EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovana ministrska ekipa, kolegice in kolegi! Evropska unija je danes ena od vodilnih svetovnih regij, tako v humanistično-družbenem, še posebej pa ekonomsko-finančnem pogledu. Razvojne politike in finančna sredstva Evropske unije so tista, ki lahko dajejo državam članicam pomembno oporo in zagon pri izgradnji tudi njihovih nacionalnih razvojnih kapacitet, če to seveda te države želijo in tudi znajo izkoristiti. BDP Evropske unije v zadnjem desetletju, odkar je njena članica tudi Slovenija, letno znaša okoli 12 trilijonov evrov. Leta 2012 je na primer Evropska unija Sloveniji dodelila skupaj 932 milijonov evrov finančnih sredstev, kar je predstavljajo takrat 2,66 odstotkov slovenskega bruto družbenega proizvoda. V tem istem letu je Slovenija v proračun Evropske unije prispevala 333,5 milijonov evrov oziroma 0,95 svojega bruto družbenega proizvoda. Vstop naše države v monetarno unijo leta 2007 je vlogo Evropske unije v naši državi samo še povečal, zlasti preko večjega in bolj neposrednega vpliva, ki so ga v domači politiki prevzele institucije Evropske unije. V aktualnih razmerah gospodarske in finančne krize se je vpliv institucije Evropske unije preko različnih političnih mehanizmov, kot so evropski semester in proračunski nadzor, še dodatno okrepil, kar pa je hkrati potencialno tudi lahko okrepilo moč naše države oziroma sploh držav članic monetarne unije, saj jim je dalo možnost, da preko sooblikovanja politik zastopajo tudi svoje nacionalne interese, interese svoje države in ljudi, če to znajo in želijo izkoristiti sebi v prid. V Poslanski skupini <PARTY> verjamemo, da je orientiranost države v mednarodno okolje ena od temeljnih stebrov nadaljnjega razvoja naše države. Prav tako verjamemo, da prav Evropska unija predstavlja pomembnega partnerja, s katerim bomo te razvojne potencialne lahko sodomišljali in sooblikovali, če bomo le odgovorno in aktivno sodelovali v teh procesih. S predlagano deklaracijo Slovenija potrjuje
Spoštovani podpredsednik, spoštovani predstavniki ministrstva, kolegice, kolegi! Predlagatelj si želi, da bi se uredilo področje vajeništva. Prav to si želimo v stranki <PARTY>. To pomeni, da imamo skupen cilj, kar je zelo pozitivno. Edina razlika pri vsem tem pa je, da predlagatelj predlaga spremembe zakona pred doseganjem družbenega soglasja. Naše stališče pa je drugačno. Najprej je treba najti ustrezno soglasje deležnikov, šele nato pa do potankosti razviti vajeniški model in sprejeti ustrezne zakonske rešitve. Kolega Mahnič se je dotaknil problematike, da vajeništvo ni cenjeno. Pri tem bi omenila, da izvedena anketa v javnosti kaže skoraj 100-odstotno podporo vajeništva. Prav tako podatki za obdobje 2009–2013 kažejo, da je delež dijakov, ki se izobražujejo v programih poklicnega in strokovnega izobraževanja, približno za 40 % višji od deleža dijakov, ki se izobražujejo v gimnazijskih programih. To kaže na to, da se trend vpisa v izobraževalne programe s področja srednjega poklicnega in srednjega strokovnega izobraževanja povečuje. Kolegica Lep Šimenko je govorila o tem, da se je pogovarjala z delodajalci in tudi sama sem se precej pogovarjala tudi s podjetniki, bila sem na obisku v Damatechu na Jesenicah, kjer so mi povedali, da si želijo sodelovati in pa tudi financirati, ker jim primanjkuje tehničnega kadra. Bi pa tukaj izpostavila še en pozitiven vidik, ker vse dni in tudi danes poslušam veliko več negativnih kot pozitivnih stvari. V Železnikih v Donelu, v LTH Castings in pa na MIC v Škofji Loki sem se pogovarjala z vsemi deležniki in zanimivo pri vsem tem je, da ti trije deležniki med seboj že delujejo, pa tudi Ministrstvo za šolstvo, ki je odobrilo tri oddelke za izobraževanje dijakov. Vsi trije sodelujejo tako, da sta obe podjetji prispevali sredstva za opremo učilnic, da imajo dijaki možnost, da se izobražujejo, imajo možnost izobraževanja oziroma prakse. Kar mi je bilo pa pri vsem tem najbolj všeč, pa je bilo tudi to, da imajo vsi ti dijaki, ki se kasnej
