EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Spoštovani predsedujoči, kolegice poslanke, kolegi poslanci! V izogib ponavljanju razlogom za sprejetje predlaganega zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2006 in 2007, ki jih je za to govornico podal že predlagatelj predlaganega zakona, bi v imenu poslanske skupine Slovenske demokratske stranke izpostavila samo še nekaj drugih razlogov, zaradi katereih bo poslanska skupina <PARTY> predlog zakona podprla. In sicer, ker gre v predlogu zakona za določanje splošnih pravil o izvrševanju proračuna in taksativno navedene ukrepe, ki jih lahko vlada uporabi za uravnoteženje proračuna v primeru slabših gospodarskih gibanj, bi bilo smiselno izpostaviti še dejstvo, da je v podpoglavju o prerazporejanju pravic porabe določeno, da se pravice porabe za realizacijo nacionalnih programov in zakonov zagotavljajo v znesku, določenim s proračunom, ne glede na znesek, ki je predviden z nacionalnim programom ali posebnim zakonom. In treba je poudariti, da to velja za vse nacionalne programe. Potem je potrebno povedati, da so v podpoglavju o proračunskih skladih navedeni vsi proračunski skladi, ki bodo delovali v letu 2006 in 2007, potrebno je izpostaviti tudi to, da je, kar se tiče zadolževanja in sprejemanja poroštev države ter javnega sektorja in prevzema dolga, jasno določen način zagotavljanja pravic porabe za plačilo poroštvenih obveznosti države, ki presegajo pravice porabe pri ministrstvu za finance, določen pa je tudi obseg zadolževanja in poroštev pravnih oseb javnega sektorja za leti 2006 in 2007. Na koncu bi bilo mogoče izpostaviti tudi predlagano rešitev v poglavju o razpolaganju s sredstvi za plače, in sicer, da uporabniki pri prevzemanju in plačevanju obveznosti plač ne smejo ustvarjati primanjkljajev na proračunskih postavkah, ki presegajo plačne konte. To pomeni, da je zaposlovanje, napredovanje in nagrajevanje zaposlenih dovoljeno samo v okviru v proračunu zagotovljenih pravic porabe v finančnem načrtu neposrednega uporabnika. Zaradi že prej naveden
Hvala lepa. Dober dan vsem skupaj! No, zakon je zagotovo potreben in ureja kar precej do zdaj nedodelanih segmentov, pa vendar mislim, da tudi v tem zakonu, ki v veliki meri sledi evropskim direktivam lahko najdemo še kar nekaj sivih lis, ki jih ta zakon ni obdelal in jih bo treba nekako urediti. Treba se je ozreti recimo na 45. člen, ki govori o pogojih za opravljanje dejavnosti proizvodnje skladiščenja in uporabe nevarnih kemikalij ter prometa z njimi. Premalo časa je, da bi se spustil v podrobnosti, pa vendar tukaj v tem zakonu še vedno puščajo odprto mesto za razne čudne prakse, ki jih lahko izvajajo nekateri. Dejstvo je, da v Slovenijo nimamo prepovedi uporabe nekaterih specifičnih pesticidov, insekticidov, fujmicidov, repelentov in podobnih substanc, ki ponekod v Evropi so prepovedane, ponekod po svetu pa seveda niso. In zato se pri nas tudi v kmetijstvu še vedno uporablja cela vrsta izredno toksičnih in kancerogenih snovi, ki seveda pronicajo v talnico in zastrupljajo slovensko prebivalstvo. Ko govorimo o biomonitoringu v 25. členu, piše, da biomonitornig koordinira organ, pristojen za kemikalije, izvajajo pa ga zdravstveni in drugi javni zavodi. Jaz mislim, da bi tukaj bolj decidirano morali upoštevati tudi fakultete, v prvi vrsti biofakulteto in pa recimo farmacijo, ki se uporablja oziroma ki obravnava ravno tematiko uporabe in pa zlorabe, tudi zlorabe, čeprav manj določenih kemikalij v proizvodnji zdravil. Zavedati se je treba, da proizvodnja zdravil v veliki meri prinaša nus-produkte, ki so močno toksični in se v veliki meri odvažajo v neskladju s slovensko zakonodajo. Če vzamemo 60. člen, ki govori o pooblastilih in nalogah organa, pristojnega za kemikalije, v 3. točki vidimo, da vodi tudi seznam snovi, pripravkov in nevarnih proizvodov za katero obstaja obveznost poročanja. To je premalo. Samo obveznost poročanja je bistveno premalo. Potrebno je imeti kompletno linijo uporabe, zlorabe in vsega ostalega od začetka do končnega produkta in seveda tudi s sp
