EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani kolegi, spoštovane kolegice! Kot že veste, prihajam iz kočevske dežele, najbolj gozdnate dežele v Sloveniji. Občina je imela pred osamosvojitvijo razcveteno gospodarstvo, ljudje so imeli delo, ljudje so imeli denar za kruh, za izobraževanje, za osnovne življenjske potrebe. Občina je doživela selektivni politični pristop, in danes je to občina, ki si zasluži največji posluh države, občina, ki je v bistvu popolnoma obubožala, nima gospodarstva, nima razvoja, in ljudje dejansko ne vidijo nobene prihodnosti več. Ima pa les. Ima les, občina, katere edini gospodarski potencial je les. Na žalost pa je to tudi občina, v kateri dnevno spremljamo, kako se velike količine hlodovine vsak dan odvažajo iz naših gozdov, iz kočevskih gozdov. In kar je največji absurd, je to, da se ta hlodovina, ta les, ta gozd iz naših gozdov odvaža v sosednje evropske države, v Italijo in Avstrijo. In kar je še večji absurd, večina te hlodovine je nezakonito posekane. Naša nekdaj cvetoča lesnopredelovalna industrija pa ne da počasi umira ali umira, naša lesnopredelovalna industrija na Kočevskem je že zdavnaj umrla. Izgubili smo veliko delovnih mest. Dragi kolegi, pri nezakoniti sečnji gre tudi za to, da izgubljamo delovna mesta. In po mojem mnenju so globe na tem področju še vedno premile. Zaslužki in nezakonite sečnje gredo mimo države in občinske blagajne naravnost v žepe prav teh brezvestnih ljudi, ki za nameček za svoje početje uporabljajo in dodatno uničujejo našo gozdno infrastrukturo, ki jo plačujemo vsi državljani in državljanke in zato plačujemo davke. Nezakonita sečnja je problem. Ogroža našo prihodnost, ogroža delovna mesta, in nam je mar za ljudi. Veste, dragi kolegi, drage kolegice, sama bi najraje videla, da ne bi potrebovali več nobenih kazni, vendar žal še vedno obstajajo ljudje, za katere so še tako visoke kazni žal prenizke. Hvala.
Spoštovani gospod predsednik, poslanke in poslanci, predstavniki Vlade! Ministrstvo za pravosodje z vedno novimi zakonskimi rešitvami poskuša ukrepati oziroma zajeziti naraščajoča najhujša kazniva dejanja. Kljub prizadevanjem ministrstva omenjene zakonske rešitve ne prinašajo nobenih bistvenih izboljšav oziroma se slednje niti ne realizirajo v praksi, kot se je to zgodilo pri prejšnji noveli Zakona o sodiščih in Zakona o sodniški službi. Ni dvoma, da so spremembe v sodstvu nujne. Prav tako je tudi slovenska javnost pričakuje obsodbo odgovornih za kazniva dejanja v odmevnih sodnih procesih, kot so na primer Čista lopata, Istrabenz in tako naprej. Zadnja novela Zakona o sodiščih, ki je omogočala dodelitev sodnikov v specializirani oddelek, je dopuščala, da se sodniki samostojno na podlagi prijave odločajo o prerazporeditvi v ta oddelek. Ta ureditev se je izkazala za popolnoma neustrezno, saj med sodniki ni bilo pretiranega interesa. Naravnost smešno je, ko navaja predlagatelj zakona v oceni stanja, da se odpravljajo ostri pogoji za dodeljevanje sodnikov v specializiran oddelek, to sta pravnomočna ocena sodniške službe o izpolnjevanju pogojev za hitrejše ali izjemno napredovanje in pogoj aktivnega znanja vsaj enega svetovnega jezika, da v praksi ta dva pogoja izpolnjuje le manjše število sodnikov. Obravnavani zakon torej daje pristojnost predsedniku sodišča, da razporeja sodnike v specializirani oddelek, v skladu z letnim razporedom. Glede na to, da zakon posega v organizacijo in delo sodnikov, nas ne čudi nepodpora predlaganim spremembam s strani Sodnega sveta, češ da je sodnike težko animirati za sojenje v kazenskih zadevah in da bi bilo mogoče pristopiti k reševanju te problematike na drugačen način in v okviru možnosti, ki jih že sedaj ponujata zakon o sodiščih in zakon o sodniški službi. Ni nam jasno, zakaj sodniki nasprotujejo tej noveli, saj zakon ne nazadnje določa tudi ustrezno nagrajevanje sodnikov za čas, ko bodo razporejeni v specializiran oddelek. Navedeni