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani! Sam bi želel predvsem povedati nekaj stvari. Najprej, ta ustavna obtožba je povsem neutemeljena. Dajmo štartati iz te predpostavke, zaradi tega ne bom nekih globokih misli glede celotne zadeve izvajal. Neutemeljena je predvsem v tistem delu, kjer bi morala dokazati subjektivno krivdo samega predsednika Vlade, da je namerno kršil oziroma da je s svojim ravnanjem kršil naš pravni red in potem to povezati s škodljivimi posledicami. Namesto s tem se ukvarja z vsem drugim. In tudi sama uvodna predstavitev predlagatelja je v marsičem pokazala pravzaprav, da tukaj ni mesa in da je treba vse drugo in širši kontekst navajati zato da bi opravičili to dejanje, ki pa je znotraj pravnega reda ali znotraj političnega sistema eno najtežjih ali pa, mislim, glavno orožje, ki naj bi ga v najbolj kričečih primerih pravzaprav opozicija uporabljala. Do sedaj ga je vedno zgolj zlorabljala in tudi tokrat gre zgolj za zlorabo, torej zlorabo instituta, zlorabo postopka, zlorabo Imam tudi osebno izkušnjo pravzaprav zelo podobnih zadev, ampak tisti institut je bil nekaj normalnega, pač sestavni del parlamentarizma. Ustavna obtožba pa ni samoumevna in prav ta stranka je izoblikovala, bom rekel, to prakso, ki nam primerjalno ne dela ravno dobre usluge v mednarodnem prostoru v smislu tega, za kakšne stvari se pravzaprav sam institut uporablja. V marsičem gre za zlorabo tudi zaradi tega ker hkrati toži in še razsoja, kaj je, kaj ni; to je klasična značilnost – prehitro, zopet prehitro. Pred tem ko je Upravno sodišče pravzaprav razveljavilo tisto odločitev, na kateri so pravzaprav bazirali celotni tako imenovani poseg v odprti postopek – v nekaj, kar naj bi bilo res iudicata – in zopet napačno uporabili pravne pojme. Ljudje običajno ne razumejo razlike med kazenskim pa upravnim postopkom, ampak razlika pa je bistvena v smislu tega, kdaj so zadeve lahko dokončne in kdaj nikakor ne. Ta zloraba je nadalje tista, ki odraža neko širšo politiko širjenja stra
Hvala za besedo. Spoštovani ministrica, spoštovani podpredsednik državnega zbora, spoštovane kolegice, kolegi! Vsem prav lep pozdrav. Pred nami je Zakon o krmi. Temeljno načelo predlaganega zakona je uveljavitev načela sledljivosti v celotni prehranski verigi od primarne proizvodnje do uporabe pri zagotavljanju varne hrane vzdolž celotne verige od polja do mize ali od vil do vilic. Nekaj podobnega imamo v živilski stroki, lahko bi rekli, hasap. Tukaj pa uveljavljamo podoben zakon, to se pravi zakon sledljivosti. Vsi imamo interes, da imamo zdravo krmo, to se pravi, tukaj bomo sledili od začetka, od izvora krme do skladiščenja, do uporabe, do končne potrošnje. V vseh teh verigah bomo imeli neko sledljivosti, to se pravi, da bomo lahko konkretno povedali, ta, ki je slabo skladiščil krmo, je zato pokvarjena, zato ga bomo kaznovali. Tudi v zakonu so predvidene ustrezne kazni. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo ta zakon z veseljem podprli. Hvala.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Sredstva se čedalje bolj krčijo. Obremeniti lokalne skupnosti je nekorektno, saj, kot vemo, tega denarja ni nikoli toliko, kot je potrebno. In potem izvisijo projekti, ki so bili zastavljeni na ramenih občin, ki pa se že do sedaj srečujejo s tem problemom. Ne smemo pa si privoščiti, da lokalne skupnosti izpadejo iz te kulturne dejavnosti zaradi denarja iz proračuna. Amandma pomaga našim občinam. Muzeji ne smejo biti le v breme občinam. Občinam je treba ponuditi takšno opcijo, da bo interes širši, ne pa, da se naša dediščina pusti na milost ali nemilost občin. Zato podpiram amandma, ki so ga vložile <PARTY>, <PARTY> in <PARTY>. Hvala.