Spoštovani predsednik, minister, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Državljanske liste bomo predlog novele zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju podprli, saj prinaša kar nekaj bistvenih sprememb v primerjavi z dosedanjo ureditvijo. Če pogledamo zgodovino urejanja pokojninskega sistema v Sloveniji, pokaže, da so se v preteklosti znotraj pokojninskega sistema podeljevale pravice, ki niso imele podlage v vplačanih prispevkih, kar je pomenilo odstop od osnovnega načela pokojninskega sistema pri nas, načela zavarovanja. Vendar, v večini primerov te pravice niso bile v funkciji zagotavljanja solidarnosti med zavarovanci, ampak bolj v funkciji zagotavljanja pravic posameznim družbenim skupinam. S predlogom zakona se želi povrniti pokojnini, ki temelji na vplačanih prispevkih, status pravice, zaslužene z minulim delom in prispevki, vplačanimi v pokojninsko blagajno. Navedeno pa se lahko vzpostavi samo na način, da se pokojninski sistem očisti vseh tistih pravic, ki nimajo podlage v vplačanih prispevkih, s čimer bo le-ta postal preglednejši in pravičnejši. Pokojninska blagajna bo preglednejša, kar bo vplivalo na večjo motiviranost za zavarovanje in vplačevanje prispevkov, ter bo omogočilo učinkovitejši nadzor pristojnih institucij nad porabo sredstev, ki jih državni proračun namenja za izplačevanje posebnih pravic. Statistični podatki kažejo, da se življenjska dobra podaljšuje, delovna doba pa se temu ni prilagajala, zato pokojninska blagajna postaja finančno nevzdržna in je samo še vprašanje časa, kako dolgo bo še denar v njej. Zaradi navedenega se moramo nujno prilagoditi hitremu staranju prebivalstva. Če se bomo upirali spremembam, se ne bomo mogli izogniti finančnemu zlomu, kar pomeni, da bomo vsi živeli slabše. Zelo pomemben je podatek, da se je od leta 2005 do lani razmerje med zavarovanci in upokojenci bistveno poslabšalo. Leta 2005 je za enega upokojenca delalo 1,67 delavca, lani pa je to razmerje padlo na 1,53, kar pomeni, da je razmerje neugodno, in
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Pozdravljeni, spoštovani gospod minister! Dovolite, da na začetku postavim vprašanje, pa bom kasneje v danem času obrazložil. Kakšne so možnosti glede načrtovanja financiranja investicijskih projektov Evropske prestolnice kulture? Kot veste, gre, čeprav povezuje le del od 210 občin v Sloveniji, za vseslovenski projekt, ki privablja številne turiste v našo malo državo. Kljub temu se zlasti v mestu, iz katerega prihajam, še vedno ustrezne institucije, ki so vpletene v te investicijske cikle, sprašujejo, kako naprej glede na v preteklosti zastavljene cilje in strategije. Vlada Republike Slovenije je dne 20. 1. 