EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Hvala za besedo, predsedujoči. Pozdravljene kolegice in kolegi ter vsi, ki nas spremljate! Z jasno zastavljenimi cilji delovanja v okviru Evropske unije bo Slovenija v svetovnem merilu uspešna in na znanju temelječa družba, kar bo dosegala z odličnim visokim šolstvom in odlično raziskovalno dejavnostjo znotraj visokošolskih zavodov in raziskovalnih inštitutov ter odgovorno akademsko, institucionalno in ekonomsko avtonomijo. To bo zagotavljajo pridobivanje konkurenčnega in kakovostnega kadra za potrebe trga dela prvenstveno v Sloveniji kakor tudi širše v Evropski uniji. Tako ambiciozna strategija postavi Slovenijo v vrh evropskega intelektualnega prostora, kar kaže na samozavest, pogum in pripravljenost na trdo delo in spoštovanje inovativnega in ustvarjalnega duha. Med vsemi pomembnimi cilji v tej strategiji zasluži veliko pozornost cilj izboljšanja mednarodne primerljivosti in disciplinarne pluralnosti visokošolskega sistema. Ta bo disciplinarno pluralen, na ravni države pa bo zagotovljena zastopanost vseh pomembnih temeljnih in aplikativnih področij. Resnici na ljubo je treba povedati, da se v uglednih mednarodnih primerjavah naše univerze ne nahajajo v prvi stoterici najuspešnejših univerz. Daleč od tu! Tam pravzaprav prvo deseterico praviloma zasedajo ameriške univerze, kot je Harvard, Stanford, MIT ter priložnostno dve britanski: Cambridge, Oxford. Položaj naših univerz pa se je v preteklem desetletju ni izboljšal; nasprotno, poslabšal se je. To pa velja za povprečje tako univerz kot posamičnih fakultet. V resnici so nekatere posamične fakultete izjemno uspešne, kar je lahko vodilo za vse. Resolucija postavlja tako ambiciozne cilje, ki naj prav vse univerze, kakor tudi posamične fakultete znotraj, zunaj njih spodbudi in naj jim omoči razvoj, ki sega do odličnosti, ki bo Slovenijo tudi na tem področju postavil na vrhove Evropske unije, kar zagotavlja cilj zagotoviti večjo prilagodljivost in odzivnost visokošolskih zavodov na potrebe družbe. Ustvarjeni bodo pogoj
Lep pozdrav vsem navzočim! Spoštovani minister dr. Dorijan Marušič. Zanima me: Ali bo bivši minister za zdravje gospod Borut Miklavčič tudi po razrešitvi še opravljal dela in naloge na ministrstvu? Katera? Ali vam bo, kot je bilo rečeno v intervjuju, tudi svetoval na področju investicijskih poslov? Da ne bi moje vprašanje zvenelo preveč osebno, čeprav ima to konotacijo, sigurno, morda še eno podvprašanje: Kako bo izgledal ta resor, kako se bo lotil te problematike investicij? Vem, da je to preširoko vprašanje, tukaj je seveda metodologija, vprašanje oseb, ki bodo to izvajale pa tudi nadzora. Poglejte, to funkcijo nadzora poleg varuha javnega interesa, varuha družbenega premoženja ima tudi parlament. Moram reči, da smo lani sprejemali uredbo oziroma odlok, kjer smo pravzaprav v sklopu vseh številnih nepremičnin, ki jih bodo prodala ministrstva, tudi Ministrstvo za zdravje, sprejemali številke iz zemljiške knjige, nismo pa vedeli točno kaj se dogaja. Kaj bo nek prispevek tudi k transparentnosti tega področja, tudi recimo prodaj nepremičnin? Saj pravim, jaz sem malo razširil to svoje vprašanje, pa morda poleg tega personalnega vprašanja, morda en kratek stavek še o tem, kar sem dodal. Hvala. Jaz se samo zahvaljujem za širše in najlepša hvala za odgovor.