EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Spoštovani predsedujoči, hvala za besedo, lep pozdrav kolegicam poslankam in poslancem! Danes bi jaz razpravo obrnil tudi v smeri lobijev, ki so v tem primeru odigrali seveda tudi neko odločilno vlogo. Vsi govorite o nekih lobijih; jaz bi v tej zgodbi prepoznal lobije in naveze med mediji in pa med posamezniki, če se bolj nazorno izrazim, ki se jim danes tresejo hlače. Zakaj se jim tresejo hlače? Ker v bistvu v tem pregretem ozračju in po v bistvu legitimnih zahtevah za obravnavo te tematike mislim, da to tudi je, vendar pa mislim, da gre tudi tokrat za sprevračanje pozornosti in, predvsem bi rad ponovno poudaril, za izgubo našega dragocenega časa za nepomembne zadeve. Po številnih pozivih, naj koalicija in Vlada vendarle nekaj naredimo, da vzpostavimo korporativno upravljanje pri vodenju slabe banke in <PARTY>H, je Vlada in koalicija doživela neutemeljene kritike. Prav je, da si v tej razpravi nalijemo čistega vina in tudi razkrijemo ozadja in povezave lobijev z mediji, ki so v temu primeru delovali usklajeno z vodstvi družb in lobiji, ki so ob imenovanju vodstva slabe banke in <PARTY>H čutijo ogrožene in, kot sem prej rekel, se jim tresejo hlače. In zakaj so tako odreagirali? Zelo transparentno je namreč, da takoj, ko se je pojavil sklep o imenovanju nove uprave, je, pomislite, celo nacionalna medijska hiša dobila podatke iz banke o kreditnih mapah, ki so včasih zaupne narave in jih celo preiskovalna komisija Državnega zbora ni dobila. Kaj to pomeni? Tu je šlo za očitno sprego medijev in verjetno gospoda Medje, ker je v bistvu nekdo iz Ljubljanske banke te podatke posredoval novinarjem, ki so prišli do podatkov, ki so strogo zaupne narave. Pobudniki današnje seje zanemarjajo dejstvo, da ima Vlada Republike Slovenije v primeru <PARTY>H zelo omejene možnosti pri kadrovanju uprave kakor tudi organov, ki ji imenuje uprava <PARTY>H. Tako da ne morem sprejeti vnaprejšnjih diskvalifikaciji uprave <PARTY>H in slabe banke s strani politike in nekaterih lobističnih krogov.
Hvala, predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Tudi sama sem vesela, da slišim dokaj enotna mnenja o tem, da je treba pravico do pitne vode in pitnih virov spraviti na višjo raven zaščite, se pravi z zakonskega nivoja na ustavni nivo, in bom zato tudi sama takšen predlog sprememb ustave seveda podprla. Imamo srečo, da živimo v deželi, ki je zelo vodnata in da imamo dobre in kakovostne vodne vire in skorajda večini prebivalstva je pri nas samoumevno, da pitna voda priteče iz pipe. Srednjeročno strokovnjaki opozarjajo, da se lahko pri nas nivo podtalnice, ki že sedaj se nekoliko, vendar vztrajno znižuje, da se lahko ta trend nadaljuje in da bo tudi v svetu vedno manj primernih vodnih virov za oskrbo prebivalstva v primerjavi s potrebami. Takšen srednjeročni trend seveda povzroča, da imajo gospodarske družbe in korporacije pri tem velike težnje, da bi vstopile na ta trg, da bi voda postala tržno blago. Na tem področju, kljub temu da se sama zavzemam za svobodno gospodarsko pobudo, mislim, da je na tem področju potrebna velika previdnost. V državah, kjer so začele upravljati z vodo zasebna podjetja in korporacije, se je namreč pokazalo, da se je kakovost vode znižala, da so se v večini primerov cene zvišale in da je bilo vlaganje v infrastrukturo