenosti ne moremo. Tudi k 2. členu popolnoma dobra obrazložitev za dejansko neprekinjeno življenje v Republiki Sloveniji, kar pomeni, da ima posameznik v Republiki Sloveniji središče življenjskih interesov, ki se presoja na podlagi njegovih osebnih, družinskih, socialnih in drugih vezi, ki kažejo, da med posamezniki in Republiki Slovenijo obstajajo dejanske trajne povezave. Jaz v tem ne vidim nič spornega. Takšne osebe so dejansko izkazale svoj odnos do Republike Slovenije oziroma utemeljeno zvezo s Slovenijo. Na tak način in s takimi pogoji pogojujejo tudi druge države članice Evropske unije, in še kje, pridobitev dovoljenja za bivanje oziroma v nadaljevanju po potrebi državljanstva. Nekatere celo še bolj strogo, rigorozno, da jih ne naštevam - Švica in tako naprej. Se pravi, čemu bi lahko sebi očitali, da s temi amandmaji delamo krivico nekomu. Vsak od nas prihaja iz določenega lokalnega območja in natančno ve, za kakšne osebe gre pri izbrisanih. Mnogi so pred in še po nastanku samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije pozivali k demonstracijam, protestnim shodom, izvajali protislovensko propagando, da ne govorim o sovra
Spoštovane poslanke in poslanci ter predstavniki Vlade! Pred nami je Predlog resolucije o Dolgoročni podnebni strategiji Slovenije do leta 2050. Gre za strateški dokument, v okviru katerega se Slovenija zavezuje, da bo do leta 2050 dosegla podnebno nevtralnost. Dokument temelji na načelih učinkovite rabe energije, zmanjševanja emisij toplogrednih plinov, podnebne pravičnosti in pravičnega prehoda. Pri tem je pomembno, da je predlog resolucije zasnovan na podlagi znanstvenih dognanj in kot tak vsebuje elemente, ki naše zaveze utemeljujejo tudi z vidika tehnološke razvitosti in finančnih zmogljivosti. Naša ključna naloga torej je postaviti sistem, ki bo družbi omogočal, da v skladu s predvideno dinamiko implementira smernice iz te resolucije. Naše gospodarstvo pa moramo spodbuditi, da bo vse bolj učinkovito pri ravnanju z energijo in naravnimi viri, ob tem pa, da bo ohranjalo konkurenčnost nizkoogljičnega krožnega gospodarstva. Energetska učinkovitost, krožno gospodarstvo in druge trajnostne prakse za zmanjševanje potreb po energiji bodo namreč prednostna področja intervencij, ki bodo pomembno prispevala k zmanjšanju emisij do ciljnega leta 2050, obenem pa mora prehod v podnebno nevtralno družbo biti vključujoč tako za posameznika kot za gospodarske subjekte in v tem kontekstu se morajo upoštevati načela podnebne pravičnosti, ki bodo usmerjala naš razvoj v prihodnost, v kateri bo mesto tudi za najranljivejše družbene skupine. Veseli nas, da je temu vprašanju namenjen tudi precejšen del predloga resolucije, ki je danes pred nami. V Poslanski skupini <PARTY> verjamemo v zeleno prihodnost, ki bo utemeljena na okoljsko odgovornem vedenju gospodarstva in ostalih segmentov naše družbe. Predvsem na področju gospodarstva že danes poskušamo uvajati ukrepe, ki spodbujajo oskrbo z energijo iz obnovljivih virov in drugih nizkoogljičnih virov. Skladno s predvidevanji resolucije bodo ti viri v prihodnosti še bolje integrirani v naš energetski sistem, ki bo omogočal povezovanje vseh