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Spoštovana ministrica, ministri, kolegice in kolegi. Moram reči, da sem bil kar presenečen, ko sem izvedel iz medijev, da 1.7. je pilotski projekt reševanja, nudenja medicinske pomoči s pomočjo helikopterjev padel v vodo, in to zaradi banalnega razloga. Zakaj banalnega? Ker se ta primer poskuša rešiti že skoraj deset let. Najprej ni bilo primernih helikopterjev, potem ni bilo denarja. Sedaj pa, ko imamo primerne helikopterje tako v sestavi vojske, policije kot tudi v zasebnem sektorju, ko je bil zagotovljen denar, skoraj sto milijonov za letošnje leto, ki ga je zagotovil zavod za zdravstveno varstvo za usposabljanje 20 medicinskih ekip, pa je inšpektor izdal odločbo, da pristajališče za helikopter pri kliničnem centru ni ustrezno. Zato pravim, da je to banalni razlog, glede na vse te aktivnosti. Javnost se zato upravičeno sprašuje, ali bo ta projekt sploh kdaj zaživel. Glede na dejstvo, da je za ponesrečenca ključnih prvih dvajset minut od povzročitve nesreče in izkušnje iz tujine tudi kažejo, da se na ta način hitrega posredovanja da rešiti skoraj tretjino življenj več, me zanima naslednje. Kdaj bo ta projekt stekel, če sploh bo? Zakaj se ne omogoči tudi zasebnemu sektorju, da bi se lahko enakovredno prijavil na take zadeve in bi se naredil nek razpis, če se že povsod drugje dela? Že sama vojska ugotavlja, da je vojaško letalstvo predrago, da bi bilo slabo izkoriščeno. Po drugi strani pa pripravljate tudi zdravstveno reformo, in slišimo tudi druge probleme, ko ni denarja, v zdravstvu je največji problem, ko ni denarja, sedaj pa denar in sredstva so zagotovljena, ekipe so pripravljene. Tudi druge prevozne zadeve so, pa sistem ne deluje. Zato me seveda zanima, kdo sedaj ni usposobljen. Ali ni usposobljen morebitni potencialni privatni in pa javni sektor? Ali niso usposobljeni tisti, ki naj bi skrbeli za izpeljavo tega projekta? Hvala. Hvala. Jaz se bom ponovno oglasil, ker jaz sem vam že na začetku leta postavil to vpraš
Hvala za besedo. Tudi mene zanima, zakaj so eni krediti bili preneseni na slabo banko, drugi, slabi krediti, tukaj govorimo samo o slabih kreditih, o tistih najslabših, pa niso bili preneseni na slabo banko in ostajajo v banki v državni lasti. Po informacijah iz medijev je takih kreditov še vedno večina. Se pravi, manjšina je bila prenesena in manjšina bi se s tem razkrila, večina pa ostaja na banki. Ker to tudi mene zanima, bom podprl amandma. Sicer ne bom podprl tega, ampak tistega naslednjega, ki ga vlaga <PARTY>, ampak vsebina je tukaj zelo podobna glede tega. Če tega podprem, potem tistega ne morem, naš je pa vseeno boljši s tega vidika. Tukaj moram jasno povedati, da je vsem jasno, da objava, da nekdo ima slab kredit, ne pomeni kriminalizacijo tega početja. Seveda je velikokrat do slabega kredita prišlo iz poslovnih razlogov, iz popolnoma upravičenih razlogov. Tukaj ne gre za nobeno kriminalizacijo teh slabih kreditov. Podobne strahove, kot jih imamo danes pred objavo teh, bom rekel, slabih kreditov, smo imeli tudi pri objavi davčnih dolžnikov. Spomnite se tiste debate, koliko podjetij bo šlo v stečaj zato, ker bomo objavili, da so dolžni Davčni upravi, da so dolžni prispevkov delavcev in podobne zadeve. In kakšna je resnica danes, kar nekaj časa po tej prvi objavi, koliko podjetij je šlo zaradi tega seznama v stečaj? Naštejte mi eno samo podjetje. Tukaj nas je strah nečesa in ne vemo točno, česa nas je strah. Ampak dajmo opraviti enkrat s tem strahom in čas je tukaj za resne spremembe. Zato pozivam, da glasujete po svoji veste, da zavrnete amandma Slovenske demokratske stranke in podprete amandma Državljanske liste. Hvala. Se opravičujem za kršenje poslovnika.