EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Lep pozdrav! Na Mandatno-volilni komisiji je bila precej zanimiva in živahna razprava v zvezi s predlogi kandidatov za imenovanje v sodniško funkcijo. Večkrat slišimo razprave o pristranskosti sodnikov na eni ali drugi strani, in jaz računam, da na nek način je zavedanje o tem, da glede na našo normativno podlago parlament o nepristranskih sodnikih odloča samo tisti trenutek, ko odloča o imenovanju v sodniško funkcijo. Z drugimi besedami, če imenuje pristranskega sodnika, bo ta pristranski sodnik tudi verjetno pristransko sodil. Zato mora Državni zbor, posebej pa v prvi funkciji Mandatno-volilna komisija ob imenovanjih v sodniško funkcijo opraviti temeljito razpravo. Mi, predstavniki Slovenske demokratske stranke smo na Mandatno-volilni komisiji opozorili na številne nedoslednosti in pristranske prakse v eni od kandidatk, konkretno govorim o kandidatki Karmen Erčulj, ki izhaja iz tožilskih vrst. Namreč 37. člen Zakona o sodniški službi pravi, citiram: "Sodnik se mora vselej vesti tako, da varuje nepristranskost in neodvisnost sojenja." Vendar pa praksa dela tožilke priča o povsem nasprotnem. Ko nekdanji kulturni minister Vasko Simoniti na neki okrogli mizi reče eno krepko čez KPK, ki jo v tistem času vodi še danes pravosodni minister gospod Klemenčič, gospa Karmen Erčulj na lastno pest začne s postopkom zoper gospoda Simonitija. Ko najprej pohvali, uči ljubljanskega župana na nekem teku maja in se potem pojavi neka kolumna zoper ljubljanskega župana, pa na lastno pobudo po kazenski ovadbi sama samostojno začne postopek zoper pisca uvodnika v eni od revij, in to na predvečer volitev leta 2011, in s tem na nek način pokaže svojo pristranskost. Še več. V tistem pregonu, na nek način uporaba 133. člena verbalnega delikta, zapiše, citiram: "Članek naj bi govoril o domnevnem zaslužku, poslu s travnikom ob severni ljubljanski obvoznici, dejansko pa gre za širjenje neresničnih, zaničevalnih in žaljivih dejstev v zvezi s ljubljanskim županom." Kako pa tožilka to ve? Kako pa
Hvala za besedo, gospod predsednik. Predstavniki ministrstva, poslanke in poslanci! Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o vzpostavitvi etažne lastnine, ki je pred nami, vsebuje določene izboljšave, ki so potrebne za hitrejše in učinkovitejše izvajanje postopkov vpisa etažne lastnine. V poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke podpiramo spremembo zakona, ki po novem uvaja, da je udeleženec v postopku za vzpostavitev etažne lastnine tudi upravnik ali upravnica. Podpiramo tudi ureditev, da sodišče v postopku za vzpostavitev etažne lastnine pri pristojnem upravnem organu zahteva opis stavbe in posameznih delov, če slednji še niso vpisani ali zahteva spremembo teh podatkov, če slednji ne odražajo dejanskega stanja. Zakon tudi uvaja določbo, da udeleženca vpisa, ki onemogoča osebi, imenovani s strani sodišča, vstop v prostore, izdaje podatkov in onemogoča strokovna opravila pri opravljanju vpisov oziroma evidentiranje sprememb v katastru stavb, ki je v postopku vpisa etažne lastnine upravnika stavbe in njihovih delov, da takega udeleženca izloči iz postopka. Opozorila bi na dejstvo, da se z nekaterimi novimi določbami tega zakona, povozijo določbe že veljavnih zakonov in tako povzročijo neusklajenosti med njimi, kar pa bo neposredno