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani poslanci, spoštovani gospod minister. Od osamosvojitve Slovenije dalje se delavske pravice v Sloveniji pod vsemi dosedanjimi vladami predvsem znižujejo. Svetla izjema je nedavno povišanje minimalne plače na raven, ki pa žal omogoča preživetje komaj ene osebe. Minimalna plača je tako danes šele na nivoju, ki bi zadoščal za socialno podporo posamezniku, ki sam ni več sposoben pridobivati osebnega dohodka. Denarna socialna pomoč tistim, ki dela ne dobijo, pa je še vedno daleč pod nivojem, ki omogoča preživetje. Zato se ne da opravičevati grožnje vladnih pogajalcev za področje delavske in socialne zakonodaje s prekinitvijo socialnega dialoga in uveljavljanje predlogov kapitala z nedavnim dvigom minimalne plače. Na socialni dialog smo socialni demokrati prisegali vsa leta in kritizirali oblastnike, kadar so se mu v škodo najbolj ranljivih skupin prebivalstva skušali izogniti. Več mesecev se tudi sama, skupaj z nekaterimi poslanskimi kolegi trudim, da bi se vendarle zakonsko zavarovalo delavce pred zlorabami tistih neodgovornih delodajalcev, ki zaposlenim ne izplačujejo plač, ki ne izplačujejo socialnih prispevkov in jih zlorabljajo s pomočjo zakonodaje, ki omogoča delodajalcem nekaznovano opehariti delavce. Vendar pa se, razen ustanovitve skupine v okviru Ministrstva za finance, izgovarjanje ostalih ministrstev na to skupino in na druga ministrstva, dopisov ministrstev in Vlade poslancem in dvema odboroma Državnega zbora v vseh teh mesecih ni zgodilo še nič takšnega, kar bi neodgovornim delodajalcem onemogočilo še nadaljnje brezvestne zlorabe zaposlenih. Iz dokumentov ministrstev in Vlade namreč izhaja, da ti problem še vedno analizirajo in da so celo večinoma kar zadovoljni z obstoječo zakonodajo. Uvedlo naj bi se morda novo kaznivo dejanje, morda se bo tudi dopolnil Zakon o inšpekciji dela. Vendar so tudi sedanja kazniva dejanja na področju delovnih razmerij opredeljena tako, da se delodajalci zlahka izognejo kazni. Zato vas
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav še enkrat! Tokratna sprememba Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2017 in 2018 prinaša nekaj pomembnih novosti. Naj naprej omenim, da predlagana novela zakona določa do 70 odstotkov predplačila na javnih razpisih za nevladne organizacije, kadar pogodbena cena ne preseže 20 tisoč evrov in ko se projekt v celoti izvede v tekočem letu. To pomeni, da lahko ministrstva, občina in drugi državni organi nevladnim organizacijam, katerih dejavnosti, projekti ali programi so bili na javnem razpisu izbrani za sofinanciranje, izplačajo do 70 odstotkov sredstev vnaprej. Predlagano rešitev v naši poslanski skupini pozdravljamo, saj s to rešitvijo rešujemo težave predvsem manjših nevladnih organizacij, ki morajo zdaj po veljavni ureditvi sredstva vnaprej zalagati, ki jih pa le-ta nimajo, saj gre za mala društva, ki povečini temeljijo na prostovoljnem delu, a hkrati pomembno sooblikujejo družbeno in kulturno življenje ter prispevajo k blaženju socialnih stisk posameznih skupnosti. Tako je predlagana ureditev namenjena predvsem nevladnim organizacijam, kot so društva, zasebni zavodi in ustanove, da bi lažje izvajale projekte. Gre za nepridobitne in neprofitne organizacije, katerih namen ni ustvarjanje dobička in povečini ne razpolagajo z likvidnimi sredstvi. Predplačila pomenijo delovni kapital za zagon in nemoteno ter učinkovito izvajanje projektov in nevladnim organizacijam omogočijo, da se usmerjajo na vsebino oziroma rezultate dela. Skladno z obljubami ob sprejemanju proračunov države za leti 2017 in 2018 ter Zakona o izvrševanju proračuna v Republiki Sloveniji za leti 2017 in 2018 Vlada s tem predlogom povišuje višino povprečnine za občine, ker so bili s socialnimi partnerji naknadno, po posredovanju proračuna v Državni zbor in njegovem sprejetju sklenjeni dogovori, ki predstavljajo večji obseg sredstev za stroške dela javnih uslužbencev od planiranih. Tako znaša nova povprečnina 533,5 evrov, kar je za 3,5 evrov več od se
