EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavnici ministrstva pristojnega in seveda kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Mene veseli, da je v naši državi okrepljena zavest na levi strani, da je treba krepiti javno šolstvo in vse, kar je javnega. Tudi sama to podpiram; tako krepitev javnega zdravstva kot javnega šolstva. Javno šolstvo mora biti vsem dostopno in javno šolstvo je v resnici vsem dostopno. Zasebno šolstvo pa ni vsem dostopno. Javno šolstvo je organizirano tudi v krajih, kjer je tri, štiri, pet učencev, tako kot se je na primer zgodilo v Osilnici. Zasebno šolstvo temu ne sledi. Tudi jaz sem danes zjutraj, tako kot je gospod Horvat spomnil, poslušala, kaj je rekel predstavnik Montessorija, šole Montessori: »Mi bomo organizirali oziroma organiziramo svoje šole tam, kjer je interes staršev.« To se mi zdi prav, vendar, če imajo samo trije, štirje starši interes, da bi v šolo Montessori svoje učence vpisali, sem prepričana, da šola Montessori tam pač ne more organizirati te šole, tako kot to dela javno šolstvo. Javno šolstvo je dobro, moramo pa si prizadevati, da bi bilo še boljše. Tudi jaz sem se seznanila s to analizo, ki jo je omenil kolega Kordiš, namreč, da se v pismenosti med bogatimi in revnimi otroci izraža vedno večji razkorak, in sem prepričana, da bomo nekaj v tej smeri naredili na področju javnega šolstva. Novelo tega zakona, ki ga danes obravnavamo, je treba podpreti, ker prinaša številne novosti, tako kot so že moji kolegi v prejšnjih razpravah omenili, zato se mi teh novosti ne zdi potrebno ponavljati. Ampak ponovila oziroma poudarila bi samo tiste dve, ki se meni zdita zelo pomembni. Torej, da bo preverjene teh veljavnosti teh programov in da se, če šole tega ne bodo izvajale, lahko ta javni program odvzame tem šolam. Zelo pomemben se mi zdi tudi kriteriji za ustanavljanje javnih šol, novih zasebnih javnih šol. Tega do zdaj nimamo urejenega, to bo urejeno in to se mi zdi tudi zelo pomembno. Res je, tako kot so že kolegi pred
Če je namen poslanskih skupin resnično pristopiti k pozitivni vsebini tega zakona, mu seveda moramo dodeliti tudi ustrezna finančna sredstva. V okviru razprave na matičnem delovnem telesu je bilo tudi govora o večjih sredstvih in ker so ravno tudi predstavniki vlade so poudarjali, da je višino sredstev nemogoče opredeliti in da bo po vsej verjetnosti celotna kapaciteta sredstev izrabljena, kolikor bo vsaj komisija delala normalno, mislim, da je smiselno, da vsaj za dobro začetnico podpremo amandma Stranke mladih, torej da sredstva opredelimo s 5 milijardami. Hvala.
Spoštovani vsi prisotni, lepo pozdravljeni! Danes je pred nami Predlog zakona o zagotavljanju sredstev za določene nujne programe Republike Slovenije v kulturi, zakon o tako imenovanem kulturnem evru. S tem uresničujemo v koalicijskem sporazumu zapisano zavezo, s katero se zagotavljajo proračunska sredstva za najbolj ogroženo kulturno dediščino. Kulturna dediščina predstavlja preteklost, sedanjost in prihodnost, je odsev naših vrednot, identitet, izkušenj, odraz našega dojemanja družbenega dogajanja in izraz čustev, odnosa do sveta in ljudi. Kulturna dediščina bo vedno del nas, če jo bomo spoštovali in si prizadevali za njeno ohranitev, če bomo odgovorni in ji bomo dali vsebine. Kulturna dediščina je v izjemno slabem stanju, kar je posledica tudi prenizkih proračunskih sredstev, ki bi jih Ministrstvo za kulturo in država v preteklosti morala zagotoviti, a so bila sredstva preusmerjena v druge prioritetne projekte. Zadnji čas je, da si vsi z ministrom na čelu prizadevamo za izboljšanje tega področja, izgovorov pa, da je sredstev v kulturi premalo, ne bo več. Doslej se je zakon o kulturnem evru izvajal slabo, kar je bila posledica tudi vsakoletnih proračunskih omejitev. Tokrat je drugače, saj se za prenovo in ohranjanje kulturne dediščine ter njen enakomeren razvoj za obdobje petih let s pričetkom v letu 2021 zagotavlja dobrih 122 