Lep pozdrav! Zakon govori o temeljnih pravicah in svoboščinah, vendar nekoga drugega, ne slovenskih državljanov. Če moramo za koga zagotoviti temeljne pravice in svoboščine, je bolj smiselno, da jih zagotavljamo za svoje ljudi, kajti v Republiki Sloveniji je teh svoboščin in pravic iz dneva v dan manj. Vendar mi želimo skrbeti za ekonomske migrante, ki bodo prihajali v Slovenijo iz kateregakoli konca sveta. Ne zanima nas, kaj bo z našimi ljudmi, ki nimajo kaj jesti, ki nimajo denarja, ki imajo slabe penzije. Čudim se, kako lahko <PARTY> govori o tem, da podpira vse mogoče, ki bodo dobili bistveno več denarja v žep, če bodo prišli od koderkoli, kot pa svoje ljudi. Čudim se, kako smo pripravljeni vsem drugim nuditi ne vem kakšne bonitete, za svoje ljudi pa ne, in na njih pozabljamo. V naši stranki ne bomo podprli tega zakona. Dejstvo je, da se tudi Evropa giblje v nasprotni smeri in samo še Slovenija poriva vsa skupaj v smer, da se odpirajo vrata za migrante takšnih ali drugačnih vrst. Dejstvo je, da v glavnem gre tako ali tako za ekonomske migrante, ki iščejo svoje delo in boljšo možnost za zaslužek. To je ugotovila Evropska skupnost in Svet Evrope je o tem že večkrat razpravljal, samo pri nas še vedno govorimo vse skupaj na nekakšnih osnovah nekega socialnega čuta, ki ga pa drugi do naše države nimajo. Kaj pa zaščita naših državljanov v tujini? Cela vrsta primerov je, ko se naša država ni potrudila, da bi zaščitila naše državljane v tujini Pa kaj? Pa nič! Ali nam je kdo drug pomagal? Nihče. Poleg tega so v državi bistveno bolj pomembni problemi, kot da se zdaj ukvarjamo s temi, saj ne vem, kako bi jim rekel, migranti, recimo, kar ekonomskimi migranti. Zanimive so rešitve, da bo ta, ki bo prišel v Slovenijo, takoj dobil ne vem kakšno zaščito, nastanjen bo v azilnem domu, trikrat na dan bo imel hrano, dobil bo obleko. Če gremo pogledat, kašni so azilni domovi, vidimo, da jih v dveh mesecih v veliki meri do dobra ruinirajo in uničijo. Ampak ti ljudje bodo dobili zdaj ž
Spoštovani predsedujoči, hvala za besedo. Današnji predlog zakona bo zagotovo odpravil določene protiustavnosti, ki se v temu trenutku dogajajo istospolno usmerjenim osebam. To so protiustavnosti, ki so jo deležni izključno zaradi svojih osebnih okoliščin, kar je seveda za Poslansko skupino <PARTY> popolnoma nesprejemljivo. Zavedam se, da smo seveda do vprašanja spolne usmerjenosti kot družba v razpravah zagotovo konservativni zaradi tega, ker seveda spolnost kot neko naravno pa tudi človeško gonilo je v določenih razpravah seveda še vedno tabu v naši družbi. O spolnosti se zelo težko pogovarjamo, čeprav sam verjamem, da je ljubljenje dveh odraslih, spolno zrelih oseb seveda posega tudi po nekih drugih ravneh, ki niso izključno nagonske. Ker je spolnost tabu, se seveda težko pogovarjamo tudi o pravicah oseb, ki so zaradi spolne usmerjenosti diskriminirane. Da je temu tako, mora človek seveda poslušati samo razpravo, ki se je dogajala ob zadnjem referendumu, kjer smo bili seveda kot del javnosti deležni različnih bolj ali manj utemeljenih ali pa seveda manj neutemeljenih argumentov. Iz te razprave, ki se je odvila, je bilo zelo jasno predstavljeno, katera so temeljna nesoglasja javnosti, ki se jih zakon, ki ga danes obravnavamo, izognil. Izognil se jih ne namenoma. Ta nesoglasja so bila vloga materinstva in očetovstva, posledično seveda tudi posvojitev tretjih oseb, torej otrok, in pa redefinicija spolov. Slednja seveda nikoli ni bila korektno utemeljena. Ta zakon, ki ga imamo danes na mizi, ureja ostale pravice, ki jih v razpravi javnost nikoli ni problematizirala ali pa naslavljala kot problematične. Ravno nasprotno, zakon ureja tiste pravice, ki jih je celotna javnost pripoznala kot diskriminatorne, zato je prav, da jih seveda tudi v skladu odločb Ustavnega sodišča, uveljavimo. V tem smislu predlog zakona seveda krepi nek družbeni konsenz pri poskusih pravne ureditve medsebojnih razmerij in pravnega položaja istospolno usmerjenih oseb, torej omejitev in obveznosti