zelo omejeno in se je zato seveda kakovost zmanjšala. Podobne težnje smo lahko pred kratkim spremljali tudi v poskusu v Evropi, da bi se v storitve oskrbovanja z vodo enakopravno vključevali tudi zasebni pobudniki. To je preprečila državljanska pobuda, saj je peticijo proti takim nameram podpisalo skoraj dva milijona državljanov in zaenkrat voda v Evropski uniji še ni smatrana kot blago. Zato bi še enkrat poudarila, da je treba biti na tem področju zelo previden in zvišati nivo zaščite na ustavno raven. Pravni strokovnjaki so sedaj mnenja, da je sedanja ustavna ureditev pri nas precej liberalna, da omogoča širok prostor za uveljavljanje koncesij in prepušča tudi možnost oskrbe zasebnim pravnim ali fizični
Spoštovani predsedujoči, predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! V sklopu zakonskih predpisov, ki se nanašajo na izvrševanje državnega proračuna za leti 2016 in 2017, obravnavamo tudi novelo zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, ki deloma sprošča varčevalne ukrepe na področju otroških dodatkov in državnih štipendij. Predlog zakona podaljšuje omejevanje otroškega dodatka za upravičence v 7. in 8. dohodkovnem razredu oziroma za tiste družine, katerih mesečni dohodek na družinskega člana znaša nad 44 % povprečne neto plače. Znesek otroškega dodatka se v 5. in 6. razredu vrača na raven pred uveljavitvijo Zujfa in se torej zvišuje za 10 %. Z uveljavitvijo predloga zakona bo tričlanska družina z enim otrokom, katere dohodek sodi v 5. dohodkovni razred, na letni ravni upravičena do dobrih 57 evrov več kot do zdaj, 4-članska družina z dvema otrokoma pa do približno 124 evrov več kot do zdaj. Če pogledamo novo višino zneska otroškega dodatka za družine, ki sodijo v 6. dohodkovni razred, pa ugotovimo, da bo 3-članska družina z enim otrokom na letni ravni po novem upravičena do približno 36 evrov več, 4-članska družina z dvema otrokoma pa do 82 evrov več kot zdaj. Ta ukrep pa bo zajel okrog 98 tisoč upravičencev, kar pomeni, da bomo z njim nekoliko izboljšali položaj srednjega razreda. Z otroškim dodatkom je povezana tudi višina državne štipendije. Do državne štipendije bodo po novem upravičeni tisti, katerih povprečni mesečni dohodek na osebo ne presega 56 % neto povprečne plače. Na ta način bo okrog 3 tisoč 200 novih upravičencev do državnih štipendij. Tako ukrep, s katerim zvišujemo zneske otroškega dodatka v 5. in 6. dohodkovnem razredu, kot ukrep, s katerim se sprošča del 5. dohodkovnega razreda za državne štipendije, bosta v veljavi do takrat, ko gospodarska rast doseže 2,5 % bruto domačega proizvoda in stopnja delovne aktivnosti ne preseže 1,3 %. Ta pogoj je bil predhodno že pojasnjen v zvezi s socialnimi pravicami, pravicami iz delovnega razmerja, pla
Najlepša hvala za dano besedo, spoštovani predsednik. Spoštovana ministrica, spoštovani predstavnik Vlade in predsednik Sodnega sveta! Spoštovani poslanke in poslanci! Mandatno-volilna komisija je na 36. seji 15. 6. 2017 obravnavala Predlog za imenovanje članov nadzornega sveta Slovenskega državnega holdinga, d. d., ki ga je Državnemu zboru 1. 6. 