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Strinjam se, ko se pogovarjamo o statistiki podeljenih nagrad tako za življenjsko delo kot tudi za nagrado Prešernovega sklada, je ta skozi prizmo zastopanosti spolov slaba. To zagotovo ni posledica tega, ker ne bi bilo dovolj umetnic v našem slovenskem prostoru, ali pa še manj, da umetnice premalo doprinesejo k slovenski kulturni krajini. Predlagan amandma zahteva, da bi bile spolne kvote upoštevane tudi ob sami podelitvi nagrad. Vseeno menim, da je boljša rešitev, ki je bila tudi izglasovana na odboru, da je sestava strokovnih komisij spolno uravnotežena in da se prav tako z zakonom zahtevajo spolno uravnoteženi predlogi s strani strokovnih komisij, torej tako za nagrado Prešernovega sklada kot tudi za nagrado za življenjsko delo, ti predlogi morajo biti spolno uravnoteženi. Torej 1 : 1 za obe nagradi. Na tak način bo tudi upravni odbor dobil v odločanje enako število predlogov umetnic in umetnikov in se bo potem avtonomno odločil, komu podeliti nagrado. Namreč, ko so predlogi enkrat pred upravnim odborom, ki nima izključno protokolarne vloge, kot je bilo rečeno v stališču Nove Slovenije, se bo potem lahko avtonomno odločil na podlagi umetniškega dosežka in ne na podlagi spolne identitete posameznika, komu bo nagrado dejansko podelil. Če bi predlog Levice obveljal, četudi, kot rečeno, ga razumem popolnoma dobronamerno, bi potem seveda dobili situacijo, da bi umetnice in umetniki skozi kvoto v resnici kandidirali izključno med sabo po spolu, torej umetniki posebej in umetnice posebej. In to pomeni, da bi kandidirali na podlagi spolne identitete in ne na podlagi umetniškega dosežka. Osebno menim, da to nikakor ni namen nagrade, ker se mi zdi, da razumevanje umetnosti izključno skozi spol, na kar v resnici napotuje predlog amandmaja, ne more biti v duhu razsvetljenstva, ki ga v resnici najvišje državno priznanje nosi. V končni konsekvenci bo moral seveda upravni odbor na podlagi sprejetega zakona tudi nekako nositi neko moralno
Hvala lepa, predsedujoči. Kolegice in kolegi, na to izvajanje gospe Julijane Bizjak Mlakar se načeloma ne bi odzival, ker menim, da je bilo s strani Ministrstva za izobraževanje vloženega kar nekaj napora, da je bil dosežen nek načelen konsenz ključnih deležnikov, ki so participirali pri tem procesu sprejemanja oziroma pač pri pripravi tega zakona. In ministrica je izkazala tudi neko željo in interes, da se lahko, da je to Itak vemo, da je to prva obravnava in itak vemo, da se lahko skozi cel ta parlamentarni postopek zadeva tudi še kaj dopolni oziroma jo popravimo in jo tudi uskladimo. Ta zakon seveda ni sistemski. Seveda se večkrat izgovarjamo ali pa, ne vem, večkrat razpravljamo o tem, da je treba sistemske zakone sprejemati. Seveda je, ampak ta zakon je nek pozitiven premik, nek korak v pravo smer, in mislim, da v prvi obravnavi bi ga lahko podprli družno in potem, kot so predlagali tudi kolegi iz <PARTY>, morda opravili tudi neko širšo razpravo tudi s ključnimi deležniki. Ta predlog zakona uvaja neke rešitve, ki so bile danes že naštete, pa vendar bi se morda tudi jaz osredotočil na to internacionalizacijo, ki je pomemben sestavni del študijskega procesa, kar ste poudarili danes čisto vsi. Slovenija je majhna država – zelo nerad uporabljam to –, Slovencev je malo, ampak zaradi tega se moramo odpirati, zaradi tega moramo povabiti tuje profesorje, da predavajo našim študentom. Izmenjava profesorjev je res pomembna. Izmenjava študentov. Naši študentje Jaz mislim, da skozi ta študijski proces, kot je kolega Tabaković prej omenil, 80 % literature je v angleščini. Skozi študijski proces se učimo tudi jezika lahko. Jaz gledam na to kot na neko pozitivno stvar. Sicer je pa že v zdajšnjem zakonu omogočeno, da ob neki zadostni količini tujih študentov se že lahko izvajajo predavanja v angleščini. Skratka, še enkrat bi rad ponovil, da ta Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o visokem šolstvu je korak v pravo smer –.menim, da je zrel za to, da še opravimo kakšno razpra