Spoštovane kolegice in kolegi! Ta teden smo že nekajkrat videli, kako lahko zmoremo sodelovati z Združeno levico, če se malce pošalim, ampak to je res dobra prispodoba, ko se iščejo dejansko rešitve, ne pa zgolj oportunizem ali pa nasprotovanje in tako naprej. Mislim, da je ta seja dober pokazatelj, kako gremo čez ideološke prepreke, kljub temu da nam nekdo ali včasih večina ljudi prav to očita. Pred nami je zakon o javnem naročanju. V Novi Sloveniji smo ga vložili predvsem iz enega razloga. Zaradi tega ker nas skrbi za podizvajalce, ker nas, kot sem že dejal, skrbi za poplačila podizvajalcev. Zakon o javnem naročanju je vedno eden od najpomembnejših sistemskih zakonov tako z vidika gospodarstva kot tudi z vidika javnih financ. Nekaj podatkov zaradi tega. Po oceni Ministrstva za finance znaša skupna letna vrednost vseh javnih naročil kar okrog 4 milijarde evrov. To je skoraj polovica našega letnega proračuna. Recimo delež javnih naročil se v bruto domačem proizvodu od leta 2010 tudi stalno povečuje. Z vidika zagotavljanja gospodarstva in konkurenčnosti gospodarskih objektov zagotovo je zato pomembno, da pravila javnega naročanja omogočajo gospodarskim subjektom dostop do javnega naročanja pod enakimi pogoji. Obstoječa zakonodaja, na kar opozarja tudi Obrtno-podjetniška zbornica Slovenije, to onemogoča. Nova Slovenija je vložila predloge zakona, in sicer tri poglavitne lastnosti, glavni cilj in namen zakona pa je zgolj in samo zaščita in učinkovito varstvo podizvajalcev. Zakaj? Glejte, zdaj lahko tehtamo, tehtamo lahko med tem, ali je boljše in bolj učinkovito direktno poplačilo podizvajalcev, se pravi takšna zakonodaja, kakršno predlaga Nova Slovenija, takšna zakonodaja, kot smo jo imeli od leta 2010 naprej in takšna zakonodaja, kot jo imajo v Avstriji, Nemčiji, ali pa je boljša zakonodaja, ki jo je Vlada sprejela novembra meseca in velja od 1. 4. letošnjega leta, da gremo v tveganje z določenimi zavezami in potem govorimo še naprej o Obligacijskem zakoniku, češ, da
Hvala za besedo. Kakor je bilo slišati tudi do zdaj, gre za eno zimzeleno temo, ki se bo neskončno izrabljala v političnega namene. Zakaj to govorim? Nikoli ne bo dovolj dobro, ne ta zakon, ne geste, ne nameni, nikoli ne bo dobro, dokler ljudje ne bodo sami pri sebi razčistili. Pogrevanje te zgodovine, zastrupljanje mladih generacij, to, kar je govoril Andrej, s katerim se tudi zelo strinjam, ne kaže nobene perspektivnosti. Govoriti tukaj o civilizacijskih normah, o iskrenosti, o obžalovanju, vse tukaj gre v neki igri in kontekstu neke patetike, licemerja in dvoličnosti, neke politike in zanikanja in manipulacije. Eni so dediči enega sistema, drugi so dediči drugega sistema in vrednot, to vse skupaj se meša in to vse skupaj narod zastruplja. Če smo realni, mislim, da je ta vlada, tudi na pobudo <PARTY>, se pravi je zavzela en pravilen pristop, je naredila korak naprej. Korak naprej v smislu, da se podpre ta zakon in se naredi tisto, kar se v 25 letih ni dalo. To izrabljanje te teme, boleče teme nas nenehno vrača v preteklost, namesto da bi nam dalo to neko možnost te prihodnosti. Jaz mislim, da se je s tem zakonom naredil korak naprej. Na nas politikih, ki bi bili odgovorni, pa je, da smo odrasli in da te boleče preteklosti pustimo za sabo. Ta zakon to zagotovo omogoča. Ne iščimo nemira, ne iščimo nekih napak, nekih negativnosti v tem zakonu, ampak gremo naprej. Pustimo to res ta pravim zgodovinarjem in strokovnjakom, da naredijo svoje delo, prav tako tudi Komisiji za povojna grobišča in nehajmo že enkrat iskati slabosti. Apeliram tudi na vse deležnike, tudi na cerkev, da bi v duhu škofa Šuštarja zaključili to narodno tragedijo. Da so pravilni nastavki, ki so narejeni v tem času, nam dajo vedeti tudi odzivi tudi s strani Nove Slovenije. Naloga države in organov pa je, da opravijo svoje delo, kot so jim dani zakoni, tako morajo tudi postopati. Vedno si radi dajemo sol na odprto rano in vedno znova in znova dokazujemo, da smo narod, ki uživa v teh bolečinah in nočemo