2011 sprejela sklep, da bo v dveh letih zagotovila 10 milijonov evrov za sofinanciranje gradnje Mariborske knjižnice in posledično tudi ureditve Rotovškega trga. Realizacija tega sklepa je bila pogojena s pridobitvijo gradbene dokumentacije in ustrezno soudeležbo Mestne občine Maribor. Trenutno so se aktivnosti pri načrtovanju investicij ustavile, zaradi kritičnih prostorskih razmer Mariborske knjižnice, ki se iz dneva v dan stopnjujejo, pa bi bila uresničitev nujno potrebna. Pomanjkanje prostora za izvajanje redne dejavnosti knjižnice spremlja še dotrajanost obstoječe zgradbe, posebej električnih inštalacij, odtokov in še bi lahko naštevali. Ni zanemarljivo, da knjižnico dnevno obišče tudi tisoč in več uporabnikov in je bolj obiskana kot vse druge kulturne institucije skupaj. Vrednost celotne investicije je, torej tega projekta, 21,8 milijona evrov. Za leto 2012 je v proračunu Mestne občine Maribor predviden znesek 475 tisoč evrov in pričakovani transfer iz države 4 milijone evrov. Knjižnica v sedanjih prostorskih pogojih ne zmore več normalno izvajati svoje redne dejavnosti, zato nas zanima oziroma me zanima: Kako bo država pomagala pri realizaciji investicije oziroma na kakšen način bo postavko vrnila v proračun? Podobna zgodba se pravzaprav dogaja v enako pomembni kulturni ustanovi mesta Maribor, Umetnostni galeriji Mari
Hvala lepa, gospod podpredsednik! Gospod Valič, kolegice in kolegi! Ta predlog razprodaj je precej zanimiv in ima tudi kar nekaj ugank. Prvič je dopolnjen predlog, ki temelji na osnovi nekaterih važnih predlogov, ki jih je dala naša zakonodajno-pravna služba. Ta napotnica je zelo dobrodošla. Kot popotnica pa ni, če ravno če bo to ostalo v spominu vseh, ki imajo opravka s prodajo. Čeprav naslov tega odloka govori tudi o finančnem premoženju - vendar kolikor sam vidim - v tem seznamu tega finančnega premoženja ni. Če se pravilno spomnim, že nekaj časa nismo dobili. Zakonodajno-pravna služba je zelo prav opozorila, da je potrebno pri takem predlogu nekoliko bolje obrazložiti celotno proceduro in vse stvari, ki so bistvene pri taki razprodaji. Predmeti, ki se prodajajo, so zelo različni, tako poceni, kot po značaju te lastnine, torej vse od najmanjše vrednosti ne za najmanjše vrednosti, ampak zelo nizkih vrednosti od zastarelih pisarniških strojev, avtomobilov, stanovanj zemlje in podobno. Bralcu takega obširnega programa prodaje na 85-ih straneh pravzaprav se zastavlja mnogo vprašanj, vendar pa je dogovor težko dobiti, čeprav smo na seji našega odbora dobili kar nekaj pojasnil. Če razumem prav - po obrazložitvi predloga v Poročevalcu - naj bi se v letu 2004 prodaja sukala okoli vrednosti pet milijard 603 milijone tolarjev. V naslednjem letu 2005 pa dve milijardi 210 milijonov tolarjev, kar je seveda kar čedna vsota, če je vrednost tega premoženja resnična. Tukaj takoj nastane vprašanje, ali je ta vrednost več ali manj točna, je približna ali karkoli, kajti ne ve se oziroma bralec, ne mora iz tega izvedeti, kako in kdaj je bila ocenjena, kakšna je bila vrednost, v kakšnem stanju je in kakšni so stroški vzdrževanja. Prav tako ne more vedeti, ali je to cena knjigovodska ali realna ali kaj podobnega. Že večkrat smo se pogovarjali o tem, da bi bilo potrebno omejitito listo na neko bolj primerno oceno oziroma vsoto, kajti prodaja starih pisarniških strojev in tako dalje goto