Hvala lepa gospod podpredsednik. Ministrica, ministri, kolegica, kolegi! Športna javnost verjetno željno pričakuje četrtkovo odločitev Vlade, kako glede možnosti organiziranja evropskega prvenstva v košarki leta 2013. Mislim, da ne gre samo za športno javnost, da kar celotna Slovenija to odločitev čaka. Še posebej zato, ker je Vlada Republike Slovenije že izdala Košarkaški zvezi Slovenije 24. avgusta letos soglasje za vložitev kandidature za organizacijo evropskega prvenstva v košarki leta 2013, ker ima seveda košarka v Sloveniji veliko tradicijo, zato ker konec koncev dosegamo odlične rezultate in nenazadnje je to velika možnost promocije Slovenije, saj je prvenstvo v košarki vsaj drugo v Evropi po pomembnosti, je takoj za nogometom. Vsi vemo, da so bili v teh dnevih v Sloveniji na obisku predstavniki evropske FIBE in so si ogledali možnosti organizacije v Sloveniji na prostorskem področju, prometnem, varnostnem in tako naprej. Vemo, da so bili zadovoljni z vsemi področji, razen s tem, da nam manjka dvoran. Vendar jaz mislim, da je to edinstvena priložnost za Slovenijo, ki se ne bo prav kmalu ponovila. Resnično gre tudi za velika finančna vlaganja, kakor poznam zadeve, so razdeljena tudi na več let. Osebno pričakujem pozitivno odločitev in upam, da bo to prvenstvo v Sloveniji leta 2013. Glede dvoran mogoče, ker vem, da še ni dokončnih odločitev, kje naj bi bila predtekmovanja. Vsi smo pozabili tudi na Jesenice, ampak da ne bom predolg. V zvezi s tem sprašujem ministra za šolstvo in šport: Kakšno je stališče Ministrstva za šolstvo in šport ter Vlade Republike Slovenije do organizacije evropskega prvenstva v košarki? Glede na to, da je bila sprva izražena zadržanost tako ministrstva kot Vlade, me zanima, kakšno je razmišljanje danes? Hvala. Hvala. Če dovolite, bi samo dopolnil glede dvoran, ker sem že prej začel. Omenil sem Jesenice. Tam se v tem trenutku prenavlja hokejska dvorana, ki se jo da zlahka preurediti za košarko in ima več kot 6 tisoč sedišč. Tako da verje
Gospa podpredsednica, hvala za besedo. Cenjeni minister, državna sekretarka, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! In seveda lepo pozdravljeni vsi, ki še vztrajate in spremljate to maratonsko sejo. Danes je bilo veliko že povedanega, pa vendarle se bom v svoji razpravi v tem uvodnem delu osredotočil na podatke, na dejstva, na dosežke, ki jih je aktualna vlada in aktualni minister, ki ga danes interpelirate, dosegel. V nadaljevanju pa se bom tudi odzval ne določene besede, ki so bile danes tekom celotnega dne izrečene in so bile seveda tako ali drugače zavajajoče. Pa začnimo s podatki, z dejstvi. To, kar bom navajal, so zbrani podatki do 25. februarja letošnjega leta. Z ukrepi, ki jih je ta vlada izvedla in seveda tudi pristojni minister, tukaj ciljam predvsem na subvencioniranje čakanja na delo od doma in subvencioniranje skrajšanega delovnega časa, se je ohranilo okoli 300 tisoč delovnih mest. <PARTY>, če gremo še bolj podrobno, za čakanje na delo je bilo namenjenih 415 milijonov evrov, več kot 210 tisoč oseb je bilo v to vključenih in več kot 30 tisoč poslovnih subjektov. Potem na področju karantene oziroma višje sile je bilo namenjenih 16 milijonov evrov, več kot 25 tisoč 700 oseb je bilo vključenih oziroma več kot 7 tisoč 200 poslovnih subjektov, in na področju skrajšanega delovnega časa 35 milijonov evrov, več kot 41 tisoč 400 oseb oziroma več kot 7 tisoč 700 poslovnih subjektov. Sedaj je tukaj potrebno tudi poudariti, da je z začasnimi denarnimi nadomestili za pokojninsko in invalidsko zavarovanje bilo namenjenih skoraj 470 milijonov evrov. Seveda vsi ti ukrepi, ki so ohranili delovna mesta, so posredno vplivali tudi na manjše širjenje koronavirusa v delovnem okolju. Ker je ta vlada, ta minister uspel ohraniti toliko delovnih mest, se seveda to odraža tudi v mednarodnih statistikah, imamo eno izmed nižjih brezposelnosti v Evropi oziroma pod povprečjem in enega izmed boljših rezultatov, bi lahko rekli, v Evropski uniji. Na tem mestu bom izpostavil tudi skrb z