Hvala za besedo. Trenutna ureditev delovnih razmerij v naši državi je takšna, da delodajalcem ustvarja veliko odvečnega administrativnega dela, kar je treba spremeniti. Spremembe pa morajo biti naklonjene tudi ohranjanju in ustvarjanju delovnih mest. Prenova delovne zakonodaje mora poskrbeti za dobre delovne pogoje in pogoje za ustvarjanje novih delovnih mest, ki so edina pot do dolgoročnega ohranjanja in izboljševanja splošnega življenjskega standarda vseh v državi. Pravna ureditev delovnih razmerij bi morala urejati osnovne pravice in dolžnosti delavcev in podjetij in drugih organizacij v medsebojnih razmerjih ter postavljati minimalne standarde urejenosti delovnih razmerij na način, da bi čim manj ovirala učinkovito delovanje podjetij in drugih organizacij. Da lahko določena organizacija preživi in dosega uspehe v odprtem tržnem gospodarstvu, mora biti učinkovita in konkurenčna v mednarodnem merilu. Zato moramo zagotoviti pravila na trgu dela tako, da so najmanj primerljiva z njihovimi konkurenti v razvitih državah oziroma konkurenčnejša, če jih želimo kdaj dohiteti ali prehiteti. Podrobneje se morajo urediti pravice delavcev v primeru spremembe delodajalca zaradi prenosa podjetij ali dela podjetja, prevzema, združitve ali drugega pravnega posla. To bo zmanjšalo tveganje, da bi se ponovile žalostne zgodbe delavcev, ki so zaradi prezaposlitve na kakšno slamnato podjetje ostali brez svojih plač, odpravnin in drugih pravic iz delovnega razmerja. Edina pot do dolgoročnega ohranjanja in izboljševanja splošnega življenjskega standarda vseh v državi so dobri pogoji za ustvarjanje novih delovnih mest. In nosilec naloge in ustvarjanja novih delovnih mest je gospodarstvo, zato mu moramo to omogočiti. Hvala.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Predstavnici ministrstva, poslanke in poslanci! Slovensko javnost že skoraj dve leti burijo razprave in postopek sprejemanja novega Družinskega zakonika. Intenzivni odzivi tako strokovne kakor tudi laične javnosti in večmesečne maratonske razprave in pravni voluntarizem predlagatelja so sprejemanje novega Družinskega zakonika pripeljale do končne točke, ko ni z njim več zadovoljen ne predlagatelj, ne koalicija še manj pa laična in strokovna javnost. Kot zadnje je presenetilo in razburilo sprejetje 4. člena Družinskega zakonika, po katerem je zunajzakonska skupnost samo registrirana skupnost moškega in ženske ali pa neregistrirana, če se je paru rodil otrok. Številni so namreč mnenja, da so se s sprejetjem omenjenega člena pojavila še dodatna številna vprašanja glede prekinitve take zunajzakonske skupnosti in ostalih pravic, ki bi izvirale iz takega razmerja. Še bolj dvoumno je dejstvo, da omenjeni člen ni predvidel pogojev za registracijo take skupnosti kot na primer, da oseba ne sme imeti že sklenjene zakonske zveze ali že registrirane izvenzakonske skupnosti. Namesto, da bi država stremela po urejenem načinu družine in družinskih razmerij, dajemo veljavo tako imenovanemu "koruzništvu" in tako se večina podreja interesom manjšine. Navsezadnje člen dovoljuje več registriranih izvenzakonskih skupnosti oziroma poleg veljavne zakonske zveze še izvenzakonsko zvezo. Torej s sprejemanjem take zakonodaje uvajamo poligamijo, čeprav se vedno znova poudarjajo le pravice in zaščita otrok. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke menimo, da sprejemanje takih členov in zakonov ne zagotavlja celovitega varstva in zaščite otrok. V Slovenski nacionalni stranki bomo podprli amandma vlade, po katerem bo zunajzakonska skupnost definirana kot je bila prej: da je dlje časa trajajoča življenjska skupnost moškega in ženske, ki nista sklenila zakonske zveze, pravne posledice pa bodo enake kakor veljajo med poročenimi pari. Ravno tako bomo podprli