Hvala lepa, predsednik. Kolegice in kolegi, državljanke in državljani! Danes desetič v zgodovini Državnega zbora in slovenske ustave spreminjamo slovensko ustavo. Poslanska skupina Stranke modernega centra bo namenila svojih 35 glasov za to spremembo. 35 glasov za zgodovino slovenske ustave in za prihodnost, za zdravo in zeleno okolje naše države. In kar malo tresoče se počutim ob tej priložnosti tudi zaradi osebnih spominov, ki jih imamo na čas, ko smo se lahko zelo brezskrbno kopali v čistih rekah in potokih ter iz njih tudi pili čisto vodo. Tega naši otroci, naši vnuki danes ne morejo več. In to je odgovornost sedanjosti, da poskrbimo za to, da ohranimo pitno tekočo vodo. In hkrati skrb za prihodnost. Skrb za prihodnost, ki pomeni, da bomo našim prihajajočim generacijam zagotovili vsaj približno takšno kvaliteto življenja in narave, ki nam jo ponuja in ki jo imamo v izobilju in ki jo moramo spoštovati ter se do nje tudi odgovorno ravnati. Današnji glasovi so glasovi večine, velike večine vseh državljank in državljanov Republike Slovenije, civilne iniciative, neideološke, strankarske obremenjenosti, večinoma pri iskanju rešitev in zaščite prihodnosti in narave ter skrbi za to, da bo iz naših pip še vedno tekla zdrava pitna voda. Hvala lepa.
Najlepša hvala za besedo, predsednik. Spoštovani državni sekretar, spoštovani kolegice in kolegi! Na Mandatno-volilni komisiji oziroma Državnemu zboru je Vlada zaradi odstopa predsednika in štirih članov Nacionalnega sveta za kulturo predlagala, da se v Nacionalni svet za kulturo za preostanek mandata, določenega s sklepom Državnega zbora z dne 7. 4. 2014 imenujejo za predsednico Uršula Cetinski ter za člane dr. Andrej Gaspari, Silvan Omerzu, mag. Andreja Rihter in Tone Partljič. Predsednik Državnega zbora je predlog na podlagi drugega odstavka 41. člena Poslovnika Državnega zbora posredoval v obravnavo Mandatno-volilni komisiji. Zakon o uresničevanju javnega interesa za kulturo v 16. členu med drugim določa, da je Nacionalni svet za kulturo neodvisno telo, ki usmerja nacionalno strategijo za kulturo, ter da predsednika in šest članov imenuje Državni zbor na predlog Vlade izmed osebnosti, ki uživajo javni ugled, za obdobje 5 let in so lahko ponovno imenovani. Mandatno-volilna komisija je predlog obravnavala na 18. seji 14. 4. 2016, na kateri je gospod Anton Peršak, državni sekretar na Ministrstvu za kulturo, predlog dodatno obrazložitev ter po opravljeni razpravi, o kateri je bilo s strani članov iz vrst Poslanske skupine Slovenske demokratske zveze izpostavljeno politično ozadje dveh kandidatov, v skladu s sklepom Mandatno-volilne komisije podal še dodatna pojasnila. Mandatno-volilna komisija je določila predlog sklepa in predlaga Državnemu zboru, da na podlagi drugega odstavka 16. člena Zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo in 112. člena Poslovnika Državnega zbora sprejme sklep o imenovanju predsednice in članov Nacionalnega svet za kulturo v naslednjem besedilu: V Nacionalni svet za kulturo se imenujejo za predsednico Uršula Cetinski, za člane dr. Andrej Gaspari, Silvan Omerzu, Tone Partljič in mag. Andreja Rihtar. Najlepša hvala. Najlepša hvala za besedo, predsednik. Gospod Tanko, vodja Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, globoko se opr