Hvala lepa. Moram povedat, da iskreno razumem namero in razumem, kar je povedal gospod predhodnik Luka Mesec. Verjamem, da si želite to situacijo razrešiti. Banke so bile sanirane z denarjem davkoplačevalcev. Ta denar je treba vrniti njim in sicer v proračuna zagotoviti javne storitve, šolstvo, zdravstvo, vojska, policija, infrastruktura. Ta denar rabimo in ga bomo še bolj rabili. Jaz mislim, da je potrebno ustvariti take razmere v družbi, da lahko ljudje dovolj zaslužijo, da si lahko privoščijo normalno najemnino oziroma nakup stanovanja. Tudi drži, kar je povedal še predhodnik gospod Ljubo Žnidar v Angliji najameš kredit in ga odplačuješ do konca delovne dobe, da lahko odplačaš neko vrstno hišo. Kar država res lahko naredi po moje je to, da z inštrumentom urejanja prostora spodbuja gradnjo stanovanjskih sosesk, ki je kombinacija varovanih stanovanj in stanovanj za mlade družine. S projektom dolgotrajne oskrbe bi lahko del mladih v teh soseskah dobil tudi službo morda osebnih asistentom starejšim v varovanih stanovanjih. Soseske bi morale biti relativno blizu enote zdravstvenih domov, v takih soseskah pa bi lahko država nudila tudi neprofitno najemnino za mlade zdravnike, njihove družine ter medicinske sestre in tehnike. Mnogo teh danes res odhaja v tujino, zaradi boljše plače. Ob tem pa se mi poraja misel, vprašanje, dilema ali je način s stanovanjskim skladom in podobnimi stvarmi edina optimalna možnost za to, da mladi dobijo stanovanja. Jaz mislim, da je vezava prostora in podeljevanje pravice neprofitne najemnine skupaj v kombinaciji morda preveč okostenel sistem. Najemnino bi bilo namreč možno financirati iz posebnega sklada in sicer za katerikoli zgrajeno stanovanje kjerkoli v državi, ki bi ustrezalo standardom za podeljevanje neprofitnih najemnin torej gre za neka standardna stanovanja, ne neke zlate marmorne stene. S takim ukrepom, če bi imeli sklad za subvencioniranje najemnin s takim ukrepom bi bila stanovanjska ponudba fleksibilna in bi sledila potrebam
Hvala lepa, gospod predsednik. Ker ni možno nasprotovati odloku, če spoštujemo pravila, lahko le soglašam s takšnim odlokom. Lahko bi razpravljali o datumih in morda res o kakšni vejici. Menim, da je datum korekten in da bo v razpoložljivem času možno predstaviti poglede ob skoraj že 40-ih urah razprav v tem visokem zboru, ki so bile medijsko dokaj zanimivo predstavljene javnosti, poleg dobrodošlih neodvisnih in predstavniških razpravah. Takšnemu nepotrebnem odločanju le o odloku, ki po predpisih ni sporen oziroma tratenju časa odločno nasprotujem. Predlagam resen razmislek, da se o poslovniško in zakonsko jasnih zadevah ne uporablja ta visoki zbor. Takšnih podedovanih neučinkovitosti je v tej državi še ogromno. Vsakega nepotrebno porabljenega časa je škoda kot vseh podobnih nepotrebnih odločanj. In se opravičujem za ta komentar, ki ni bil v skladu z vašim Hvala lepa.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Odbor za infrastrukturo je na svoji 46. seji obravnaval predlog zakona o pogojih koncesije za izkoriščanje energetskega potenciala spodnje Save, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije poslal v obravnavo vlada Republike Slovenije s predlogom, da ga obravnava po skrajšanem postopku, ker gre za manj zahtevne spremembe zakona. Na seji odbora so poleg predstavnikov predlagateljev zakona sodelovali še predstavnik občine Radeče in zakonodajno-pravne službe državnega zbora. Zakonodajno-pravna služba je v svojem mnenj opozorila, da se s predlaganimi spremembami v precejšnji meri spreminja osnovni koncept osnovnega