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, predstavniki Vlade! Morda je danes na mestu vprašanje, zakaj obravnavamo novelo zakona, ki smo ga sprejeli pred kratkim. In res je, sprejemali smo ga v naglici, vendar s ciljem, da se čim prej pomaga vsem prizadetim zaradi epidemije. Smo se pa že tedaj zavedali, da kdor dela, nenamerno stori tudi kakšno napako, in istočasno je bila zato tudi dana obljuba, da bomo vse pripombe natančno proučili, ovrednotili, vse smiselne rešitve pa tudi upoštevali v obliki popravkov in jih vnesli v novelo zakona, ki je danes pred nami. Že s prvim tako imenovanim antikoronazakonom so bili tako dani nastavki za pomoč državljanom in gospodarstvu, danes pa v ta zakon vnašamo nujne popravke, da zagotovimo rešitve in pomoč tudi za vse tiste, ki so v prvi verziji nehote izpadli. V <PARTY> smo pri pripravi te novele aktivno sodelovali in nas veseli, da so bili upoštevani tudi nekateri naši ključni predlogi. Naj naštejem. Do pomoči bodo tako upravičeni tudi manjši delodajalci, ki opravljalo zavarovalniško dejavnost, in pa vsi delno samozaposleni, kar je zelo pomembno predvsem za mlade starše, ki zaradi starševskega varstva svojo dejavnost opravljalo le krajši delovni čas. In do solidarnostnega dodatka 150 evrov bodo po novem upravičeni tudi vsi izredni študentje, ki niso v rednem delovnem razmerju, ter delno zaposleni invalidi. Zaradi ugodnejših kriterijev in bolj preglednega načina ugotavljanja zmanjšanja prihodkov podjetij ter samozaposlenih tudi širimo krog upravičencev do ukrepov in finančnih pomoči. In ne nazadnje je zaradi odpovedi potovanj urejena tudi ustrezna zaščita potrošnikov za že vplačane turistične aranžmaje. Še vedno pa po naši oceni nekaj težav ostaja nenaslovljenih. Pri tem imamo v mislih predvsem poslovne najemnine in lizinge. Prizadevali si bomo, da po vzoru moratorija za odplačila kreditov vzpostavimo podobne mehanizme tudi za lizinge in poslovne najemnine, kajti s tem bi omejili negativne posledice, p
Hvala, predsednik. Gospod Mramor je na svojem hearingu v Državnem zboru na Odboru za finance dejal, da je ključen pogoj za izboljšanje ali za uspeh Slovenije, za preboj Slovenije izboljšanje gospodarskega okolja in izboljšanje pogojev poslovanja gospodarstva; torej tistega sektorja, ki ustvarja. Tukaj imam zbornik Obrtno-podjetniške zbornice za leto 2015, ki je verjetno prisluhnila gospodu Mramorju na tem hearingu. Točno te besede je dala kot naslov tega zbornika; in sicer Za boljše poslovno okolje. Tu se pa očitno razumevanje med gospodarstvom oziroma obrtniki in Mramorjem tudi konča. Gospodarstveniki so tisti, ki služijo, ki delajo denar; podjetniki so tisti, ki ga ustvarjajo, finančni minister je pa tisti, ki ga na nek način troši. In če imam na eni strani mnenje nekoga o isti temi, ki ustvarja denar, torej tisti, ki v potu svojega obraza to dela, in na drugi strani tistega, ki ta denar troši; verjetno bom raje verjel tistemu, ki ustvarja. In ta, ki ustvarja, finančnemu ministru pošilja 10 naj zahtev slovenske obrti in podjetništva 2015. In prva