Spoštovane, spoštovani. Poslanska skupina <PARTY> se je že na včerajšnji seji odbora za notranjo politiko izrekla za podporo sklepu odbora in to utemeljila tudi z do sedaj ničkolikokrat izraženim stališčem, da kaže sprejeti sklep ustavnega sodišča in popraviti eventualne krivice tistim, ki so jim bile storjene in popraviti napake. Menimo, da pobuda skupine poslancev o zahtevi za referendum ni dobra smer v reševanju te problematike, tako s pravnega stališča, kot mi razumemo, ko vendar vemo, da moramo spoštovati odločitve našega najvišjega sodnega organa v državi, če hočemo ohraniti pravno verodostojnost našega pravnega državnega sistema, tako tudi iz načelnih razlogov, ko se zavedamo, dagre za politično odločitev, ki ne sodi v referendum, pa tudi iz čisto človeških razlogov, ko zavestni krivici res ne bi smelo biti mesta v naši družbi, ki naj bi se v Evropi po naše človeku prijazno ureditvijo, visoko kulturo in odprtostjo. V poslanski skupini obžalujemo, da je tudi ta problem, za katerega bi predlagana možnost pomenila preprosto rešitev, povzročila pa je toliko strankarskega političnega hrupa, neprikritega političnega nategovanja in znova ponovno delitev državljanov na ene in druge. Politična kopja se pa znova lomijo na tretjih, ki od nas pričakujejo preudarno rešitev problema, ki ga sami niso zakrivili. Strinjamo se z vsemi pomisleki, ki jih navaja odbor za notranjo politiko v zvezi s pobudo za referendum o odločitvi, ki jo je ustavno sodišče že sprejelo in podpiramo sklep odbora o presoji ustavnega sodišča o pobudi 30-ih poslancev, v zvezi z zavrnitvijo v državnem zboru že sprejetega zakona in verjetnimi protiustavnimi posledicami. V poslanski skupini <PARTY> bomo podprli predlagani sklep odbora za notranjo politiko. Hvala.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik, gospod minister, kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije o Predlogu zakona o generični promociji kmetijskih in živilskih proizvodov je sledeče. V Liberalni demokraciji Slovenije nas žalosti dejstvo, da se zakon o generični promociji kmetijskih pridelkov in živilskih proizvodov rojeva že več kot deset let. Krivda za to je po našem mnenju porazdeljena med vse dejavnike v kmetijstvu in živilskopredelovalni industriji. Zadnji spodleteli poizkus se je zgodil ob koncu mandata prejšnje vlade, ko so zakonskim rešitvam ostro nasprotovale kmečke organizacije. V Liberalni demokraciji Slovenije menimo, da mora biti glavni cilj takega zakona izboljšanje informiranosti domačih potrošnikov o pridelavi in predelavi ter o kakovosti, varnosti, posebnih lastnostih in prehranjevalnih koristih slovenskih kmetijskih in živilskih proizvodov. Poudariti je treba, da bodo predmet promocije le slovenski kmetijski in živilski proizvodi. Bistvo generične promocije pa je dejstvo, da posameznih blagovnih znamk oziroma proizvajalcev ne izpostavlja, zato delimo mnenje, da bi morala neka institucija ali, na primer, Direktorat za varno hrano ali posebna agencija ali neka tretja postati blagovna znamka slovenske hrane. Delujoči sistem generične promocije s stabilnimi in zadostnim virom financiranja bo po našem mnenju pomembno prispeval k izboljšanju položaja slovenskega kmetijstva in živilskopredelovalne industrije. Danes je promocija slovenskih kmetijskih pridelkov in živilskih proizvodov razdrobljena in nesistematična, kar velja tudi za ukrepe Agencije Republike Slovenije za kmetijske trge in razvoj podeželja na področju pospeševanja prodaje slovenskih kmetijskih proizvodov in živil. Žalostno stanje na tem področju je treba ponazoriti z naslednjimi podatki. Sredstva, ki smo jih v zadnjih letih namenili za izvajanje promocijskih aktivnosti za slovenske kmetijske in živilske proizvode, letno niso p