Hvala za besedo, spoštovana predsedujoča. Spoštovani gospod minister s sodelavcema, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Bistvena sprememba, ki jo prinaša novela Zakona o preprečevanju omejevanja konkurence, se nanaša na odpravo protiustavnosti 28. člena trenutno veljavnega zakona. Ustavno sodišče je namreč ugotovilo, da je poseganje v prostorsko in komunikacijsko zasebnost pravnih oseb dopustno le, če ga odredi sodišče. Ker verjamem, da ste kolegice in kolegi odločitev Ustavnega sodišča prebrali in se z njim celovito seznanili, vas na tej točki z njim ne bi obremenjeval. Že iz programa Državljanske liste izhaja, da je naš cilj zagotoviti zaupanja vredno pravno državo, zato bomo predlog zakona podprli. Poudaril pa bi rad, da se v Državljanski listi zavedamo neizkoriščenega potenciala na področju konkurenčnosti. Slovenija je v zadnjih nekaj letih izgubila kar nekaj mest na svetovnih lestvicah konkurenčnosti in je zdaj na primer na svetovni lestvici konkurenčnosti na 52. mestu od 60. Na lestvici World Economic Forum pa je na 62. mestu od 148. Slabe uvrstitve na zemljevidu konkurenčnosti odražajo po mnenju strokovnjakov stagnacijo oziroma čepenje pri miru. V priporočilih, kaj naj Slovenija spremeni, da bi se stanje izboljšalo, se navaja konsolidacijo javnih financ, spodbude za rast in zaposlovanje, strukturne reforme, prestrukturiranje javnega sektorja ter sanacijo bank, problematiko neučinkovitosti državne birokracije, neprožen trg dela, znižanje davkov in davčne regulacije, odpravo korupcije, politične nestabilnosti, nezadovoljive zmožnosti novinarja in neustrezno sestavo delovne sile. Vse to, spoštovane kolegice in spoštovani kolegi, so prepreke slovenske konkurenčnosti. Konkurenca znotraj države je osnova za konkurenčnost napram ostalim državam, s katerimi hočeš nočeš v tem globalnem svetu tekmujemo. Zavedati se moramo, da ti problemi niso odsev vlade Alenke Bratušek, tudi niso odsev vlade Janeza Janše, ampak so skupek politike zadnjih 20 let – politike, ki očit
Hvala za besedo. 211.a člen govori o študentskem delu. Prav gotovo je to pomemben segment na področju socialne varnosti študentov in menim, da ga je potrebno zavarovati prav zaradi njegove specifičnosti. Nov zakon o delovnih razmerjih ni predvidel ureditve instituta študentskega dela. Menim pa, da je ta ureditev tega področja za socialno varnost študentov in dijakov v Republiki Sloveniji bistvenega pomena, saj v največji meri predstavlja dohodek tej populaciji. Nedvomno je že dosedanja praksa pokazala pozitivno bilanco študentskega dela iz več vidikov. Iz vidika študentov, delodajalcev, kakor tudi iz vidika širše družbe. Nenazadnje študentsko delo omogoča nek avtonomen vir financiranja študentskim organizacijam, kar je pa temeljni pogoj za neko neodvisno delo takih organizacij. S tem si študentje sami oblikujejo obštudijske dejavnosti in nekako organizirano delujejo v širši družbi, hkrati pa ne obremenjujejo državnega proračuna. Vse to so razlogi, zaradi katerih menim, da bi bilo treba ta amandma podpreti. Ker pa nas je minister opozarjal, da amandma, ki smo ga na odboru podprli, daje ekskluzivno pravico študentskim servisom za izvajanje in posredovanje študentskega dela, smo poslanci stranke mladih Slovenije tudi to pomanjkljivost poskušali odpraviti in predlagali ta amandma na amandma, za 211.a člen. In upam, da je zdaj takšna formulacija tudi za vlado sprejemljiva. Hvala.