v tem sklopu desetih je drugačna umestitev davčnih blagajn. Drugačna umestitev davčnih blagajn. Naj opozorim, da je ta zbornik nastal kasneje kot prvotni predlog za uvedbo davčnih blagajn Ministrstva za finance. Torej je neposredni odgovor tistih, ki ustvarjajo, na želje tistih, ki trošijo. In če naj mene prepriča nek namišljeni prodajalec rakije na hrvaški obali, ki je tako zadovoljen, ker lahko plačuje davke in svojo davčno pošilja kar po telefonu; ali pa zbornik Obrtne zbornice, potem mi dovolite, da bom raje verjel našemu podjetniku kot tistemu namišljenemu prodajalcu na ulici. Res, raje. To je črno na belem, oziroma če sem natančen, modro na belem; ostalo pa je samo beseda gospoda Božiča danes na seji. Med drugim je gospod Božič dal tudi drzno trditev, da ko se davki zmanjšujejo, se davčne utaje povečujejo, da je to rekla OECD. Jaz upam, da te ugotovitve ni prejel s prosojnice, kajti tam se lahko zelo enostavno obrne
Hvala za besedo. Jaz se, bom rekel, v neki meri strinjam s kolegom Hainzom. Je pa zadeva takšna, da ta ureditev, ki je bila prvotno predlagana pa potem drugače izglasovana na matičnem delovnem telesu, je takšna – oziroma ureditev, kot jo poznamo –, da pravzaprav to neko zdravstveno zmožnost ugotavljajo specialisti, in sicer specialisti medicine dela, prometa in športa. Tudi za te organizacije, ki dobijo to pooblastilo ministrstva za zdravje, velja, da morajo imeti zaposlena najmanj dva specialista. Skratka, jaz ocenjujem, da je morda še vedno bolje, da presojo neke zdravstvene psihofizične zmožnosti kandidatov opravljajo specialisti s tega področja in da bi lahko, bom rekel, v nekih okoljih prišlo tudi do nekega obravnavanja na neki osebni ravni, se pravi med osebnim zdravnikom in pacientom, ki se poznata, in bi morda osebni zdravnik morda tudi zaradi tega, ker se bistveno bolje poznata na osebni ravni, spregledal določene zahteve, ki jih zakonodaja in podzakonski akti določajo glede tistega kar pomeni neka psihofizična sposobnost za vožnjo z motornim vozilom. Glasoval bom torej za amandma poslanskih skupin <PARTY> in <PARTY>.
Hvala lepa, za besedo. Spoštovani gospod minister, spoštovani kolegice in kolegi! O marsičem res govorimo danes in ne samo o Kazenskem zakoniku, ker verjetno imamo razumevanje, percepcijo, da ta Kazenski zakonik vpliva na marsikaj. Vendar bi vseeno bila vesela in prepričana sem, da bi to bila naša dolžnost, da ne grozimo tukaj iz parlamenta, kaj vse se utegne zgoditi, ker zdaj, ne vem, ta zakon ne bo sprejet ali kaj – teroristični napadi, Brexit, Brexit smo slišali kolega Grims. Res mislim, da bi bilo smotrno, da nehamo prikazovati tukaj iz tega parlamenta ljudem, kakšne vse grozeče prikazni nam grozijo. Ja, situacija ni rožnata, kar zadeva stabilnost v Evropi in v svetu, tega se dobro zavedamo vsi skupaj in počnemo vse, da ohranimo stabilnost tukaj v Sloveniji, v Evropi in po svetu. Ampak, zbujanje panike, mislim, da res ni na mestu in bi bila zelo vesela, če tega tukaj ne bi počeli. Terorizem obstaja že dolgo. Tukaj se zelo dosti ukvarjamo s tem v parlamentu. Če pogledate mednarodne dokumente, sprejete recimo v okviru Združenih narodov, ki se ukvarjajo s terorizmom, preprečevanjem terorizma in naslavljajo ta vprašanja, imajo dolgo zgodovino. Sama sem te stvari študirala, ko sem delala mednarodno pravo, doktorat in te stvari. Tako da to ni nič novega. Zakaj