EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Hvala lepa za besedo. Najprej najvažnejša stvar, gospod premier, moram reči, da imate zelo lepo kravato, usklajeno z obleko in srajco. No, zdaj pa k drugim, manj pomembnim zadevam. Že v koalicijskem sporazumu dne 6. novembra 2008 ste v točki 11/9 govorili o ustavnoskladnem volilnem sistemu in referendumu, kjer ste obljubili, da se bo zadeva na področju volitev uredila na ta način, da bo nezdružljivost županov in poslancev ugotovljena in odpravljena ter da se bodo odpravili volilni okraji na način, da bo to potem v enotah stranka pravzaprav pripravljala določeno listo 11-ih kandidatov, izmed katerih bi se potem volili oziroma bi volivci izbirali svoje kandidate. Res je, da je sveta trojica s priveskom ali kakor bi rekli, koalicijski trojček z <PARTY> to zadevo obljubljal, stal za njo, vendar je prva obljuba že padla v vodo. Nezdružljivost županov in poslancev je ostala in tako se bojimo, da tudi ne bo prišlo do spremembe volilnega sistema na drugem področju, kar bi bilo za Slovenijo izredno dobro. Na ta način bi pač lahko ljudje izbirali svojega kandidata. Vedeli bi, kdo so tisti, ki imajo možnost, da vstopijo v parlament. In na ta način bi bile stranke primorane izbirati dobre kandidate in bi jih lahko dala na tista mesta, kjer bi bili kakšni izvoljeni. Na ta način bi se izognili - moram razmisliti, da me predsednik Državnega zbora ne bo opomnil, kako naj to povem - na ta način bi se izognili, da bi prišli v parlament kakšni manj sposobni ljudje z malo nižjo stopnjo možnosti razumevanja določenih dokumentov, dokumentacij in pa zakonskih določil ali po domače povedano, bedaki bi ostali izven parlamenta. Prosim, gospod premier. Hvala lepa. Dobil sem odgovor na polovico vprašanja, zato bi bilo lepo, če bi ga dobil še na drugo polovico. Jasno, da mi nismo za dvig volilnega praga za vstop v parlament, kakor tudi ne za večinski sistem. Mislim, da je smiselno, da v naši družbi ostaja proporcionalni sistem, tako kot ga ima večina evropskih držav. Nekatere imajo neke druge v
Spoštovana varuhinja človekovih pravic, spoštovani vsi, ki spremljate to razpravo! Pred seboj imamo 19. poročilo varuha človekovih pravic. To je že kar dolga doba, dosegli so svojo polnoletnost. Vendar če primerjamo z ombudsmani v drugih državah, predvsem državah, ki imajo dolgoletno tradicijo, vidimo, da so se na Švedskem prve takšne institucije pojavile že leta 1809. Kljub temu pa ugotavljam, ko sem primerjal to poročilo s poročili skandinavskih držav, da je to poročilo v nekaterih delih celo preseglo skandinavska poročila in s svojstveno dimenzijo dodalo tisto prepoznavnost, ki jo imajo mlade demokracije. Namen smo dosegli, in sicer opozorili javnost, hkrati pa tudi seznanili mednarodno javnost s problemi, ki jih v Sloveniji imamo. In ti problemi niso čisto nič drugačni kot problemi v drugih razvitih državah. Če podam analizo, lahko ugotovim, da je problematika človekovih pravic v pozni moderni družbi pokazala na razvojne težave in obravnavala institucije, ki so obravnavane v tem primeru kot tudi v primeru mednarodnega okolja. Skozi poročilo se prepleta kritično argumentiranje procesov kršenja človekovih pravic in pri tem presežejo klasične oblike poročil drugih institucij ter s tem doda nova svojstvena dimenzija, ki bralca sili k razmišljanju o