Hvala lepa za besedo. Predhodni razpravljavci so dejali, da se niso želeli ukvarjati s statistiko, temveč razpravljati o tem, kaj bi bilo treba narediti. Ko zdaj poslušam to razpravo, žal ves čas poslušam, da je treba nekaj spremeniti, da potrebujemo spremembe na področju izboljšanja gospodarske situacije, da potrebujemo spremembe v smeri izboljšanja poslovnega okolja. Nič konkretnega. Prav tako sem slišala tudi očitek, češ da mi dosti razpravljamo, malo pa naredimo. Vendar, oprostite, mi se zavedamo, kje so problemi, zavedamo se tega, da je treba izboljšati poslovno okolje, zavedamo se tega, da je treba ustvarjati delovna mesta, in zavedamo se tega, da je treba narediti tudi reforme na področju davkov, na področju dela in še kje. Tudi pravosodja, kot so razpravljavci pred mano ugotavljali. Ravno zato, ker se tega zavedamo, razpravljamo, a po razpravi tudi delamo. In ker delamo, smo predlagali in tudi že izpeljali številne sistemske ukrep. Pa bom zdaj začela s spremembo na strani gospodarstva. Bom kar naštela sistemske ukrepe, ki smo jih pred kratkim sprovedli: sprememba Zakona o prevzemih, novela Zakona o gospodarskih družbah, Zakon o trgovini, Zakon o poslovnem registru, zakon o izvensodnem reševanju potrošniških sporov je v proceduri. Zakaj le? Zato, da bomo ustvarili te pogoje, ki bodo izboljševali in ustvarili boljše gospodarsko okolje. Vendar se z malimi koraki daleč pride. Treba je izpeljati torej vse tiste korake, da bomo prišli do tega, da bomo ustvarili boljše poslovno okolje, in z vsemi spremembami, ki so že bile storjene in še bodo, bomo to tudi dosegli. Za pravosodje ste vsi rekli, da se nič ne dogaja, da se nič ne zgodi. Imeli smo dva paketa pravosodne zakonodaje. Z obema smo sledili transparentnosti, odgovornosti, transparentnosti tako v postopkih kot pri kadrovanju. S spremembami, ki so bile predlagane za pravosodno zakonodajo, za Zakon o sodniški službi in Zakon o sodiščih, smo sledili ravno temu, da bomo izboljšali položaj v pravosodju. Prav tako s
Hvala za besedo. Lep pozdrav, predsedujoči, predstavniki vlade, kolegice in kolegi poslanci! Pred nami je izredno pomemben zakon v tretjem branju, ki praktično zajema vse državljane Republike Slovenije. Pobiranje in razporejanje davkov je pravzaprav temeljna naloga vsake države in način, kako se davki pobirajo in kako se razporejajo oziroma kaj se iz tega naredi, seveda loči uspešne države od manj uspešnih. Ravno zaradi tega je zelo težko uskladiti potrebe po večjih prihodkih za državni in občinski proračun na eni strani, ko razpravljamo o razvojnih programih, o proračunih, je tudi s strani tistih, ki bi potem želeli imeti čim večje olajšave, zaznati težnjo po čim večjih prihodkih v proračunu in čim večjih zneskih za investicije oziromaza druge potrebe države in občin, na drugi strani pa željo in potrebo razbremeniti prebivalstvo. Vesel sem, da je temu zakonu bistveno uspelo razbremeniti ravno sloj prebivalstva z najnižjimi prihodki. Mogoče je bilo danes vseeno premalo povedanega, da je povprečna slovenska družina, kjer sta oba zaposlena, z dvema otrokoma, praktično s tem zakonom pridobila več kot 18% dodatnih olajšav. Splošna olajšava se je povišala z 11% na 17,2%, in če sta oba zaposlena, to dvakrat, razen tega se je seveda povečala tudi olajšava za otroke. In ravno iz tega sem zelo vesel, da je v bistvu ta zakon sedaj v tretjem branju bistveno boljši in ugodnejši za sloj prebivalstva z najnižjimi prihodki, kot je bil v trenutku, kot je bil vložen, in seveda ga bom z veseljem podprl. Moram reči, da ponekod v državah, ki so nam tudi za vzgled, se davčne reforme delajo tako, da se spreminjajo olajšave za pol ali pa en ali dva procenta maksimalno, to je že pravzaprav racionalno. S tem procentom, kot smo tu zmanjšali obdavčitev prebivalstva z najnižjimi prihodki in če še rečem na področju, s katerega prihajam, smo seveda naredili velik korak naprej in zato mislim, da je zakon zelo dober in ga bom, kot sem že omenil, podprl. Hvala lepa.