pa predloga zakona ne podpiram? Tudi če bi ga podprli, ne bi rešili ničesar. V bistvu bi glede na to, da gre za predlog zakona, ki je neusklajen z obstoječim besedilom Kazenskega zakonika, utegnili povzročiti samo zmedo, da bi še kak tožilec res imel težave, da določi neko dejanje kot kaznivo dejanje. Strinjamo se vsi, da je Kazenski zakonik v bistvu vrh ledene gore. Z njim ne rešujemo tistih perečih vprašanj v družbi, s katerimi se soočamo. Tudi problema terorizma s tem zakonikom ne bomo rešili. Saj niti ne zatrjujete tega, se strinjam. Ampak s predlogom zakona, kot je predlagan, enostavno ne bomo rešili, tudi če bi ga sprejeli, ne bi rešili problemov terorizma, kot si želite predlagatelji. Treba bo narediti ma
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Jaz bi komentiral navedbe finančnih posledic, ki so v prospektu Stranke mladih za Slovenijo: 24 milijard, v njihovi drugi oceni v gradivu so 54 milijard, ali sem prej rekel 54 milijard, potem je 54 milijard, v oceni Vlade pa je skoraj 90 milijard. Sedaj ne vem, verjetno drži podatek Vlade. Nekako vzdržnost javnih financ, ob tako povečanem znesku obremenitve za državo, ki seveda lahko na drugi strani ostane nekaj davščin, ki jih ne bi prenesle na občine, je še vedno kar velik problem. Jaz osebno se ogrevam za enak pristop predšolske vzgoje in varstva vzgoje seveda, kar je pomembno, pa ne samo v vrtcu, ampak tudi doma, v družini, kot je to v Sloveniji urejeno za osnovnošolsko izobraževanje. Ponavljam pa, da je treba k takemu cilju slediti na celovit način in ne samo preko enega ukrepa, sploh pa ne takega, kot ga predlaga <PARTY>, ki je sicer všečen, dobronameren in vsem blizu, da bi dosegli cilj, najmanj to, da se bolj pravično porazdelijo in da se uveljavi neke vrste solidarnost med bogatejšimi in manj bogatimi predeli Slovenije, ali pa seveda tudi med družinami. Davki kot taki so seveda eden od mehanizmov, <PARTY> predlaga za vse enake bonitete, se pravi brezplačne vrtce, ne vem, ali so zagovarjali enotno davčno stopnjo ali stopenjske davščine, glede na prihodke in bogastvo posameznika ali pa pravnega subjekta. V vsakem primeru bo cilj brezplačnih vrtcev potrebno pretehtati, mislim, da bo potrebno slediti celo v tej smeri, vsekakor pa vzdržnost javnih financ je tisto, kar je pomembno v tej družbi, da lahko pač preživi na uspešen način. Sam ne bom podprl vašega predloga, mislim pa, da če ste imeli res dober namen, pozdravljam ta vaš trud in pristop in če drugega ne, je prispeval k tej razpravi, hkrati pa je dal nekaj dobrih iztočnic in tudi nam priliko za to, da povemo za Vlado, ministrstvo za šolstvo, da pripravi ustrezen predlog zakonodaje, ki bo korigiral slabe izkušnje iz sedanje ureditve in tudi sem prepričan upošteval
Hvala lepa. Spoštovani! Položaj Romov in njihove pravice urejajo, kot vam je znano, številne mednarodne konvencije in priporočila, predvsem Združenih narodov, Sveta Evrope in tudi evropske komisije oziroma Evropske unije. Zelo pomembno je tudi to, da je bilo v naših pogajanjih z Evropsko unijo to vprašanje posebej izpostavljeno in bo v končnem poročilu o napredku tudi poročilo o tem, kaj je država kandidatka storila za zaščito pravic romskih skupnosti. Poleg tega je eden ključnih vzrokov za sedanjo novelo zakona o lokalni samoupravi, ki jo sprejemamo po našem predlogu po hitrem postopku, znana, večkrat omenjena odločba