onemogočilo funkcioniranje novega zakona. Neusklajeno je področje katastrskih vpisov, saj se je v praksi že večkrat izkazalo, da izvedba upravnega postopka ne omogoča hitrega in učinkovitega reševanja postopkov etažne lastnine, slednje je vzpostavil tudi Sodni svet. Z novelo Zakona o vzpostavitvi etažne lastnine se vzpostavlja nova lastninska razmerja, izven klasičnih temeljev, določa nov postopek vzpostavitve etažne lastnine in določitev pripadajočega zemljišča k stavbi, čeprav za to že obstaja ustrezna pravna podlaga, na primer v Stvarnem pravnem zakoniku, Stanovanjskem zakoniku in Zakonu o zemljiški knjigi. Menimo, da če že spreminjamo novo pravno podlago, bi morali predhodno analizirati že obstoječo in če se izkaže za določen dr
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi. Nisem se vključeval v razprave pri predhodnih korakih sprejemanja Zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo, ker sem menil, da je veliko nepotrebnih razprav, podtikanj, napihovanj in vsega ostalega. Danes bi želel povedati svoje mnenje in stališče do tega predloga. Vse spoštovanje do podpisnikov oziroma vlagateljev tega predloga zakona, ki ima samo dva člena. Me ne prepričuje, da je ta predlog dobronameren. Sprašujem se kakšen je res pravi namen tega predloga zakona: ali, da se dejansko razveljavi sprejeti zakon, ki je bil sprejet pred dobrim leto, in da se ga nadomesti z dosedanjim, pri čemer pa, kakor je razvidno tudi že iz same obrazložitve predloga in tudi današnje razprave, bi bilo potrebno dosedanji zakon spremeniti oziroma ga nadgraditi. O tem ste sami predlagatelji govorili. Ali pa, kar me napotuje na to, da želite pridobiti čas, danes je bilo za to namenjeno kar 6 ur nove razprave, in ponovno razpravljati o tem, kar je bilo že večkrat slišano; češ kako zakon ni dober, kako se bo s tem začela in povečala korupcija, da je "skropucalo" in tako naprej, da ne ponavljam. Skratka, ustvarjati klimo, predvsem v smeri odprtja koruptivnosti. Teh razprav je bilo res, kot sem že rekel, po moji oceni, mnogo preveč. Siti so take razprave tako poslušalci in siti so tega tudi razpravljavci. Če bi predlagatelji res imeli dober namen, potem bi pripravili nov zakon, zakon, za katerega mislite, da bi bil res dober, ali pa bi pripravili predloge za nadgraditev obstoječega zakona. To bi bila prava pot in tudi lahko dobra razprava - pa nič od tega. Dajete nam sporočilo, kako se predvsem ukinja protikorupcijska komisija, ker češ - to je tudi v obrazložitvi napisano, maloprej je bilo tudi omenjeno -, kako se je predsednik te komisije Kos zameril predsedniku Vlade, kako je predsednik Vlade naročil Slovenski nacionalni stranki, da pripravi in vloži ta zakon, ki ga je potem koalici
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. To je tema, ki dviguje pritisk vsakemu zavednemu Slovencu. Tudi tistim, ki so si pridobili slovensko državljanstvo in postali enakovredni vsem Slovencem. Še posebej dviguje pritisk vsem osamosvojiteljem, ki jih ni vseeno, kaj se bo zgodilo z našo Slovenijo. Res je, da so nekateri še danes mnenja, da je osamosvojitev napaka in da so osamosvojitelji krivi za izbrisane, ker smo pač izborili lastno državo, ki pa sigurno temelji na zakonodaji, tako da so tisti, ki so špekulirali, ostali brez dokumentov. To pa ni krivda poštenih in zavednih državljanov, ki bi sedaj morali