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči, poslanke in poslanci, predstavniki vlade. Poslanska skupina Nove Slovenije-Krščansko ljudske stranke bo podprla predlog zakona o dvojnem označevanju cen v tolarjih in evrih. Glede na to, da je zamenjava valuta za vsako državo pomemben mejnik v njeni zgodovini, za Slovenijo je to še posebej pomembno, ker smo v zadnjih desetletjih pogosto menjali valuto, je še bolj zgodnje uvajanje smiselno in dobrodošlo. Zamenjava valute oziroma prevzem evra se dotakne vseh segmentov družbe, tako državljanov, podjetij, finančnih institucij kot tudi celotnega gospodarskega sistema države. Ta prehod iz ene v drugo valuto mora biti mehak, zato da ne povzroči posebnih težav s subjektom na trgu. Postopno prilagajanje in priprava potrošnikov na vrednotenje cen blaga in storitev v evrih je pomembno predvsem za potrošnike in njihovo zaščito, kajti nedvomno so potrošniki ob zamenjavi valute najšibkejši člen v celotnem gospodarskem sistemu. S predlaganim zakonom se predvidevajo tri obdobje dvojnega označevanja cen, in sicer najprej štirimesečno obdobje dvojnega označevanja cen, ko tečaj evra še ni fiksen, ta je tudi najbolj sporen in je tudi na odboru za gospodarstvo bil deležen obravnave. Sledi obdobje 6-ih mesecev, ko je tečaj fiksiran, pred uvedbo evra, in obdobje 6-ih mesecev po uvedbi evra. Cilj, ki jih predlagatelj zasleduje, so preprečiti zvišanje inflacije zaradi uvedbe evra. Prek dvojnega označevanja cen na daljši rok je nenehno opozarjanje potrošnikov na eventualne spremembe cen bolj učinkovito. Predlagatelj hoče tudi preprečiti, da bi pod krinko nove valute tiho povišali cene blaga in storitev, ki bi posledično pomenile večjo inflacijo. V poslanski skupini Nove Slovenije smo se odločili za podporo zakonu v predloženi obliki, ker je razprava na odboru za gospodarstvo pokazala, da dodatni štirje meseci pred fiksiranjem tečaja ne pomenijo tudi dodatnih stroškov za gospodarstvo ali pa so ti minimalni, vezani samo na daljše obdobje dvojnega označevan
Hvala lepa. Nekdanji minister za šolstvo dr. Zver je nekoč dejal – vsi se spoznajo na nogomet in na šolstvo. In danes smo bili priča teatru analfabetstva na področju izobraževanja, ki ga je uprizorila opozicija KUL. Zahtevali ste analize o pouku na daljavo brez vsakih analiz, pa si še prebrali niste nekaj sto strani dolgo poročilo o maturi, o <PARTY>Z. In današnja interpelacija je groteska, groteska žaljivk. Še v življenju nisem bila v družbi tako nevzgojenih ljudi, ki bi tako žalili sočloveka. In bistvo današnje interpelacije ni nič drugega kot investicija 120 milijonov, ki gredo v vrtce in šole in otrokom, namesto v leve žepe in v levi biznis. Hvala.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani visoki zbor! Kratko vprašanje: Kdaj bo ministrstvo oziroma vlada odpravila nalepke za motorna vozila? To zadeva približno milijon 100 tisoč motornih vozil oziroma njihovih lastnikov, ki moramo vsako leto nameščati nalepke z luknjicami in s podatki, ki so v računalnikih ministrstva za notranje zadeve. Vprašanje postavljam tudi v imenu vseh tistih računalničarjev informatikov ter tistih, ki se zavzemamo za informacijsko družbo oziroma za to, da v časih, ko imamo in smo opremljeni z računalniki, ne uvajamo rešitev, ki so pravzaprav v posmeh informacijski družbi in velik korak nazaj. Seveda pa to pomeni tudi finančne posledice za lastnike motornih vozil v višini približno 3 milijarde tolarjev. Sprašujem tudi: Kakšne bodo in so finančne posledice za državo? Kakšne so finančne posledice za tistega izvajalca, ki tiska nalepke, in za tiste, ki izvajajo storitve teh nalepk? Hvala.