2017 predložila Vlada. Prvi odstavek 39. člena Zakona o Slovenskem državnem holdingu med drugim določa, da nadzorni svet Slovenskega državnega holdinga, d. d., sestavlja 5 članov. V prvem odstavku 40. člena nadalje določa, da imenuje vse člane nadzornega sveta <PARTY>H Državni zbor na predlog Vlade ter da daje Državni zbor soglasje k celotnemu predlogu Vlade in ga ne more spreminjati. V skladu z drugim odstavkom istega člena je član nadzornega sveta <PARTY>H izvoljen za 5 let, z možnostjo enkratne ponovne izvolitve. Ker je ministrica za finance že predstavila predlog Vlade, ga na tem mestu ne bom ponavljal. Naj pa povem, da so na seji Mandatno-volilne komisije poslanci Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke opozorili na slabe prakse kadrovanja, na katere v letnem poročilu opozarja tudi Komisija za preprečevanje korupcije, izpostavili potrebo po kvalitetnejših kandidatih, neobremenjenih z morebitnimi nepravilnostmi, ter predstavnici Vlade zastavili vprašanje o kriterijih postopka izbire predlaganih kandidatov izmed petih najbolje ocenjenih kandidatov, posredovanih s strani izbirne komisije. Predstavnica Vlade je na navedeno vprašanje odgovorila s trditvijo, da je postopek izbire kandidatov potekal skladno z zakonom. Poslanka Poslanske skupine nepovezanih poslancev je izrazila prepričanje, da oba kandidata izkazujeta izkušnje s področja upravljanja s premoženjem, zato nanju nima pripomb; ter opozorila na že dalj časa trajajoče delovanje nadzornega sveta <PARTY>H v nepopolni sestavi. Poslanec Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov je izpostavil zlasti kvalitete enega izmed predlaganih kandidatov, pos
Hvala, gospod predsedujoči za besedo. Spoštovani ministri, spoštovane kolegice, kolegi! Poslanska vprašanja nastavljam ministru za zdravje, gospodu Kebru, in ministru za delo, gospodu Dimovskemu, čeprav se vprašanje nanaša na več resorjev. Dejstvo je, da so celo državne službe pripomogle k aferi, imenovani Črni les. Inšpekcija se trudi omenjeni objekt zapreti, lastnica ne upošteva izdanih odločb. Predstavniki ministrstva za delo trdijo, da omenjeni hotel ni na njihovem seznamu negovalnih oziroma stanovanjskih domov za starostnike. Zakaj so potem centri za socialno delo kljub vedenju pošiljali starostnike v hotel, ki nima ustreznih dovoljenj? Izključujeta se tudi izjavi s strani ministrstva za delo, ki trdi, da se je lastnica prijavila na drugi javni natečaj za pridobitev koncesije za opravljanje storitev institucionalnega varstva v domovih za starejše. Lastnica to zanika. Nesprejemljivo je ravnanje ministra Dimovskega, ki je vso odgovornost v tej zadevi prenesel na državno sekretarko. Kdo je odgovoren? Zakaj takšno ravnanje ministra? S tem je po našem mnenju jasno pokazal vpletenost, z molkom pa verjetno ščiti širše interese tudi kakšne politične opcije. Po drugi strani, Klinični center pod okriljem ministra za zdravje Črni les uvršča na uradni seznam domov za starostnike. S strani hotela so sicer prejeli informacijo, da z državo nimajo sklenjene koncesije, zamolčali pa naj bi dejstvo o neurejenosti obratovalnega dovoljenja. Zato ministra za zdravje sprašujem: Na kakšen način ministrstvo izvaja nadzor nad delovanjem domov za starostnike, nad zdravstveno oskrbo v njih in strokovnim delovanjem bolniškega osebja? Kako je mogoče, da je bilo ministrstvo za zdravje o dogodkih obveščeno šele po nekaj letih delovanja v mesecu novembru. Zakaj ni bilo nobenega nadzora s strani pristojnega organa? Kako lahko omenjeni kompleks obratuje, še posebej, ko govorimo o eni izmed najbolj nemočnih skupin ljudi? Hvala.