Predsedujoča, najlepša hvala. Poglejte, nismo se mislili pri tej razpravi javiti, ampak vam bom dal postopkovni predlog in prosim, da se gospod Marko Bandelli, ki je v stališču rekel, da je Slovenska nacionalna stranke pljuvala proti Angeliki Mlinar, kar ni res. Mogoče je bilo kje, ampak tisti, ki so mu pisali to stališče, če je že pozabil, Dušan Šiško takrat ni glasoval in zaradi tega je bila izvoljena kot ministrica. Imel pa sem pritiskov dva dni prej in še potem cel teden. Hvala. In prosim, da se opraviči. Hvala.
Lep dober dan! Slovenska nacionalna stranke se zaveda, da visoki in moralno zaželeni cilj deklaracije na tak politično manipulativen in sektaški način ne more biti dosežen. Vsi totalitarizmi imajo svojo bazo v natančno določenim državah in režimih in jih ni mogoče obsojati, če se jih ne opredeli, tako njihov izvor kot posledice njih delovanja. Bilo bi potrebno, da se v deklaraciji jasno pove, da je italijanski in avstrijsko-nemški totalitarizem izvrševal nad slovensko etnijo tako v svojih matičnih državah, kakor tudi na okupiranih slovenskih ozemljih kruto genocidno, raznaradovalno, uničevalno nasilje. Ni torej mogoče govoriti o zločinih komunizma, o zločinih fašizma in nacizma nad Slovenci, pa molčati. Morebiti po absolutnem številu žrtev, številu pomorjenih in razseljenih Slovenk in Slovencev, ni največje, je pa znotraj številčnosti nacije zagotovo na drugem mestu med žrtvami totalitarizmov, takoj za judovskim narodom. Posebej pa ni mogoče naštevati zločinov totalitarizma in molčati o žrtvah hrvaškega totalitarizma. Ni mogoče pozabiti pomorov Slovencev v času NDH, pa tudi pozneje, kakor tudi ni mogoče spregledati zločina, ki so ga hrvaške oborožene sile storile tik pred koncem druge svetovne vojne, z agresijo na slovensko ozemlje. S tem niso povzročale samo žrtev v bojih med prehodom slovenskega ozemlja, povzročile so tudi morijo na slovenskem ozemlju, ki se je zgodila potem, ko so jih zavezniki vrnili preko meje in so enote JLA, Ozne in KNOJ-a izvrševale množične poboje. Kazalo bi omenili manipulativno zamolčevanje fašizma in nacizma in poudarjanje komunizma, ki je podlo tudi zato, ker je splošno znano in bistveno, da so nemški in italijanski totalitarizmi in zločini nad drugimi etnijami bili glavni in usodni generator tako imenovanega komunističnega nasilja. Žal je res, da se Slovenci nismo imeli kam umakniti pred italijanskem in avstrijsko-nemškim ter ustaškim genocidom. Edini zaveznik, pomoč pri roki, je bila komunistična internacionala. Ravno tako je neizpodb