kršenju človekovih pravic. Analitična zasnova predstavlja temeljna izhodišča za proučevanje že obravnavanih kot tudi bodočih primerov. Poročilo bo tako v pomoč državnih institucijam, študentom, mednarodni javnosti pa tudi vsem drugim, ki se ukvarjajo s človekovimi pravicami. Če izpostavim nekatere primere, lahko vidim, da se poročilo dotika predvsem kršitev pravne države, ki je še kako pomembna v naši družbi, in ugotavlja, da imamo preveč predpisov in prihaja do preregulacije in zato tudi do tega, da se zakoni ne izvajajo. Drug problem je, da so zakoni prevzeti s strani nekaterih zunanjih institucij, zato ne dosegajo svojega cilja. V poročilu je predvsem izpostavljeno tudi to, da zaradi privatizacije in odnosov v naši dru
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane predstavnice vlade, spoštovana kolegica, kolegi. Pred nami je novela zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, ki je po zagotovilih predlagatelja nadgradnja zakona, ki je bil sprejet že leta 1999. Veljati pa je začel 1. januarja 2000. S posameznimi kasnejšimi spremembami je vlada nato popravljala besedila, zaradi predčasnega upokojevanja za zavarovance, ki so pridobili pravico do pokojnine pod ugodnejšimi pogoji po zakonu, ki ureja prepoved proizvodnje in prometa z azbestnimi izdelki, ter zagotovitev sredstev za prestrukturiranje azbestne proizvodnje v neazbestno. Naslednje spremembe so se nanašale na usklajevanje pokojnin. Predlani pa je bila sprejeta obsežnejša novela, nato pa leta 2002 še manjše spremembe v zvezi z usklajevanjem pokojnin. Vlada kot predlagatelj v vseh teh spremembah in dopolnitvah do sedaj še ni uspela pripraviti novele zakona v taki obliki, da bi lahko nemoteno zaživela v praksi. Današnja novela torej razširja krog zavarovancev na družinske pomočnike, nabornike na prostovoljnem služenju vojaškega roka in druge. Vsi omenjeni primeri pomenijo uskladitev z zakonom o spremembah in dopolnitvah zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih, predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o socialnem varstvu, zakonom o spremembah in dopolnitvah zakona o vojaški dolžnosti. V okviru uskladitve z zakonom o spremembah in dopolnitvah zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za leti 2003, 2004, pa se iz kroga zavarovancev črtajo zaporniki. Drugi sklop novele obsega odmero nekaterih pravic kot so: začasno nadomestilo, ki ga upravičenec sprejema od zaključka poklicne rehabilitacije do začetka dela na novem delovnem mestu, delna invalidska pokojnina v primeru delovnega časa, ki je krajši od polnega, vendar daljši od polovice polnega delovnega časa, zmanjšanje sorazmernega dela nadomestila za čas, ko je uživalec zaposlen s krajšim delovnim časom od polnega Razlog za novelo je tudi
Hvala za besedo, predsedujoči. Prav lepo pozdravljeni, kolegice in kolegi! Danes govorimo o vprašanju, ki dejansko ponovno kaže sliko opozicije KUL, ko želijo prikazati, da stranka <PARTY> razdeljuje Slovenijo na dva pola in kako mafijsko ta vlada upravlja in vodi državo. Ampak ogledalo so nastavili ravno sebi. To, kar očitajo tej vladi in tej koaliciji, so dejansko sami počeli takrat, ko so bili oni na vladi in ko so vodili državo. Čeprav je kolega Vatovec želel prikazati, da njega takrat ni bilo oziroma da se ga to, o čemer je predsednik Vlade govoril, njega ne