Hvala lepa za besedo. Tudi jaz bi začela z besedami, ki jih je mag. Tonin izpostavil v svojem nagovoru, in sicer da mora ta državni zbor danes, in jaz pravim tudi nasploh, zelo velikokrat in večkrat dati jasno sporočilo, da imamo ničelno toleranco do vsakršnega nasilja, še posebej do spolnih zlorab. Moram reči, da sem se osebno prav s težavo prebijala čez vaš predlog in tudi čez ostala gradiva, ker je meni osebno nepredstavljivo, da tako zavržena dejanja, tako degutantna dejanja v tej družbi, sodobni družbi leta 2019 sploh obstajajo. To se mi zdi nepojmljivo. Vedno se vprašam, kakšen človek moraš biti, da si sposoben sočloveku napraviti nekaj takega. Zato mislim, da bi v tej razpravi danes šla jaz majčkeno širše, malo bi se na naše družbene probleme osredotočila in bi želela opozoriti na osnovni problem; in to je, da imamo občutek, da žrtve niso opolnomočene, da niso pogumne žrtve. Obstajajo podatki, da okoli 20 % žrtev gre v prijavo takšnih dejanj, 20 % je res malo. Tudi podatki, ki jih imamo, da se na leto na sodiščih zgodi okoli 70 obsodb v povezavi z dejanji spolnega nasilja, mislim, da vsak od nas posredno ali direktno pozna koga, ki je bil žrtev spolnega nasilja. Teh 70 obsodb je, na žalost, majhna številka, ker vemo, da realne številke so bistveno večje. Zakaj se ne odločajo, da prijavljajo tovrstne napade. Mislim, da veliko k temu prispeva tudi neka stigma, ki se žrtev oprime. Na žalost v naši družbi zelo velikokrat pride do tega, da celo družinski člani nagovarjajo žrtve k temu, da ne bi prijavile spolnih zlorab. Na žalost je pri nas še vedno zelo prisoten tisti rék – Kaj bodo pa drugi rekli, kaj bodo pa sosedi rekli. In to je za moje pojme naravnost grozljivo. In tudi to je razlog zastaranja nekaterih primerov ali pa zelo poznih prijav. Naslednja težava je pa neka splošna družbena percepcija in odnos okolja. Mislim, da imamo Slovenci še vedno preveliko toleranco tudi do zlorabe alkohola in drugih vrst opijanja, zelo velikokrat ravno alkoholizem in zloraba
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Kolegice in kolegi! Odbor državnega zbora za infrastrukturo in okolje je na svoji 4. izredni seji, 10. in 11. tega meseca, obravnaval predlog zakona o državni pomoči za odpravo posledic suše, pozebe in neurij s točo v kmetijstvu za leto 2001, ki ga je državnemu zboru Republike Slovenije poslala v obravnavo po hitrem postopku vlada Republike Slovenije. Člani odbora smo imeli pred sabo tudi gradivo sekretariata državnega zbora za zakonodajo in pravne zadeve, mnenje komisije za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano državnega sveta ter amandmaje vlade, poslanskih skupin <PARTY>, <PARTY>, Združene liste, <PARTY> + SKD in poslanskih skupin Socialdemokratske stranke Slovenije in Nove Slovenije. V uvodni predstavitvi smo bili seznanjeni s strani ministra za okolje o potrebi sprejetja tega zakona. Prav tako je tudi sekretariat opozoril v svojem pisnem gradivu na določeno neskladnost obravnavanega zakona z ustavo; predvsem je šlo za to, da bi bili do državne pomoči upravičeni vsi, ki živijo od kmetijstva, in so dejansko enaki po ustavi. V okviru splošne razprave so bila izražena mnoga mnenja. Naj navedem samo nekatera. Državna pomoč je v 1. členu opredeljena samo za neposredna plačila sredstev proračuna, ni pa navedena tudi posebna pomoč države, ki je dana z odpisom davkov in prispevkov. Ko se na podlagi zakona opredeli proračunska obveznost za naslednje leto ali pa s posebnim zakonom, bi moralo biti tudi to v proračunu posebej izkazano kot znana obveznost in ne v bodoči proračunski rezervi. Zakon ne opredeli višine finančnih sredstev za državni proračun. Treba je predvideti plačilo stroškov za delo komisij na obeh nivojih - tu je bilo predvsem dosti pripomb s strani predstavnikov občin oziroma poslancev, ki so tudi hkrati župani. Sistem mora biti konsistenten in učinkovit, zato mora biti jasno opredeljena vloga države in vloga občin pri izvajanju pomoči za odpravo posledic naravnih nesreč. V zakonu je treba upoštevati enakost, in sicer