ustavnega sodišča, ki zahteva močnejše pravno varstvo Romom, kot je bilo doslej, ko se je po doslej še veljavnem zakonu moralo zagotoviti navzočnost v občinskih svetih povsod tam, kjer avtohtono živijo romske skupnosti. To pravno varstvo po kriterijih, ki jih je oblikovalo ustavno sodišče oziroma po njihovem mnenju, ni zadostno. Zato je bilo potrebno oblikovati močnejše pravno varstvo, in to je to, kar je zaobseženo v vladnem predlogu, ki našteva občine, v katerih je treba zagotoviti Romom to pravico. Vlada je prvotno razpravljala o predlogu ministrstva za notranje zadeve, ki je bil nekoliko drugačen, ki je pravzaprav želel našteti zgolj kriterije, razdelati kriterij avtohtonosti, predvsem pa vključiti kriterija trajne poseljenosti in pa organiziranosti Romov. Vendar je v razpravi na vladi predvsem ob upoštevanju mednarodnih primerjav na tem področju prevladalo stališče, da opredelitev pravic Romov preko kriterijev in prepustitev občinam, da na tej podlagi odločajo, ali bodo Romom podelili te pravice ali ne, da to ne zadošča. Država mora,tako je bilo enotno stališče vlade, zagotoviti, da se te pravice uresničujejo in ne na način, da takšno odločitev o tem, ali bo pravica ali ne z različnim upoštevanjem kriterijev, da bo ta odločitev prepuščena občini. Zato je v besedilu, ki ga predlagamo,našteto 20 občin, za katere obstaja po tem predlogu zakonska obv
Gospa predsedujoča, gospodje iz vlade, dame in gospodje poslanci. Tudi Novi Sloveniji ni všeč, da prihajamo na izredno sejo o tako pomembni zadevi, o zadevi, o kateri bi morala vlada dolgo premišljevati, pa zgleda, da tega ni storila. Čisto zdrava pamet pravi, da pod pritiskom nekega tretjega ni dobro sprejemati raznih predlogov sprememb zakona in tako dalje in zato ni potrebno, da je človek pravnik. V dejavnosti se je pojavilo izredno velike dezinformacij. Tisti, ki govorijo, da bi bilo potrebno, da se to pojasni, imajo povsem prav, kajti javnost je povsem zmedena, kar se tiče namena tega zakona in zakaj ga sprejemamo. Najprej bi rekel nekaj besed o slovenski farmacevtski industriji. Slovenska farmacevtska industrija se smatra za paradnega konja in dejansko je naša farmacevtska industrija izredno dobra. Nisem farmacevt, vendar to industrijo razmeroma dobro poznam in menim, da ima naša farmacevtska industrija izredno veliko potenciala, raziskovalnega, marketinškega in tako dalje. Vendar ta industrija je dolgo časa živela pod neko hipoteko stare Jugoslavije, ki ni spoštovala, kar se zdravil tiče, patenta intelektualne lastnine, je zahtevala, da tisti, ki daje licenco jugoslovanski industriji, mora tudi dati svoje ime zdravila in tako dalje. To se pravi, da je bila takrat precej velika pravna zmešnjava. Ta pravna zmešnjava je tudi potem po naši osamosvojitvi se nadaljevala. Naša farmacevtska industrija je v glavnem producirala generične produkte. Ti so pa dvoje sorte. Eni so tisti pred zapadlostjo intelektualne lastnine oziroma pred koncem patenta, drugi pa po končanem patentu. Glede druge kategorije ni posebno velikih sporov, čeprav so, vendar prvi spor je pa vedno, kar se tiče generičnih produktov v slučaju zdravil, ki so še vedno pod zaščito patentov. Seveda se je slovenska farmacevtska industrija koncentrirala predvsem v vzhodni Evropi, v bivši Sovjetski zvezi in podobno, kjer je obdržala velike trge. To je zelo hvalevredno. Vendar človek bi rekel, da vsak poslovn