Lep dober dan vsem skupaj! Celjska kotlina je onesnažena predvsem zaradi Cinkarne Celje, ki okolje onesnažuje že iz časa izpred osamosvojitve Slovenije. Na to so opozarjale različne organizacije že vsaj zadnjih 30 let, pa se ni nič zgodilo. Onesnaženost zraka in zemljišča je tako velika, da to deluje na zdravje vseh prebivalcev Celja, še posebej pa otrok. Predlog zakona, ki ga je vložila predlagateljica, je prišel na mizo kot njena predvolilna poteza, s katero si želi pridobiti glasove Celjanov, nikakor pa to ni želja po izboljšanju dejanskega stanja. Če bi predlagateljica želela stanje izboljšati, bi lahko ustrezno vložila zakon v začetku svojega prvega mandata. Ustrezno pravim zato, ker je njen prvi poskus urejeval le en del problema. V tistem času, v prvi polovici tega mandata, ko je bila na strani vladajočih, ni naredila ničesar za zmanjšanje onesnaženja v širšem okviru ter ni problematizirala onesnaženja Celjske kotline. Da je predlagateljica vložila zakon le nekaj mesecev pred volitvami, kaže le na to, da ji gre za nabiranje političnih točk pred volitvami. Zakon je evidentno pripravljen za nabiranje političnih točk, saj predlagane rešitve ne bi pripomogle k reševanju problema. Nekatere trditve so tudi zavajajoče in ne govorijo o dejanskem stanju. Nekaterih problematičnih zadev pa predlagateljica ni zajela v zakonu. Ni čudno, da zakon ni bil podprt že na odboru.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni vsi prisotni v dvorani! Trgovska zbornica Slovenije je na Ustavno sodišče podala pobudo za oceno ustavnosti in zakonitosti Zakona o gospodarskih zbornicah. Ustavno sodišče je v odločbi z dne 10. 6. 2010 odločilo, da sta drugi stavek šestega odstavka 29. člena in drugi stavek drugega odstavka 30. člena Zakona o gospodarskih zbornicah v neskladju z Ustavo Republike Slovenije. Ustavno sodišče je do odprave neskladja zadržalo izvrševanje drugega in tretjega odstavka 30. člena Zakona o gospodarskih zbornicah. Ustavno sodišče v odločbi ugotavlja, da se na podlagi zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o gospodarskih zbornicah delež upravičenj pravnega naslednika Gospodarske zbornice Slovenije izračuna tako, da se od skupne vsote deleža vseh članov Gospodarske zbornice Slovenije na dan uveljavitve zakona odštejejo deleži tistih članov, ki so izstopili iz Gospodarske zbornice Slovenije. Tako izračunan delež upravičenj Gospodarske zbornice Slovenije obsega tudi deleže tistih članov, ki v pravnem prometu ne obstajajo več, ker so prenehali obstajati na podlagi enega izmed načinov, ki jih slovenski red določa za prenehanje subjektov, na primer likvidacija, stečaj, izbris iz sodnega registra brez likvidacije in tako dalje. Po mnenju Ustavnega sodišča je zakonodajalec s tem, ko ni določil, da se deleži neobstoječih subjektov odštejejo od deleža upravičenj Gospodarske zbornice Slovenije, določil različne kriterije za izračun deleža upravičenj za Gospodarsko zbornico Slovenije in druge reprezentativne zbornice, za kar Ustavno sodišče ni našlo razumnega razloga. Predlog sprememb Zakona o gospodarskih zbornicah sledi mnenju Ustavnega sodišča in ustrezno popravlja člene, za katere je Ustavno sodišče presodilo, da so v neskladju z Ustavo. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo zakon podprli.