Hvalaza besedo. Spoštovani predsedujoči! Amandma, ki je pred nami, je usklajen tako z županom občine Pesnica pri Mariboru kot tudi usklajen z nekaterimi sklepi Občinskega sveta občine Pesnica pri Mariboru. Gre za to, da se sredstva namenijo izgradbi osnovne šole v Pesnici pri Mariboru, ki je dotrajana, v nekaterih primerih celo nevarna za otroke, ki obiskujejo pouk v tej šoli. Moram reči, da Vlada, da je predvidena investicija visoka 4 milijone evrov. Vlada Republike šele v letu 2010 namenja tej investiciji milijon 10 tisoč evrov, se pravi, tri milijone nam nekje manjka. In ker gre resnično za šolo, ki je dotrajana, ki je nevarna, dajmo zagotoviti vsaj otrokom neko varnost. In, če se lahko dotaknem samo še obrazložitve Vlade, zakaj zavrača ta amandma: "manjšanje sredstev na podprogramu iz katerega jemljemo, bi onemogočilo izgradnjo vojaške infrastrukture, predvidene s srednjeročnim obrambnim programom in usklajenim s partnerskimi cilji v okviru zveze Nato." Zdaj pa se dajmo malo zmeniti, kaj je bolj pomembno: ali Nato ali naši otroci. Razlog, katerega ste navedli, je "beden". "Beden"! Jaz se opravičujem, če sem bil mogoče malo preveč političen, ampak ker prihajava dva poslanca iz tega volilnega okraja, verjamem, da bo bolj strokoven, s svojo zelo nam znano strokovnostjo v tem mandatu, v teh dosedanjih treh letih, vam bo vaš spoštovani poslanski kolega iz koalicije Pojbič z veseljem razložil tudi strokovno plat, zakaj je tak amandma v občini Pesnica potrebno podpreti. Hvala. Hvala za besedo. Sam bom amandmaje, kot prejšnje, ko je šlo za izobraževanje naših otrok, podprl. Je pa res, če mi dovolite, da se še malo dotaknem obrazložitve, zakaj tega amandmaja ne podpreti. Kot smo slišali, gre za 250 tisoč evrov in če bi odvzeli teh 250 tisoč evrov bi ogrozili naše sodelovanje v zvezi z Nato. Kaj ste pa mislili z njimi narediti; postaviti stranišče za 100 vojakov?! Lepo vas prosim! Dajmo rajši zagotoviti 1200 učencem normalne pogoje za izobraževanje, oni so naša prihodnost
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani državni sekretar z ekipo, kolegice in kolegi poslanci! Najprej se bom ustavil ob tem, ko <PARTY> septembra letos v parlamentarni postopek vložil predlog novele Zakona o gozdovih, s katero predlaga ukinitev prevoznic. Pri teh prevoznicah jaz seveda nisem prej sodeloval, vemo, da stvar teče že par let, govori se tako ali drugače, pa ne bi posebej to komentiral, povedal bi pa nek svoj pogled v to. Te administrativne ovire me močno motijo, pa ne samo pri tem zakonu, pri vseh zadevah, ki jih uvajamo v naši državi. Moje mišljenje je pač tako, če se primerjamo z Avstrijci, poglejte, razlika med avstrijsko neto in bruto plačo je minimalna. Pri nas je med neto in bruto plačo velika razlika. In mi bi se morali vsi tu notri v tej dvorani vprašati, zakaj je ta bruto plača tako visoka oziroma zakaj je neto plača tako majhna. Te administrativne ovire, ta birokracija prav gotovo vpliva na to, pa ne mislim zdaj na ta zakon, na vaš, kolegi, ki ste zdaj tu prisotni, ampak tu se bomo morali rešiti problema širše vsi po vrsti. Jaz sem dobil nek podatek, da po evropski zakonodaji te prevoznice niso nujne. To pomeni, zdaj vsak lastnik, ko dobi odločbo o sečnji, seveda bi si moral narediti neko evidenco, koliko je posekal, kakšen les je posekal, zapisati v kubičnih metrih. Vsak