tiče – najlepše je dvigniti roke in reči, takrat nas ni bilo. Ampak vi ste zraven, vi zagovarjate to, kar se je takrat dogajalo, in hočete vse to, kar je takrat bilo, prikriti in pomesti pod preprogo. A tako ne gre. Žal, če ste se odločili biti zraven v KUL koaliciji, morate tudi to vzeti v zakup in ne samo izbrati tistega, kar vam paše, ostalo pa naprtiti ostalim kolegom iz KUL koalicije. Treba je vzeti vse v paketu. In kar danes poslušamo in kar vam povemo tudi mi na podlagi dejstev, neradi slišite. Dejansko je res vse, kar je povedal predsednik Vlade na začetku, da se je tega v 30 letih nabralo, kar je dovolj dolgo obdobje, da priča in dokazuje o delovanju tistih vlad, ki so vodile državo v času afer. Da ne bom ponavljala, kar je bilo že vse našteto, in bom pustila čas kolegom v nadaljevanju, bom samo citirala − da ne boste ponovno rekli, da govorim nekaj, kar ni res oziroma želim zagovarjati predsednika Vlade Janeza Janšo in obrniti besede nam v prid − avtorja knjige, ki je komentiral svojo knjigo na podlagi dejstev, ki jih zbral in pričal: »Ta knjiga je prišla 30 let prepozno. Temelji na dokumentih, ki jih je v arhive Republike Slovenije dala Sova. Prej so bili ti dokumenti v rokah predhodnice Sove. Vsa dokumentacija je torej obstajala in takrat«, torej leta 1991, »bi morali začeti delati policija, tožilstvo in sodišča in ves denar, ki ga je omrežje partijcev uspelo skriti v tujini, zapleniti. Zakaj se
Najlepša hvala za besedo. Predlagatelj je želel, da se zagotovi višja socialna varnost zavarovancem, katerim se za osnovo za odmero denarnega nadomestila za bolniško odsotnost uporablja zajamčena plača. Zajamčena plača je institut, ki je preživet. Je institut iz nekega drugega obdobja, čeprav se ta termin med ljudmi še vedno uporablja in je poznan. Vendar je pravno gledano zamenjan, saj je leta 2006 začel veljati Zakon o določitvi minimalne plače, ki je zamenjal inštitut zajamčene plače z institutom minimalne plače. Zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju je tako edini zakon, ki se še sklicuje na zajamčeno plačo, povsod drugo, če že, se uporablja minimalna plača. Čeprav gre v obeh primerih za minimum pravic, znaša znesek zajamčene plače nekaj manj kot 238 evrov, znesek minimalne plače pa je malo več kot tisoč evrov. Glede na višino zneska je pomembna razlika za zavarovanca, čigar pravica je trenutno vezana na standard zajamčene plače. Zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju se je od leta 2006, ko se je pojavil inštitut minimalne plače, spremenil osemkrat. Katerakoli služba je že pripravljala novelo zakona, je vedela, da je v zakonu inštitut, ki je še iz nekega drugega časa, in ni za to naredila nič. Seveda so zaradi takšnega neodgovornega ravnanja predlagateljev vseh dosedanjih novel trpeli izključno zavarovanci. In ne samo to, krivico so trpeli tudi s pomočjo sodišča. Imamo sodbo Vrhovnega sodišča Republike Slovenije iz leta 2017, ki je zagovarjalo zajamčeno plačo in s tem spremenilo odločitev višjega sodišča, ki pa je odločilo, da je po namenu Zakon o minimalni plači nadomestil inštitut zajamčene plače. Tako je višje sodišče ravnalo prav in pravično, ko je zakon razlagalo po namenu in ne strogo po jezikovni razlagi. Takšno stališče bi moralo sprejeti tudi Vrhovno sodišče, vendar se je odločilo za čisti pravni pozitiven ponovno v drugi zadevi leta 2019. Zaradi takšnih odločitev v naši državi ni pravne varnosti in ljudje izgubljajo