zakona, hkrati pa postavlja vprašanja, ali ne posega v že pridobljene pravice z zakonom določenega koncesionarja za izkoriščanje vodnega energetskega potenciala na območju spodnje Save. Vpovezavi s tem služba opozarja na razmerje predlaganih sprememb do določb tretjega odstavka 1. člena in 4. člena veljavnega zakona, ki ju predložena novela ne spreminja. Veljavni zakon v teh določbah namreč med pogoji, ki jih mora izpolnjevati koncesionar določa tudi obveznost zagotavljanja ureditve vodne infrastrukture ter ureditev državne in lokalne infrastrukture na vplivnem območju izkoriščanja spodnje Save. Predložena novela pa določa, da se urejanje navedene infrastrukture lahko zagotovi tudi z državno gospodarsko javno službo, za katero izvajalec lahko najame kredit s poroštvom države. V zvezi s predlagano spremembo subjekta, upravičenega za najetje posojila, služba opozarja na določbe zakona o vodah in na njegovi podlagi sprejeto uredbo o načinu upravljanja obveznih državnih gospodarskih javnih služb. V razpravi je bilo postavljeno vprašanje, na podlagi katerih dokumentov je v predlaganem 11.b členu dana poroštvena obveznost za HE Boštanj in HE Blanca v drugačnem razmerju, kot je bilo prvotno zapisano v osnovnem tekstu zakona. Prav tako je bilo izraženo mnenje, da je predlagana rešitev v novem 11.a členu, s katero se daje koncide
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani kolegi in kolegice! Predlog Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o pravicah iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja bivših vojaških zavarovancev, ki ureja delno vdovsko pokojnino, bomo v Poslanski skupini <PARTY> seveda podprli. Zakaj? Prepričani smo, da gre v tem primeru za izenačitev pravic, ne pa za privilegiranje določenih upokojencev. Na simbolni ravni krepi zaupanje v pravno državo in v socialno državo. Je pa razlog, zakaj se s tem zakonom sploh ukvarjamo, pomanjkljivost predhodno sprejete zakonodaje. Kolegica Potrata je že omenila, da ni toliko važno, ali je šlo pri tej pomanjkljivosti za namerno ali za nenamerno pomanjkljivost. Tisto pa, kar je obsojanja vredno, je pa nasprotovanje tovrstnemu zakonu, ki je že tretjič v parlamentarni proceduri, ker to nasprotovanje pa je namerno in po našem prepričanju - slišati je bilo tudi s strani predlagatelja Vlade, Zakonodajno-pravne službe, Državnega sveta, Varuha človekovih pravic, Ustavnega sodišča - razloge, zakaj je tak zakon potreben. Tako, da menimo, da nasprotovanje takemu zakonu pravzaprav temelji na zelo pritlehnih razlogih, za katere se je za bati, da na tej seji Državnega zbora še niso dosegli svojega dna, čeprav so se že davno spustili pod mejo ne samo dobrega okusa, ampak enih splošnih moralnih in etičnih norm. Ta država se je ob osamosvojitvi zavezala, da bo za vse svoje državljane ohranjala raven socialnih pravic, ne glede na to, v katere blagajne so različni zavarovanci plačevali svoje prispevke. In seveda, jasno, da si zaslužijo enake pravice. Ne moremo reči, da je tolmačenje zavoda, ki, recimo, do sedaj ni želelo izplačevati tega dela vdovske pokojnine, je pravzaprav to tolmačenje razumljivo. Na nas pa seveda je, da to čim prej opravimo. In pravzaprav je škandalozno, da se to do sedaj še ni zgodilo. Vsa govoričenja o ostalih skupinah upokojencev, ki naj bi v tem primeru bili pa negativno diskriminirani, so pa čista demagogija. Treba je
Hvala predsedujoči za besedo. V okviru rebalansa proračuna so raziskovalni programi in projekti, ki so namenjeni financiranju temeljnih in aplikativnih raziskovalnih projektov, načrtovani v zadostnem obsegu in za izvedbo vseh aktivnosti. Predlagatelj pa s predlaganim amandmajem predvideva zmanjšanje podprograma Informativno izobraževalne in promocijske aktivnosti na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo. Zmanjšanje predlaganega obsega teh sredstev ni mogoča. Iz navedenih razlogov predlaganega amandmaja ne podpiramo. Hvala.