plačati ceno špekulacij tako imenovanih izbrisanih. Zgodba o izbrisanih ni nič novega, saj se vleče že od leta 1992. V vsaki vladi se je našel minister, ki je zmanjšal število tako imenovanih izbrisanih za nekaj sto, pa vendar bi pričakovali vsi, tudi državljani, ki to kalvarijo spremljajo, da se je število zmanjšalo. Ampak ne! V letošnjem letu pod taktirko aktualne ministrice se je število povečalo, in to kar za nekaj tisoč primerov; to pa ne more biti res! In če izhajam iz splošnega javnega mnenja, kar govorijo ljudje, pa tudi stroka je to nesprejemljivo, da gre tukaj zgolj za politični interes, korupcijo, klientelizem in načrt finančnega izčrpavanja države. Za današnji čas, ko se borimo za vsak evro in za obstoj gospodarstva, za delovna mesta, takšne namere pomenijo, ne da hočemo dokazati, da smo pravna država in da je to edina prava pot; hočete spraviti državo na kolena za vsako ceno. To pa ni tisto, kar si državljani Slovenije želimo. Je tudi protiustavno in ga ne poznam Slovenca, ki si je zamišljal reševanje izbrisanih na tak način, kot ga izvajate. Izčrpavate državo in s tem izpostavljate lastne ljudi in ponujate revščino in bedo, na drugi strani pa dajete ljudem, ki niso niti naši državljani, Slovenija jim pa pomeni le toliko kot lanski sneg. Tega vam ne moremo in ne smemo dovoliti. Izvoljeni ste bili od slovenskih državljanov in ste dolžni delati v prid Slov
Hvala za besedo, predsedujoča. Zelo očitno smo bili v Levici napak razumljeni, recimo tovarišica Violeta Tomić, ki je v svoji razpravi večkrat izpostavila odsotnost ministra Ciglerja Kralja v dvorani. Jaz seveda razumem, to interpelacijo smo začeli – kdaj? – ob desetih dopoldne, zdajle se ura približuje enajsti, počasi bo že 13 ur, kolikor sedimo v tej dvorani, in seveda razumem, da mora minister na vece, da se mora malo odpočiti, razumem tudi, da rabi kaj pojesti, najbrž je imel zajtrk pa potem kosilo, zdaj je prišel verjetno z večerje. Ampak ali veste, kdo nima vseh teh možnosti, kar je razlog, zakaj ta naš očitek ministrove odsotnosti? Zaposleni v domovih starejših v krizni situaciji, ki delajo, so delali po 12 ur v kosu, pod masko, pod zaščitnim šlemom, zadekani v svoje obleke. Prej je tovariš Siter govoril, kaj je videl kot prostovoljec v hrastniškem domu starejših – pod vso to obleko so nosili kopalke, ker so tako zelo garali in druge možnosti niso imeli. In to so ljudje, ki jih je minister Cigler Kralj pustil na cedilu. Pustil jih je na cedilu s tem, da se ni zares zavzel za njihove dodatke, prednost je dal kakšnim višjim plačam. Še to, kar je vendarle s koronadodatki prišlo v zakonodajo, je v izplačilu zamujalo, najbrž še vedno zamuja, ker očitno ministrstvo pod Ciglerjem Kraljem ni niti toliko sposobno, da bi pravočasno izpeljalo računovodsko operacijo nakazilo sredstev iz proračuna domovom starejših, da ti lahko poplačajo garače v domovih starejših občanov, kot so to medicinske sestre. Nadaljevala je gospa Tadeja Šuštar iz Nove Slovenije v osnovi z razlago, da bi oni motivirali delavce z odpuščanji, ne pa z boljšimi plačami. Minister za delo pa tak! In za zaključek vprašanje korupcije in prilagajanje razpisa za hišni zavod <PARTY>, zavod Iskreni. Ta očitek ne leti na vas zaradi tega, ker ste kristjani, ker ne verjamem, da je večina kristjanov kriminalcev. To, kar se pa dogaja s prirejanjem razpisov pod vlado Janeza Janše, pa kriminal gotovo je.