milijonov proračunskih sredstev. Verjamemo, da je minister za kulturo pri načrtovanju svojega proračuna predvidel ta sredstva, saj je bil zakon o kulturnem evru sprejet na Vladi isti dan kot proračuna za leti 2020 in 2021. V potrditev, da je minister za kulturo ta sredstva skrbno načrtoval, je tudi dejstvo, da je potrdil razdelitev denarja po ministrstvih, tako pri zagotavljanju sredstev znotraj ministrstva ne vidimo nobenih težav. V primeru, da pa minister teh sredstev ni predvidel oziroma da je podvomil v svoj zakon ali ga celo slabo načrtoval, pa ne gre izključiti niti možnosti, da se sredstva z drugih ministrstev, recimo, z Ministrstva z
Hvala za besedo. Agrarne skupnosti na slovenskem imajo korenine v času pod Avstro-ogrsko. Uveljavile so se kot učinkovita oblika združevanja kmetov, lastnikov zemljišč. Na Primorskem jih je močno oklestil fašizem, ukinila pa nova oblast leta 1947. Po osamosvojitvi Slovenije so se ponovno organizirane iz predhodnice zveze razlaščenih vasi. Osnovni razlog za sprejetje zakona so težave na področju razpolaganja s solastnino in skupno lastnino agrarnih skupnosti. To je določanja načina rabe, oddaje zemljišč v najem, pridobivanje gradbenih dovoljenj, podeljevanje služnosti in soglasij. Gospodarsko razpolaganje z lastnino v agrarni skupnosti in izven njih je občutno otežena. Po mnenju Slovenske nacionalne stranke sprememba obravnavanega zakona ne bo prinesla bistvenih premikov oziroma bistvenih rešitev za obstoječe težave, le deloma bo omilila in zameglila obravnavan problem. Tako lahko, če bo predlagana sprememba zakona sprejeta, odločitve o poslih, ki presegajo okvir rednega upravljanja in so v javnem interesu, kar zagotavlja boljše razpolaganje s kmetijskimi zemljišči in gozdovi, člani agrarne skupnosti ne glede na določbe Stvarnopravnega zakonika sprejmejo s soglasjem treh četrtin članov glede na njihove solastniške deleže. Kot smo že slišali, gre za posle, kot so gradnja gozdne in protipožarne infrastrukture, gradnja kmetijskih in gozdnih objektov, agrarna operacija, sklenitve zakupnih in najemnih pogodb in sprememba rabe nepremičnine. Vendar slednja ne rešuje dejanskega problema, ki jih v življenju nekaterih državljanov in občin povzročajo strukture agrarnih skupnosti. Pozabili ste na fizične osebe, ki za izkoriščanje lastne lastnine na noben način ne morejo pridobiti stvarne službenosti, na primer za izvedbo dostopa preko nepremičnine v lasti agrarne skupnosti ali pa za pridobitev gradbenih dovoljenj s strani občin za izgradnjo komunalne infrastrukture. Saj veste, da so razlastitve zelo nehvaležno početje. Teh primerov je na Primorskem ogromno. Pri nas bi temu rekli
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem navzočim! Že v razpravi sem imel številne zadržke ob tem zakonu. Tukaj v parlamentu sedimo poslanci različnih profesij, različne izobrazbe, tudi ministri so različnih izobrazb. Vendar ko sem se konzultiral s pravniki, niti dva nista vedela, kaj pomeni sui generis, status, nov status avtonomnih zavodov, ki ga vpeljujemo v naš sistem in bo verjetno ob sprejetju tega zakona prenesen tudi v druge javne zavode. Če me je kaj zmotilo pri tem zakonu, je druga točka 5. člena, ki govori o deležu, ki ga bo RTV izvajal na področju kulture, umetniških programov, informacij, dokumentarnih in izobraževalnih vsebin. Teh naj bi bila večina. Kaj pa pomeni večina - 50 %. In za to komercialno tržno dejavnost se bodo izplačevale nagrade celo osebam, ki bodo prejemale redne dohodke, izplačevale nagrade na osnovi sredstev, ki so pridobljena z javno naročnino, na osnovi opreme, ki je javna, na osnovi kapacitet, ki so javne. Ta del se bo prelival, žal, se bo prelival, ne glede na omejitve, ki jih zakon določa v 46. členu, tudi v zasebne žepe. In temu konceptu nasprotujem. Prelivanje javnih sredstev v zasebne žepe, sicer zelo premeteno, vendar v dikciji, če gledamo natančno zakon, bo tudi to možno. Zato bom glasoval proti temu sklepu.