Hvala lepa, predsednik. Obrazložitev Sodnega sveta ni bila ustrezna. Bila je nepopolna in ko so se pojavili dodatni zadržki o konkretnem imenovanju, predstavnikov Sodnega sveta ni bilo na Mandatno-volilni komisiji. Bila pa je ihta članov koalicije, da bi čim prej potrdili to imenovanje. Stvari, ki jih je osvetlil kolega Dobovšek, med drugim tudi postopek triaže in z vzpostavitvijo instituta sodnika, ki ni naravni sodnik. Poglejte nekatere dopise odvetnikov, kjer so nam povedali, da vsi postopki, ki bodo po tem procesu potekali naprej in se bo dotični pritožil na Ustavno sodišče, bodo padli na Ustavnem sodišču. Avtorja tovrstnih postopkov danes, očitno, vladajoča koalicija želi nagraditi z izrednim napredovanjem. V Slovenski demokratski stranki nismo nasprotniki izrednih napredovanj za izredne kandidate. Ampak pri kandidatu, ki ni imel ustrezne obrazložitve s strani Sodnega sveta, ki ta obrazložitev niti ni zadoščala kriterijem, ki jih je koalicijska večina na Mandatno-volilni komisiji zahtevala ,in pri številnih odprtih vprašanjih, ki niso dobila pojasnitve, <PARTY> ne more dati bianco menice za izredno napredovanje, ki pomeni tudi prej ali slej mesto vrhovnega sodnika. Kajti še enkrat, na čelu Vrhovnega sodišča imamo predsednika, ki krši človekove pravice oziroma jih je kršil, podpredsednico, ki je kršila človekove pravice, in v primeru, da pride v sodni zadevi T2 tudi do ugotovitve kršitev človekovih pravic, bomo imeli še izrednega napredovanca, ki je kršil človekove pravice. Sprašujem se, kako lahko v državi edini organ, ki odloča o kriterijih za napredovanje in vstop v sodno sfero, ob tem da tudi koalicija ugotavlja, da je s sodstvom nekaj hudo narobe, ne da je nevihta, ampak da je oblačno, hkrati koalicija daje bianko menico za izredno napredovanje. Zato v Slovenski demokratski stranki ne bomo podprli tega napredovanja.
Spoštovane kolegice in kolegi, jaz bom glasoval proti, ker si želim, da ta zakon zaživi. In to je mini davčna reforma. Ta zakon prinaša dvoje. Več delovnih mest in večjo neto plačo. Enostavno ne razumem, kako ste lahko proti temu predlogu Nove Slovenije – več delovnih mest in večja neto plača. Glejte, Slovenija je preveč oprispevčena država in nižji prispevki pomenijo večjo neto plačo. Tisti z minimalno plačo po tem našem predlogu bi dobili na mesec 50 evrov več v svoje denarnice. Kaj bi naredili s temi 50 evri več? Zapravili jih bi v trgovinah. Spet se bi denar obrnil. Danes odhajajo najboljše generacije, srednje generacije, 15 tisoč teh ljudi se izseli v tujino. Zakaj? Tudi zaradi tega, ker so tukaj preveč obdavčeni. Tudi zaradi tega iščejo nove priložnosti za boljše plačilo, kajti tukaj jim delodajalci ne morejo dati takšne plače. In ta zakon je tudi korak k temu, da preprečimo beg možganov. In ne nazadnje še božičnica. Zakaj ste proti temu, da bi delodajalci nagradili svoje delavce v obliki božičnice? Zakaj? Ta zakon prinaša tudi to, da lahko delodajalci nagradijo svoje zaposlene in jim izplačajo božičnice, kajti zdaj je božičnica preveč obdavčena. Ta zakon si dejansko zasluži podporo, kajti Slovenija je davčno preobremenjena in preveč oprispevčena. In veste, kako pravijo, socializem živi in je dober do takrat, ko ne zmanjka denar drugih.