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Jaz bi se samo okoli 7. člena poskusil držati, ampak ne morem, da ne bi nekaj stvari, ko sem bil že omenjen, poskušal obrazložiti. Mislim, da je bilo rečeno o kruhu in prehranjevanju zveri. Mislim, da je to tisti prehranjevalni moment, ki je zadržal tudi te živali v osnovnem habitatu, tako da se nam ne dogajajo dnevno Galjevice in podobne zadeve. Kar se tiče škode. Tudi škode so manjše zaradi tega, ker se živali zadržujejo visoko v neobljudenem področju, kjer ni kmetijskih zemljišč, ampak samo gozdovi in kakšni visoki pašniki, ki so danes neizkoriščeni. O malem kmetu bi rekel tako. Pogovarjajoč se s številnimi člani lovskih družin smo ugotavljali, da je velika večina prav, da rečem, teh malih ljudi, malih kmetov, ki vidijo skozi to možnost, da se vključujejo v to dejavnost. V nasprotnem primeru, če zakon ne bi bil nastavljen tako, kot je, bi ti mali kmetje, kot jim nekdo pravi tukaj, bili prisiljeni ostati doma in tistih nekaj ljudi, ki so pač pristaši drugačnega sistema, drugačnega pogleda na ta reševanja, pa bi bili tisti, ki bi krojili vso zgodbo in bi onemogočali, da bi ti ljudje, ti mali kmetje bili lovci, kot jih je večina danes. Kar se tiče bogatejših, ali so to politiki, ali so gospodarstveniki ali direktorji, to je pa tudi verjetno res. Tisti bi pa imeli tudi še kaj ostanka dohodka, da bi lahko za hobi hodili na lov. Ampak prizadet bi bil, seveda, kot vedno mali človek, kar absolutno ne drži, kar ste vi rekli. Tako, da se, kot je bilo rečeno, o spopadu lovske elite z lastniki zemljišč absolutno ne morem s to lovsko elito strinjati, ker ne vem, morda, ker vidim, da je v glavnem lovska bratovščina tukaj gori, ne vem, kdo se smatra tukaj za kakšno elito. Mislim, da jih je bolj malo oziroma da verjetno jih ni notri. Rečeno je bilo, da je to sistem zapiranja živali v ograde. Poudaril sem, da ravno to je tisto, gojitvena lovišča, da so to velika področja, redko naseljena področja, kjer je lahko gospodariti načrtno s temi žival
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Amandma na amandma, kot smo ga sedaj prekvalificirali, govori o protihrupnih ograjah. Jaz vem, da bi se dalo o protihrupnih ograjah diskutirati na dolgo in široko, ampak ker današnja diskusija že dolgo traja, bom samo nekaj stavkov, če mi dovolite, v obrazložitev tega amandmaja. Gre preprosto za to, da imamo v Sloveniji dve vrsti avtocest. Tiste, kjer so bile v gradnji izpuščene protihrupne ograje, in pa tiste avtoceste, ki protihrupne ograje imajo. Moj amandma se, seveda, tiče najstarejšega avtocestnega odseka v Sloveniji, ki je bil zgrajen davnega leta 1972. Drugo leto bo 30 let odkar ljudje, ki živijo ob avtocesti, trpijo iz leta v leto večji hrup ker se pač tudi promet na avtocestah iz leta v leto povečuje. Zato vas prosim za podporo pri tem amandmaju. Tudi prebivalci ob avtocesti vam bodo zelo hvaležni. Hvala lepa. Hvala za besedo še enkrat. Saj se ne bi oglasil, ampak bil sem izzvan. Torej, sam ne vem, če je bil denar za protihrupne ograje že porabljen in kdaj je bil porabljen. Rad bi samo opozoril na nekaj, da je Vlada Republike Slovenije leta 1995 sprejela uredbo o hrupu in da so se šele potem začele na novih odsekih avtocest graditi tudi protihrupne ograje. To mislim, da je odgovor. Hvala.