lastnik, tudi jaz, če bi bil lastnik, bi to naredil za svojo evidenco, da bi primerjal med leti, kaj sem posekal, kakšen je bil donos na tem lesu in tako naprej. Te stvari se podvajajo. Mislim, da te stvari bomo v bodoče morali poenostaviti, in ravno v tem jaz vidim, da bi te stvari v tem novem zakonu, ki ga predlaga Vlada, v tej noveli, v kateri se je pojavilo marsikaj, od tega žledoloma od napada lubadarjev, in tu notri jaz vidim kar nekaj vzrokov in stvari, ki bi jih morali dopolniti, da bi bil ta zakon res sistemski in dolgoročen za naprej. Prva zadeva, nad katero sem zaskrbljen oziroma imam neke pomisleke, pred kakim letom smo sprejemali Zakon o državnih gozdovih,
Hvala, predsedujoči. To je zahtevna in težka razprava. Dejstvo je, da kulturni delavci, kulturniki in tisti, ki se preživljajo s kulturo, imajo zelo zahtevne življenjske pogoje. To lahko sam povem, ker izhajam iz umetniške družine; moj oče je akademski slikar, moja mama je akademska slikarka, celo življenje so preživeli na trgu. Včasih je bilo, včasih ni bilo. Zdaj pa tako. Rahlo nenavadno je spremljati, da stranka, ki pripada liberalni internacionali, predlaga plansko gospodarstvo, delitev po kvotah. Težko sprejmem argument predlagatelja, gospoda Matića, da je dober primer Ljubljana. Ljubljana je pa eksplicitno slab primer. Glejte, privilegira samo ene, samo eni imajo vedno posel, tam, kjer se pa naj bi ohranjala kulturna dediščina, tržnica ali pa ljubljanski stadion, pa vztrajno gleda stran. Mislim, da je gospod Matić celo glasoval, da se tisti zgrešeni projekt na stadionu bežigrajskem, ki tako grozno propada, podaljšuje še za dodatni dve leti. Zdaj pa tako. Kdaj kupiš sliko? Ko si jo želiš ali ko jo moraš? Če jo kupiš takrat, ko si jo želiš, razvijaš dobro umetnost, kvalitetno umetnost, če pa takrat, ko moraš, pa kakršnokoli. Ustvarjaš rente in če zdaj malce karikiram, po vaši logiki so torej umetniki največji privrženci drugega tira. Glejte, tam bo šlo milijardo pa pol, to je 15 milijonov evrov za umetniška dela. Evo! Kdo ne bi bil za? Kdo ne bi bil za, če imajo tak odprt proračun pred seboj? Komisije oziroma tisti, ki bodo odločali – se opravičujem zaradi glasu –, ki bodo odločali o tem, katera dela se kupi, bodo tisti, ki bodo ustvarjali prvorazredne in drugorazredne umetnike. Tiste, ki bodo pripuščeni k temu, da se odkupuje njihova dela, bodo postali še bogatejši, tisti, ki pa ne bodo, se bodo pa morali ali prilagoditi, poznati prave osebe, ali pa umreti od gladu na trgu. To bo pripeljal oziroma to bo naredil ta zakon in to je nekaj najslabšega, kar se lahko zgodi umetnosti – da se jo ukalupi. Umetnost se mora razvijati, razvija se jo pa tako, da se, prvič, i
Hvala lepa za besedo, ponovno. Ne dovolim si, da kdo govori, da govorim traparije, ker danes je bilo jasno dokazano. Povedal sem, da ne verjamem, da gre za 30 milijonov, in minister je jasno povedal, da je ocenjeno na 2 milijona. Se pravi, da sem govoril resnice. Kar se pa tiče moje teze ali pa mojega vprašanja, se sprašujem, zakaj ste predlagali črtanje tega, stvari, ki je samo dobra za delavca ali za vodilni kader. Za vse je to dobro, za državo pa ne bo tako slabo, ker ta 2 milijona zna dobra vlada tudi drugje dobiti. Samo to je bilo, samo to je bila moja teza, nič drugega. Govoril sem pa vedno o bonitetah, o 3. členu in nič drugega. Hvala lepa.