Gospod podpredsednik, najlepša hvala za besedo. Cenjeni gostje, spoštovane poslanke in poslanci, in vsi, ki nas spremljate, lepo pozdravljeni! Tudi na današnjem primeru, na podlagi današnje razprave tega zakona, ki ga obravnavamo, ki zdravstvu prinaša 2 milijardi v naslednjih desetih letih, lahko lepo vidimo, da gre v politiki za vprašanje prioritet. Ne gre za besede, gre za dejanja in gre za rezultate, ki so vidni v praksi. In prioritete aktualne Vlade, ki jo vodi <PARTY>, ki jo vodi Janez Janša, so zelo jasne. Denar namenjamo ljudem, prebivalstvu, zdravstvu. Medtem, ko so tisti, ki danes kritizirate kaj ta Vlada počne, denar namenjali bankam, elitam, nevladnikom. V desetih letih 2009-2019 je bilo več kot 700 milijonov evrov namenjeno nevladnim organizacijam. Ta Vlada pa denar usmerja tudi s tem zakonom v zdravstvo. Spoštovane in spoštovani, ta zakon ne rešuje oziroma ne odgovarja le na situacijo krize covid-19 oziroma stanja, ki ga je ta virus povzročil, ampak odgovarja tudi na dolgoletne probleme slovenskega zdravstvenega sistema, torej na pomanjkanje prostora, opreme, tudi kadrov. In to je zakon, ki ga nujno potrebujemo. Danes smo večkrat lahko tekom razprave slišali, kaj vse bi bilo potrebno narediti, kaj vse ni v redu. Pa ko ste bili, spoštovane in spoštovani, na oblasti, niste naredili nič. Nič niste naredili. Ko je bil tisti trenutek, ko je bilo potrebno ukrepat, ste se zbali odgovornosti. Niti sedaj, ko ste v opoziciji, niste zmožni podpisati sporazumov o sodelovanju, pa že govorite kako boste kmalu vladali in kako boste kmalu rešili vse probleme. Ampak ta Vlada dela in bo delala še naprej. Sedaj pa mi dovolite, da grem vendarle konkretno kaj ta zakon prinaša. Ker verjamem, da smo si ta zakon vsi prebrali, pa vendarle mislim, da je vsebinsko potrebno poudariti za vse, ki to sejo spremljajo. In danes smo velikokrat slišali kam gre denar, pa saj ne vemo kam gre denar. Zelo jasno je kam gre denar. Denar gre v slovenski zdravstven sistem. 763 milijonov gre v UK
Hvala za besedo. Želela bi odgovor v pisni obliki. Sprašujem pa sledeče: v postopku zapiranja družbe RTH in njene likvidacije prihodnje leto poteka intenzivna prodaja premoženja omenjene družbe. Vlada je namreč <PARTY>H pozvala, naj zagotavlja, da bo RTH v likvidaciji pospešeno izvedel potrebne aktivnosti v povezavi z odprodajo nepremičnega in premičnega premoženja družbe. Vse to je razumljivo, ko gre za premično in nepremično premoženje, vezano na samo dejavnost rudnika kot takega. A v večstoletni zgodovini rudarjenja v Zasavju se je rudnik vključil v številne pore tamkajšnjega življenja – kulturnega, športnega, društvenega in tako naprej. Infrastruktura v lasti zdajšnje družbe RTH je tako na primer godbeni dom Rudarske godbe Hrastnik, strelišče Strelskega društva, prostori Društva upokojencev Hrastnik, prostori mladinskega kluba in čebelarski dom Čebelarskega društva Hrastnik. Vse to je bilo zgrajeno s prostovoljnim delom, prostovoljnimi prispevki in donacijami različnih pravnih