Hvala lepa za besedo. Predlog zakona, ki je pred nami, zajema problematiko boja proti korupciji in nezdružljivost opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo. Odločen boj proti korupciji, ki se pogosto prepleta z bojem proti nezakonitemu bogatenju pri opravljanju javnih funkcij, je na splošno pogosto izražena želja v mnogih dokumentih, tako v domači zakonodaji kot v mednarodnopravnih dokumentih. Korupcijski delikti so podrobneje opredeljeni s kazenskim zakonikom. Obravnava današnjega predloga zakona pa je podlaga za preventivno delovanje na področju, ki v praksi, ne samo pri nas, povzroča nemalo preglavic in splošno nezaupanje državljanov tako v javne institucije kot v ostale subjekte na trgu. Precej moteča je korupcija tudi z ekonomskega vidika, saj denar odteka na stranpoti, zmanjkuje ga za osnovni namen, investicije ali morda celo preživetje posameznega podjetja. V poslanski skupini <PARTY> z zadovoljstvom ugotavljamo, da končno pridobivamo zakon, ki bo na enem mestu uredil problematiko korupcije oziroma ki omogoča zbiranje in obdelovanje podatkov za vse javne funkcionarje v državi, ne glede na vejo oblasti. Zakon pa ni samemu sebi namenjen, z njegovim izvrševanjem je potrebno zapolniti primanjkljaj na področju etike, tako v javnem kot v zasebnem sektorju, na področju vrednotenja korupcije med državljani in na področju povezovanja vseh treh vej oblasti. Šele negativno vrednotenje je lahko osnova za kritično civilno družbo, ki lahko posredno omejuje nepravilnosti v delovanju. Predlog zakona je tudi le podlaga za ukrepanje drugih pristojnih organov, predvsem organov pregona in sodne oblasti. Strategija boja proti korupciji je naslednji korak, dolgoročni korak, ki ga moramo storiti. Pripomogel naj bi tudi nacionalni program za preprečevanje korupcije, ki naj povzame mednarodne dokumente, h katerim je Slovenija pristopila, pa tudi že obstoječe izkušnje in prakso na domačih tleh. Boj proti prevaram, korupciji in drugim nepravilnostim je prednostna naloga zakon
Hvala. Moje vprašanje se nanaša na skupna javna naročila v zdravstvu, ki jih ministrica navaja kot enega izmed ukrepov za preprečevanje korupcije v zdravstvu in znižanje preplačil materiala v zdravstvu. Hkrati dostikrat na različnih sejah in v javnosti govori, koliko je bilo privarčevanega s skupnimi javnimi naročili. Ker pa sem postavila že pisno poslansko vprašanje in dobila odgovor v mesecu marcu, iz katerega je razvidno, da niti eno od skupnih javnih naročil v zdravstvu do sedaj še ni bilo zaključeno. Recimo skupno javno naročilo za rokavice, rok za oddajo ponudb je bil 4. julij 2016, pa še vedno javno naročilo ni oddano. Nadalje imamo recimo za nakup plenic, kjer tudi ministrica razlaga, kako je uspešen javni razpis, rok za prejem ponudb je bil 4. julij 2016, pa javno naročilo še ni oddano. Nadalje imamo za nakup zdravil, 22. 9. 