Hvala za besedo. Spoštovani! V zakonu o visokem šolstvu gre predvsem za predloge sprememb in dopolnitev, ki urejajo določbe glede začetka postopka ponovne akreditacije, spreminjanja sestave sveta NAKVIS, ureditve neposredne pedagoške obveznosti in ureditve transnacionalnega izobraževanja. Čeprav je jasno, da so potrebne spremembe in dopolnitve, s čimer se strinjajo vsi vpleteni, pa so sprožile v javnosti veliko polemik. V predlogu zakona se spreminja nejasna določba glede začetka postopka ponovne akreditacije. Določba ureja ne dovolj jasne postopke ponovnih akreditacij, tako da natančneje določa postopek vložitve vloge ob podaljšanju rokov za podaljšanje akreditacij visokošolskih zavodov in posledično preprečuje, da bi le-te ostale brez akreditacij brez lastne krivde iz postopkovnih razlogov. Z omenjenimi natančnejšimi določili se bomo v prihodnje zagotovo izognili tudi polemikam ob različnih interpretacijah omenjene določbe. Z zakonom se spreminja skrajni rok za oddajo vloge za ponovno akreditacijo in pri tem upošteva zamik začetka izvajanja ponovnih akreditacij zaradi časovnega zamika pri sprejemanju meril za akreditacijo in zunanjo evalvacijo kadrovskih omejitev NAKVIS. Tako bodo ponovne akreditacije visokošolskih zavodov lahko opravljene bolj kakovostno, kar bo pripomoglo tudi k dvigu kakovosti ter k povečanju zaupanja v slovenske visokošolske zavode in podeljene diplome ter listine in v njihovo mednarodno kredibilnost ter prepoznavnost. Člane sveta med predlaganimi kandidati imenuje Vlada. Svet bo še vedno imel 11 članov. Od tega jih bo 8 s področja visokega šolstva, ti imajo ustrezno habilitacijo s področja, za katerega so predlagani. Zraven navedenih 8 članov s področja visokega šolstva pa še dva predstavnika študentov in eden, ki bo predstavljal gospodarstvo. Spremembe prinašajo neodvisnost NAKVIS od visokošolskih institucij oziroma spremembe do sedaj precej korporativistične ureditve tega področja. NAKVIS torej ostaja regulator področja, ni pa več nujno ses
Tokrat sem za to, da je Slovenija konkurenčnejša država, da privabljamo tuje investitorje in se tako tudi odpirajo nova delovna mesta. Zaradi tega bom glasoval za ta zakon, ki pomeni nižje davke. Ljudje si pač to zaslužijo. S tem zakonom dobijo dve možnosti. Tisti, ki imajo najnižje plače, tisti, ki so tudi na socialne robu, jim s tem zakonom omogočimo, da ob koncu meseca dobijo 50 evrov več pri plači. To je prva stvar. Druga stvar, pomoč gospodarstvenikom in ljudem, da lahko izplačajo božičnico kot nagrado zaposlenemu. In ta delavec je potem tudi bolj motiviran. Skozi razpravo so se pokazale konceptualne razlike v dojemanju, kaj davki so, kaj davki niso. Težava pa nastane ob tem, ko se kaže, da nekateri tudi predvsem iz političnega prestiža dobrih predlogov opozicije, ki predvidevajo boljše plače, ne želite podpreti. In prav to skozi celotno to razpravo in tudi današnje glasovanje obžalujem. Slovenija mora postati konkurenčnejša država na tem globalnem trgu. Če tega kaj kmalu ne bomo naredili, nas bo čas povozil. Vsi, ki pravite, da bi ta naš predlog zakona pomenil katastrofo za zdravstveno blagajno – gospe in gospodje, zdravstvena blagajna bo v katastrofi zaradi slabe demografske politike in demografskih kazalcev, klientelizma korupcije in tega, da tudi vladajoča koalicija odklanja zdravstveno reformo.