Spoštovani predsedujoči. Spoštovani minister, spoštovane kolegice, kolegi, ljubi ljudje. Jaz kot veste malo govorim, zelo veliko molčim in veliko poslušam. Poslušam in se čudim tej neznosni lahkotnosti razmišljanja, govorjenja in sojenja o tako pomembnih stvareh kot je usoda posameznika, tudi naroda in tudi človečansta, kajti gre za človečanske pravice. Najbrž se res tako malo naučimo iz zgodovine, kajti koliko let 60, 70, ni še 100 let, odkar je bil ves slovenski narod namenjen izbrisu. Se kdo kaj spomni? Pa lahko govorimo potem naprej. Tukaj je ena knjigica, morda se je kdo izposodil, jaz sem jo vzela tukaj v naši knjižnici, to je knjiga izbrisanih. Vsaj to bi morda lahko pogledali, da bi bolj občutljivo spremljali nekatere stvari Igramo se in najbrž se niti ne zavedamo, kako ljudje gledajo na nas. Če je kdo poslušal zdaj oddaje po radiu in televiziji, ste lahko slišali reakcije, da so rekli, naj vendar ta parlament odstopi. Niso rekli, naj odstopi ta in ta, v parlamentu naj odstopi ta in ta stranka, rekli so naj odstopi parlament. Ker to prelaganje problemov na ljudi z referendumom, ni pravo in je neznosno. Mi smo bili izvoljeni za to, zato so nam ljudje zaupali, da bi se mi pogovarjali s strokovnjaki, da bi mi do potankosti stvari premislili in se natančno odločali. V Evropo gremo. Zelo smo napredovali zadnja leta, zadnja desetletja in se sedaj zavedamo, kako šibki smo, kako malo nas je. Sedajle so poročali iz Moskve o teh hudih dogodkih, pa pravijo Moskva, 12 milijonsko mesto, mipa smo še ne 2 milijonski narod in s tako lahkotnostjo se pravzaprav pogovarjamo o ljudeh, ki so z nami sobivali, pa jim sedaj delamo krivice. Ne vem, če se zavedamo, kaj delamo. Z referendumom je pa tako, kot veste. Iste ljudi poslušam govoriti o stvareh Je sedaj konec? Še lahko. No, saj sem že kar dosti povedala, saj Zastor je padel, hvala lepa. Hvala lepa. Tudi povejte naprej, če znate. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Sem mislim, da smo razprave opravili že prej, da sedaj samo glasujemo. Hvala. Ker bi želel tudi, da bi me kdo slišal. Rad bi povedal, da to, kar je naš predsednik, doktor Andrej Bajuk, predlagal, ni kaprica Nove Slovenije, ni kaprica koalicije Slovenije, ampak je eno od bistvenih vprašanj naše prihodnosti in ker sodelujem v neki ožji delovni skupini, ki jo je organiziral predsednik evropske komisije Romano Prodi in ki je zelo pisano politično sestavljena, pa bi rad povedal, da smo na zadnjem srečanju te skupine, ki se ukvarja z vprašanji trajnostnega razvoja, v Lizboni prejšnji teden, govorili veliko več o družinski politiki v evropskem okviru, kakor pa o emigracijski politiki, ki veste, da je stalnica razprav znotraj Evropske zveze. In če se bomo tej temi posvetili za svoje področje, bomo, če se takole izrazim, ravno v evropskem trendu. Jaz bom seveda to podprl.
Gospod podpredsednik, gospa ministrica, kolegice, kolegi! Leta 2009 je Vlada zaradi racionalizacije dela in uskladitve delovnih področjih z aktualno zakonodajo in direktivo Evropske unije predlagala spremembe Zakona o državni upravi, ki jih je Državni zbor takrat sprejel. Med drugim je s popravkom zakona prenesla področje elektronskih komunikacij in pošte z Ministrstva za gospodarstvo na Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo. S tem je združila področje informacijske družbe in elektronskih komunikacij. Predlagatelji sedanje novele želijo z novo spremembo prenos elektronskih komunikacij nazaj v delovno področje Ministrstva za gospodarstvo. Gradivo predlagateljev novih sprememb je zelo pomanjkljivo, saj le na splošno in zelo pavšalno razlagajo, da je sedanja ureditev unikatna. Samo 6 držav članic Evropske unije ima ločeni področji informacijske