2015 je bil rok za oddajo ponudb, pa javno naročilo še vedno ni oddano; za nakup igel prav tako, 7. julij 2016, pa javno naročilo še vedno ni oddano. Potem imamo tudi katetre, kjer je enaka zgodba. Zanima me: Zakaj prihaja do teh zamud, letnih, torej več kot leto dni? Ali je to zaradi Ministrstva za zdravje, ki pripravlja strokovne kriterije za javni razpis, ali zaradi Ministrstva za javno upravo? Ali so vzroki, da javna naročila še niso bila oddana, kje drugje? Katera skupna javna naročila trenutno potekajo na Ministrstvu za zdravje za nakup zdravstvenega materiala? Katera so tista skupna javna naročila, v kateri fazi so, kako dolgo potekajo določene faze, od začetka pa do tega, da se odda oziroma objavi na portalu? Bi prosila, da mi daste te podatke, kako daleč so tekoča skupna javna naročila in katera sploh so. Hvala. Gospa ministrica, mene zanima: Zakaj javni razpis, skupna javna naročila trajajo eno leto? Eno leto! Sem vas vprašala tudi to: Kako dolgo traja neka faza, da se pripravijo recimo strokovni kriteriji? Kolikokrat ministrstvo skliče te ljudi skupaj, da pripravijo strokovne kriterije? Zakaj torej roki tako dolgi? Jaz razume
Predsedujoči, najlepša hvala za dano besedo. Torej, danes obravnavamo predlog novele Zakona o pravdnem postopku, ki nedvomno prinaša kar nekaj pomembnih novosti. Ena izmed najpomembnejših je zagotovo tudi ta, da se ukinja dovoljena revizija, kar pomeni, da bo po predlagani ureditvi mogoče samo še dopuščena revizija. Torej s predlagano novelo se odpravlja, če lahko tako rečem, ta vrednostni kriterij, ki sedaj določa, da je sedaj revizija dovoljena v sporih, kjer vrednost spornega predmeta presega 40 tisoč evrov, če govorimo o civilnih zadevah, oziroma 200 tisoč evrov, če govorimo o gospodarskih sporih. V vseh sporih, ostalih sporih, pri katerih je vrednost spornega predmeta nižja od teh navedenih zneskov, pri čemer ne sme biti manjša kot 2 tisoč evrov, pa je revizija mogoča samo, če jo Vrhovno sodišče dopusti. Iz pravne teorije in tudi iz sodne prakse v bistvu izhajata dva namena revizije. Prvi namen je ta, da se zagotavlja pravilna in zakonita sodna odločba v nekem konkretnem sporu. Drugi namen pa je zagotovo tudi enotna uporaba zakonov oziroma zagotovitev te enotne sodne prakse. V prvem namenu gre za varovanje predvsem interesa strank, medtem ko gre v drugem primeru pa za varovanje javnega interesa. Glede na to menim, da so v bistvu predvsem nižjestopenjska sodišča tista, ki so poklicana, da varujejo interese strank. Vrhovno sodišče pa mora biti tisto, ki zastopa oziroma zavaruje ta javni interes. Tudi Ustavno sodišče je v eni izmed svojih odločb jasno poudarilo, da v bistvu primarna naloga Vrhovnega sodišča ravno ta, da varuje javni interes; torej, da se ukvarja s precedensi, katerih bistvo ni v izreku, ampak v sami obrazložitvi, torej v razlogih, zaradi katerih je Vrhovno sodišče neke odločitev sprejelo, tako kot jo je. Seveda, če torej želimo, da Vrhovno sodišče uresničuje to svojo vlogo, ki mu na nek način pripada – torej, da pravo razjasni, ga poenoti, skrbi za njegov razvoj –, mu moramo za to omogočiti tudi ustrezne pogoje. Da lahko Vrhovno sodišče tako deluj
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Kot je bilo že nekajkrat danes rečeno, ta zakon spada v sklop delovnopravne zakonodaje in ga ne gre gledati kot tistega, ki bo vse težave in vse probleme rešil in kar naenkrat bo vse v redu in prav. Sigurno pa je eden izmed tistih zakonov, ki zgolj samo ne daje, ampak ureja. In ko se stvari urejajo in postavijo na svoje mesto, se dvigne tudi nekaj prahu. Vsemu temu smo bili v zadnjih obdobjih priča. Ali je to bilo dobro ali slabo, po mojem prepričanju študentje izražajo svoja mnenja na različne načine in ni nič narobe, če so ta stališča včasih malo bolj trda. Seveda pa pride trenutek, ko se je treba