Gospod predsedujoči, hvala lepa za besedo. Po tem zgodovinskem okviru, ki nam ga je predstavil predhodnik, pa na koncu celo po krajši pridigi, ki smo je bili deležni, bom sam težko deloval tako zbrano. Lahko pa kar takoj povem gospodu predhodniku oziroma povem, da sam osebno zavračam taka nespodobna povabila, kot jih je on nanizal kar nekajkrat. Za zaupnico Vladi bom glasoval, seveda, z veseljem. Zakaj bom glasoval za zaupnico tej vladi? Padec Vlade v tem trenutku pomeni politično, pa tudi gospodarsko negotovost. Smo v časih, ko je Evropa, svet v krizi, ne samo gospodarski, ekonomski, tudi moralni, družbeni krizi, in potrebujemo vlado, ki lahko ukrepa s polnimi pooblastili. Vlada, ki bo opravljala tekoče posle, pa naj bo to do naslednjih volitev ali do izvolitve novega mandatarja, teh pooblastil ne bo imela. Lahko rečem, da je glasovati proti zaupnici legitimno, ni pa modro. Eden izmed razlogov, zakaj bom glasoval "za", je tudi zato, ker spoštujem premierja, ne glede na to, kakšne poteze vleče, kako se včasih v javnosti predstavi oziroma kako ga vidite drugi v javnosti. Borut Pahor je eden redkih vidnih politikov, izpostavljenih, ki mu ne moremo pripisati vpletenosti v nobeno od afer. Politični nasprotniki, mediji so poskušali. Tlačili so ga v vse, kar se je nalimalo na politike ene ali druge opcije, vendar, spoštovani, Boruta Pahorja ni nikjer zraven. Zakaj bom glasoval za zaupnico? Parlamentarni sistem veleva, da so volitve vsake štiri leta. Mislim, da so leta 1991, ko so sestavljali volilni zakon, vedeli, zakaj so tako naredili, zakaj so zapisali, da lahko vlado zamenjamo s konstruktivno nezaupnico – zato, da ne bo prihajalo do politične nestabilnosti. Pa ste gospodje v opoziciji to poskusili? Niste. Ne vem, zakaj. Niste. Zakaj bom glasoval za zaupnico tej vladi? Zato, ker alternativa ni tisto, kar nosi v imenu. V alternativi, ki govori o 50 plus, ni demokracije, je samo v imenu stranke. To, kar se dogaja z njihovo retoriko, kar preberemo danes, ko poteka parlame
Predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovane ministrice in ministri, spoštovani kolegi! Obrazložitev interpelacije, s katerim se zahteva odgovornost oziroma odslovitev ministrice za notranje zadeve, dokazuje, da ima stranka <PARTY> povsem drugačne pojme o tem, kaj je pravna država, kot jih imamo mi. Iz očitkov, ki so jih našteli, veje nek duh, ki izvira iz nekih drugih časov, ko ni bilo ministra za notranje zadeve, ampak so obstale države, za katere ne bi mogli reči, da so bile demokratične. In te države so poznale funkcijo policijskega ministra, ki je neposredno vodil policijo in ji v posameznih primerih odrejal, kako naj ukrepa. Težava, ki jo <PARTY> pri tej interpelaciji ima, je v tem, da niti v eni točki, na katero se opira, ni izkazana ne objektivna, nikar šele subjektivna odgovornost ministrice. Še več. Nikjer ni izkazano, kje naj bi v opisanem sosledju dogodkov ministrica morala nekaj storiti, niti ni izkazano, kako bi sploh lahko imela z zakonom ali predpisom opredeljeno možnost, da bi karkoli oziroma v kakršnikoli smeri ukrepala. Če povzamemo prvo in drugo točko interpelacije, <PARTY> ministrico obtožuje, da je odgovorna, ker je prišlo do tega, da so policisti na mejnem prehodu nekega kosovskega državljana pridržali, mu domnevno nezakonito vzeli diplomatski potni list in hkrati naj bi tudi opustila dolžno ravnanje pri izvajanju nadzora nad izvajanjem Zakona o nadzoru državne meje. Razumeti je, da <PARTY> meni, da bi morala ministrica intervenirati, saj naj bi policija omenjeni zakon kršila skupaj z določbo iz Konvencije Združenih narodov o posebnih misijah. To pa naj bi se zgodilo na ta način, kot sem že rekel, da je omenjenemu gospodu vzela potni list oziroma citiram njihove besede, "posegla v njegovo osebnost pri opravljanju diplomatske misije." Konec citata. Že samo naštevanje okoliščin epizode priprtja gospoda Haradinaja, kot je opisano v interpelaciji, ne ustreza dejanskemu stanju. Težave s potovanjem kosovskega državljana so se začele pri preverjanju pod