družbe in elektronskih komunikacij. Vse ostale evropske države imajo področji združeni v enem resorju. Slovenska ureditev je torej daleč od unikatnosti. <PARTY> nasprotujemo ponovni delitvi celostnega področja informacijske družbe v področje elektronskih komunikacij in v področje informacijske družbe. To področje mora po našem mnenju ostati enovito. Poleg tega menimo, da sestavo Vlade, direktoratov in drugih služb državne uprave urejat tisti, ki z njo upravlja. <PARTY> bomo glasovali proti Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državni upravi. Hvala.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Dovolite mi, da tudi v imenu Slovenske nacionalne stranke predstavim naše stališče in mnenje v zvezi s predlaganim aktom za ustanovitev komisije. Me veseli, da se je nekaj poslancev končno zbudilo in predlaga sprejetje aktov o odreditvi parlamentarne preiskave za ugotovitev in oceno nekega dejanskega stanja. Torej, da se ustanovi zopet ena parlamentarna komisija, kajti dejansko stanje je res porazno. Že nekaj dni nismo ustanovili nobene komisije, ki bo vsekakor rodila sadove in učinkovito prispevala k razreševanju gospodarske, politične, socialne in, kot opažamo zadnje čase, tudi moralne krize, ki vladajo v naši družbi. Mislim, da v pričujočem primeru ne bo držal stari pregovor, ki pravi, da ko problema določenega vprašanja ne želiš rešiti oziroma razčistiti, moraš ustanoviti kakšno komisijo ali odbor. Prepričan sem, da bo ta komisija odkrila se zločince, nepridiprave, kriminalce, ki so s tema dvema brezplačnikoma pomagali priti vladajoči koaliciji na oblast. Kajti res obstajajo indici, kot piše v predlogu zahteve, da sta bila ta dva brezplačnika izdana z namenom vplivati na državnozborske volitve leta 2008 in sta bila očitno tudi zelo uspešna. Zmagale so stranke sedanje vladajoče koalicije. Verjamem, da sta učinkovito prispevala k volilnemu rezultatu. Prepričani smo v Slovenski nacionalni stranki, da bi bil volilni rezultat brez teh dveh brezplačnikov popolnoma drugačen. Torej gre očitno za manipulacijo slovenskih volivk in volivcev, in je nujno treba ugotoviti dejansko stanje, v primeru dokazane manipulacije pa razveljaviti rezultate državnozborskih volitev 2008, kaznovati izdajatelje, novinarje, morda tudi bralce, kajti ne nazadnje so tudi bralci sokrivi pri takšnem kriminalnem dejanju, kajti brez bralcev brezplačniki sigurno ne bi izhajali in vzročno ne bi moglo priti do takšnega kriminalnega dejanja in manipulacije volivk in volivcev. V razmislek dajemo predlagatelju aktov o ustanovitvi komis
Hvala za besedo. Spoštovani predstavniki ministrstev, kolegice in kolegi! S Predlogom zakona o množičnem vrednotenju nepremičnin se bodo uredila pravila postopkov in merila za množično ocenjevanje vrednosti nepremičnin v Republiki Sloveniji za namene obdavčenja in druge javne namene, določene z zakonom. Množično vrednotenje nepremičnin je postopek, s katerim se naenkrat določi vrednost večjemu številu nepremičnin z uporabo modelov vrednotenja, ki matematično simulirajo delovanje trga nepremičnin. Modeli vrednotenja se oblikujejo na podlagi analize izvedenih tržnih dogodkov, ki so o tej konkretni nepremičnini zbrani v evidencah. Množično vrednotenje omogoča ocenitev tržne vrednosti nepremičnine, razširjeno je v razvitih ekonomijah, zlasti v zadnjem času pa se sicer primarno davčni uporabi pridružujejo tudi druge vrste uporabe, tako za druge javne namene kot tudi za poslovne in zasebne namene, kot so banke, zavarovalnice. Kakovostni rezultati množičnega vrednotenja izboljšujejo principe delovanja trga nepremičnin, tako povečujejo osveščenost udeležencev trga nepremičnin. Posplošena vrednost nepremičnine, določena z množičnim vrednotenjem