usesti in stvari vztrajno in počasi postaviti na svoje mesto. Ker zakon ne bo doživel danes glasovanja in konca, danes bomo glasovali zgolj o prvi obravnavi, je še veliko možnosti urediti vse tisto, s čimer nekatere skupine niso zadovoljne. Je pa nedvomno, če se ne bi lotili zakona o malem delu, bi se morali kakšne druge regulative, kajti tako, kot je zdaj področje dela in študentskega dela urejeno, ne bi moglo zdržati veliko časa. Če si v tem zakonu pogledate, v njegovem, če lahko tako rečem, predgovoru vse statistike in podatke, da jih ne ponavljam, ker jih imate vsi pred seboj, boste ugotovili, da smo v Sloveniji s študentskim delom nekako svetovni prvaki in da je študentsko delo postalo, hočeš nočeš, ne za vse, za nekatere, bolj biznis kot dobrodošla finančna pomoč ob samem študiju. Ampak tudi to se lahko vzame, kot pač vsak študent premisli, ali bo dokončal študij hitro, učinkovito in se v roku zaposlil, ali pa se bo v teh krogih vrtel do svojega, ne vem, katerega, leta in potem na koncu študij končal ali pa tudi ne. Zato se mi zdi zelo pomembno, da ta zakon ta razmerja ureja, jih nekako postavlja na svoje mesto. Po mojem ureja tudi nekaj, kar je v naši državi razpaseno do onemoglosti, in to je siva ekonomija, delo na črno, delo nekontrolirano. Tako jaz vedno težko govorim o teh zadevah, ko je nekdo nezap
Hvala lepa za besedo. Se bom kar strinjala s kolegico prej, ki je rekla, da danes nekako ni časa za neka strankarska obmetavanja. Tako tudi sama ne bom reagirala na tisto, kar je bilo z druge strani do zdaj že vrženo v to smer. Danes je res težka debata, ker se pogovarjamo o zelo ranljivi skupini, in prisotnih je zelo veliko čustev. Pogovarjamo se ponovno o všečnem predlogu zakona. Zelo težko zagovarjamo stališče, da ne bi želeli invalidom, invalidsko upokojenim privoščiti višjih pokojnin; tu se absolutno strinjamo in tu smo absolutno verjetno vsi v tej dvorani na isti strani. Vemo, da so te pokojnine prenizke, in vemo, da je te pokojnine nujno dvigniti čim hitreje. Tako igranje na neka čustva pa na način, kot da smo kruti, da ne želimo ranljivim skupinam pomagati, da nimamo čustev, da nimamo empatije, tu res ni na mestu. Edini razlog, zakaj jaz osebno danes v tem trenutku konkretno tega predloga zakona ne bom podprla, je pravzaprav samo eden. In to je ta, da imam pred seboj in v rokah predlog zakonodajnih sprememb in dopolnitev ZPIZ-2, ki ga je že pripravila vlada in v katerem se predvideva kar nekaj ukrepov tudi na področju invalidskih pokojnin, med drugim določitev višjega odmernega odstotka invalidske pokojnine, zvišanje invalidske pokojnine, tudi v primerih poškodb izven dela višja odmera nadomestil iz invalidskega zavarovanja in tako naprej. To je edini razlog, zato ker vladi želim, vladi hočem in vladi tudi moram zaupati, da bo to zadevo uredila v najkrajšem možnem času. Mislim, da je sekretar Božič to zelo dobro v enem izmed svojih odgovorov prej tudi povedal. Se pa bojim, da je v resnici pravi razlog za ta današnji <PARTY> predlog zakona to, da se zavedajo, da sprejetje tega zakona pravzaprav zablokira postopek enega drugega zakona, ki bo omogočil že letos višje regrese. Ni problem v denarju, kot je rekla predlagateljica, problem, da se ta postopek zablokira, je v samem postopku, kako zadeve tečejo pri sprejemanju zakonov. Moram reči, da mi ni ušel zelo zad