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani predstavnik ministrstva za obrambo! Jaz bom podprl zakon. Mislim, da je zelo modro in popolnoma normalno, da se dolgoročno planira in da ima tudi državni zbor možnost, da o tem odloča, in da ima potem kasneje tudi pregled nad tem dolgoročnim planiranjem. Dvoletni proračuni, za katere nekateri mislijo, da je edino možno in dovoljeno o tem razpravljati v tem državnem zboru, poleg še načrtov razvojnih programov, je prekratka doba, da bi lahko imeli ustrezen pregled. Sploh pa Slovenska vojska ima praktično 100% obrambni značaj in če sem še bolj konkreten, ima značaj mirovnih operacij, ki so tudi predmet razprav in odločanja v državnem zboru. Vsaka nabava orožja za mirovne operacije pa je predmet podrobne javne razprave in medijskega, takega in drugačnega ocenjevanja. Mislim, da je treba začeti gledati na Slovensko vojsko in njeno obrambno doktrino v pozitivnem smislu. Temeljni razvojni programi pa v svoji osnovi omogočajo, da skozi javna naročila in javne razpise, da se financirajo lahko tudi določene temeljne razvojno-raziskovalne naloge. In posredno izpolnjujemo obveznosti iz pogodb po severnoatlantski zvezi in tudi na ta način pomagamo domačim razvojno-raziskovalnim in gospodarskih organizacijam pri učinkovitem nastopu s svojimi izdelki na trgu. Hvala.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, gospod minister. Kolegice in kolegi! Podpiram idejo o obvezni delitvi dobička, navkljub napovedim o birokratskih razbremenitvah in davčnih olajšavah. Že predgovorniki so menili, da se bojijo, če te obveznosti ne bo, da ne bo interesa o delitvi. Kljub temu, da je bil dosedanji zakon pomanjkljiv, podatki kažejo, da ni bilo interesa. Interesa ne bo, ker je že v osnovi v sistemu vgrajeno navzkrižje interesov med lastniki in delavci. Dokler bomo imeli to kategorialno razlikovanje med lastniki in delavci, bo tudi navzkrižje interesov in ne bo interesa po delitvi. Na Odboru za gospodarstvo je prišlo do kompromisa. Dobiček naj bi se po tem kompromisnem amandmaju obvezno delil le, če bi družba delila več kot četrtino bilančnega dobička, sicer pa bi bilo do 25% prostovoljno. Tudi glede tega se bojim, kot je že povedal gospod Barovič, da bo prišlo do špekulacij, da bodo lastniki pazili, da bodo delili 20%, 23%, 24%, nad 25% pa bodo verjetno premislili. Nisem najbolj navdušen nad kompromisom, vendar je kljub temu to ogromen korak naprej. Torej imamo s kvalitativnim preskokom v odnosu do presežne vrednosti. Dobiček ni le zadeva ekskluzivnih lastnikov, gre za premik v razmišljanju, premik v naših glavah. Delavec postaja na nek način subjekt in ne le bilančni strošek. Na dobiček vedno vplivajo vsi udeleženci in deležniki. Zavedamo se, da ne v enaki meri. Pond oziroma teža nekega deležnika, udeleženca v procesu oblikovanja vrednosti produkta je lahko različna, odvisna od panoge, od konkretnega podjetja. V tem trenutku tudi nimamo izdelane metodologije za objektivno vrednotenje, kakšno razmerje je tisto pravo in pošteno. 25% za delavce je lahko v določenih primerih celo krivično. Gre za panoge, kjer imamo visoko kvalificirano delovno silo, kjer je vrednost opreme relativno majhna, je pa vrednost v izobrazbi in znanju delavcev. V tem primeru bi moral biti ta delež večji. Ne glede na izraženo bojazen in metodološke težave, menim, da gre za izjemn