nepremičnin, zagotavlja objektivnost, preverljivost in primerljivost rezultatov, zato so izpolnjeni pogoji za večnamensko uporabo. Prvi zakon o množičnem vrednotenju je bil sprejet leta 2006 z istim namenom, kot je že omenjeno glede tega zakona. Prav tako je bil sprejet v aprilu 2006 Zakon o evidentiranju nepremičnin. Ta zakon je omogočil urejanje, evidentiranje nepremičnin, državne meje in prostorskih enot, postopek urejanja in spreminjanja meje zemljiških parcel, postopek vpisa podatkov o stavbah in delih stavb v kataster stavb ter vpisa njihovi sprememb, register nepremičnin, izdajanje podatkov in druga vprašanja, povezana z evidentiranjem nepremičnin, državne meje in prostorskih enot. Seveda je treba omeniti, da se je nazadnje Zakon o množičnem vrednotenju nepremičnin spremenil v letu 2011. Razlogi za novi Zakon o množičnem vredno
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbrani, lep pozdrav. Kljub temu, da ni ministra, bom postavil vprašanje in bi prosil, če bi na naslednji seji dal odgovor. Zelo pohvalno je, da se v osnovne šole v šolskem letu 2010-2011 med številne izbirne predmete uvaja nov enoletni izbirni predmet varstvo pred naravnimi in drugimi nesrečami. Vsi se zavedamo teoretične in praktične pomembnosti vsebine tega predmeta. Z ozaveščanjem ljudi je treba pričeti že zgodaj in osnovnošolska populacija je najprimernejša za takšne aktivnosti. Gospoda ministra dr. Igorja Lukšiča sprašujem: Kdo bo lahko poučeval ta izbirni predmet? V kolikor bo ta predmet poučeval zunanji sodelavec me zanima, kakšno izobrazbo bo moral imeti in kakšno pedagoško usposobljenost? Učni načrti so pripravljeni in potrjeni. Kako pa je s pripravo učbenikov? Hvala lepa za odgovor.
Hvala, podpredsednica. Spoštovane in spoštovani! Današnja ponovna obravnava novele Zakona o uravnoteženju javnih financ je rezultat negiranja pomena socialnega dialoga v zadnjih mesecih, na kar v Poslanski skupin <PARTY> opozarjamo že od samega začetka. Kljub temu je koalicija, katere del smo tudi v <PARTY>, pokazala toliko kooperativnosti in želje po konstruktivnem sodelovanju z Levico, da je potrdila predlog zakona, ki zvišuje minimalno študentsko urno postavko na 5,4 evra bruto. Za primerjavo, prvoten predlog Levice je predvideval celo dvig na 6,34 evra in se je s strani predlagatelja zakona zagovarjal enako goreče kot dvig postavke na 5,9 evra in kasneje na 5,6 evra. Vsi še preostali predlogi oziroma nerealne zahteve, ki so bile zajete v noveli zakona bi po naši oceni pretirano negativno vplivale na samo študentsko delo, zato smo jim tudi nasprotovali. Že v prvem glasovanju smo poudarjali, da je bil dosežen nek kompromis, ki je realno gledano sprejemljiv za vse in da trg dela predviden dvig minimalne urne postavke lahko prenese. Edino logično in pravično je, da se minimalna postavka določi in usklajuje glede na višino minimalne plače. Vsek, kar je več od tega, pa bi lahko predstavljalo pretiran poseg v naravo in obseg študentskega dela, ki je, če smo pošteni, trenutno regulirano in urejeno na način, da izpolnjuje svoj temeljni namen. Študentom in dijakom omogoča pridobivanje prvih delovnih izkušenj in dodatnega zaslužka, delodajalcem pa selekcijo potencialnih kadrov in dovolj fleksibilno delovno silo za pokrivanje izrednih kadrovskih potreb. Še enkrat je potrebno poudariti, da so bile na področju študentskega dela v zadnjih letih uvedene pomembne spremembe, ki so vplivale na to, da se kljub začasni in občasni naravi tega dela študentom zagotavlja zadostna raven pravic in tudi nadzora nad njegovim upravljanjem. A po naši oceni, in v tem nismo osamljeni, študentskega dela ni možno čez palec enačiti z rednimi delovnimi razmerji. Temu mnenju se v svoji zahtevi za po