oseb ter dano v uporabo občanom. V sklopu javnega interesa sta tudi območji, namenjeni izgradnji stanovanj in izgradnji doma starejših, prostori za turizem, kulturo in javne službe, vključno z muzejem rudarskega stanovanja, ki je spomenik lokalnega pomena, področjem nad vhodom v rov, prostori za rekreacijo, prostorom za potencialno pokopališče, parcelami ob tržnici, funkcionalnimi površinami okrog obstoječega doma starejših, tremi vodohranilnimi območji ter parkirišči ob javnih površinah. Nedopustno je, da se območja, za katera obstaja izrazit javni interes, prodajajo. Obenem so to površine, kjer bi lahko črpali evropska sredstva iz naslova obetajočih se sredstev za prestrukturiranje rudarskih regij. Hkrati pa občina s predvidenim državnim proračunom nima denarja za investiranje v odkup. Še posebej je sporna prodaja godbenega doma Rudarske godbe, ki je bil leta 1953 zgrajen s 13 tisoč 998 urami prostovoljnega dela rudarjev in godbenikov. Ker gre za specifičen primer, s katerim pa se zagoto
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Pozdravljeni gostje, pozdravljeni poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo v letu 2017 ob sprejetju Zakona o pacientovih pravicah opozarjali takratno koalicijo in bivšo ministrico za zdravje, da so nekatere odločbe v zakonu škodljive za zdravnike, še bolj pa za bolnike. Opozarjali smo na nepotrebne administrativne postopke glede vodenja čakalnih seznamov in naročilnih knjig, na sam postopek in način naročanja, na določene zdravstvene storitve ter umeščanje pacientov na čakalne sezname. In ravno s tega stališča danes tudi podpiramo predlog sprememb Zakona o pacientovih pravicah, ki jih je Državnemu zboru Republike Slovenije predlagal Državni svet. Zdravniki že dlje časa opozarjajo, da jim nepotrebni administrativni postopki jemljejo čas, ki bi ga morali namenjati pacientom. V luči nedavnega in seveda tudi po našem mnenju je treba nekatere administrativne postopke, predpisane z Zakonom o pacientovih pravicah iz leta 2017, prilagoditi oziroma jih poenostaviti, če ne celo odpraviti. Zdravniki družinske medicine, torej stoka, ne politika, so predlagali spremembo postopkov in podatkov, ki jih morajo pri svojem delu vnašati v naročilno knjigo; prav tako pa tudi spremembo časovnih rokov, v katerih morajo pacienti predložiti svojo napotnico izvajalcu storitve. Cilj spremembe zakona je torej poenostaviti postopke za izvajalce zdravstvenih storitev na primarni ravni ter tudi za paciente. Predlog sprememb zakona namreč predvideva, da se čakalni seznam ne vodi za zdravstvene storitve pri izbranem osebnem zdravniku splošne oziroma družinske medicine, izbranem osebnem ginekologu, izbranem osebnem zobozdravniku, pediatru ter za preventivne preglede, pri katerih ni čakalnih dob. Ti izvajalci naj bi v prihodnje vodili naročilno knjigo, v katero naj bi se vpisovali podatki, ki so nujni za izvajanje zdravstvenih storitev. Vpisovali naj bi se le podatki, kot so ime in priimek, pacientovi kontaktni podatki ter term