Hvala. Moram replicirati glede besed, da je zakon napisan slabo. Zakon je dobro napisan, zakon je zelo kratek. Morda, kolega Jurša, bi morali povedati, da v obrazložitvi nekaj manjka, na kar Vlada opozarja, ne pa zakon. Zakon je kvalitetno napisan in verjemite, da Poslanska skupina <PARTY> v dveh členih ne bo naredila kakšne spektakularne napake, da bi zakon lahko opisali kot slabega. V bistvu sem vesel tega sporočila vodje Poslanske skupine Desus, da bodo podprli ustanovitev preiskovalne komisije v petek. V tem pogledu se sprašujem, zakaj potem niso prispevali podpisov in bi ta preiskovalna komisija lahko že dejansko začela s svojim delom. Je pa rahlo zanimivo to stališče – namreč, ravno ta predlog zakona, ki ga je vložila <PARTY>, daje tej preiskovalni komisiji dodatne vzvode za učinkovito delo v preganjanju oziroma preiskovanju slabih praks v slovenskem bančništvu. Sprašujem pa se tudi, kakšno je sporočilo davkoplačevalcem in na splošno tistim, ki so se udeležili volitev, če nek poslanec v Državnem zboru reče, da ne ve, če smo mi sposobni izpeljati neko takšno preiskavo pa da ni človekova oziroma le kdo bi lahko vodil to preiskovalno komisijo. Če pač neka poslanska skupina ne vidi v svojih vrstah predstavnika, ki bi lahko kompetentno sodeloval v tej komisiji ali kompetentno vodil to komisijo, vam zagotavljam, da je v drugih poslanskih skupinah precej kompetentnih ljudi, ki bi lahko to opravljali. Ne nazadnje smo danes slišali nekaj tehtnih razprav iz različnih strank, ne nazadnje je eno takšno preiskovalko že vodil poslanec Slovenske demokratske stranke gospod Pogačnik in je dobro vodil, a je žal čas prehitel sklepne ugotovitve te komisije. Vseeno bi apeliral na to, mislim, da je v Državnem zboru kar precej kakovostnih poslancev iz različnih poslanskih skupin, iz različnih smeri in sem prepričan, da z ustrezno pravno podlago, normativno podlago Državni zbor lahko zelo kvalitetno prispeva in aktivno prispeva k odkrivanju lumparij, ki so se dogajale na področju ban
Poglejte, odziv na to interpelacijo je rahlo nenavaden. Zdaj smo prvič doživeli, kako je predsednik Vlade stopil v bran ministrici že dolgo, preden je interpelacija nastala, ministrica je pa tukaj z nekim dramatičnim tonom predstavljala sebe kot branik varovanja javnega zdravstva. Poglejte, primerjajte dogajanje pred interpelacijo v zvezi z interpelacijo proti zdravstveni ministrici in proti, recimo, ministru Gašperšiču. Tam je premier Cerar dolgo puščal svojega ministra v nevednosti, da ga mora prepričati in tako naprej, tukaj je pa že vseskozi izražal svojo podporo. Če bi bila samo ta dva primera, bi rekel, da ima očitno ta vlada prvorazredne pa drugorazredne ministre. Ampak ker se pa še spomnim, kakšno je bilo pa dogajanje še celo, recimo, pri ministrici Anji Kopač Mrak ali pa, bog ne daj, ministrici za kulturo mag. Julijani Bizjak Mlakar, bom pa rekel, da ima očitno Vlada prvorazredne, drugorazredne in tretjerazredne ministre. Na podlagi razrednosti ministra očitno tudi sledi odziv predsednika Vlade, razen če ni ta odziv na to interpelacijo posledica novih kadrovskih sprememb v kabinetu predsednika Vlade in kakšnih izraelskih svetovalcev za piar. Samo pri tem vam pa moram reči, veste, virtualna resničnost ne drži vode in staviti ali pa kazati enotnost koalicije in največje vladne stranke na najšibkejšemu členu, je najslabša možna strategija, ker s tem vladna koalicija šibi tudi samo sebe. Mene zanima, če ste dobro prisluhnili ministrici danes v uvodu. Jaz sem ji tako zelo dobro, da sem moral iti še enkrat prebrat njen uvodni nagovor. Poglejte, kaj je rekla, citiram: "Zakaj nas hočejo odnesi z interpelacijo …", potem je naštela razloge, "… in zato smo interpelirani." Gospa Kolar Celarc, koliko vas pa je? Koliko vas je? Zakaj uporabljate množinske besede? A ste trije ministri, ker če ne, bi dvojino uporabili, če bi bili dve ministrici – ste trije? Ali ste mislili vas in tiste lobiste, ki z vami sedijo, da pripravljajo zakonodajo, zaradi katere se potem tudi znotra
Lep dober dan vsem skupaj. Danes obravnavani zakon v precejšnji meri ni izdelek sedanje vladne garniture, temveč prejšnje. V sedanjem predlogu zakona so bile upoštevane strokovne pripombe, podane tako v preteklem mandatu kot tudi v sedanjem. Pod črto gledano menimo, da je zakon strokoven in dober. Poglavitni cilj danes obravnavanega zakona je izboljšanje učinkovitosti sistema in posledično varnost tajnih podatkov. Sami smo predlagali amandma, ki na odboru ni bil sprejet. Ker je bila vsebina amandmaja vsebinsko-politična odločitev in ne strokovno-vsebinska, kljub nepotrditvi amandmaja zakon podpiramo. Kljub temu da živimo v demokratični državi je javnost delovanja in pravica dostopa do podatkov in informacij državnih organov nuja, vendar pa ta nuja ne more obstajati absolutno in neomejeno. Vedno obstojijo podatki, ki se morajo zaradi zavarovanja določenih državnih interesov in koristi določiti kot tajni. S tajnostjo se dostopnost do njih omeji. Prav je, da institut tajni podatek jemljejo predvsem resno, saj je to nuja za normalno delovanje države. Nihče si ne želi, da bi ti podatki prišli v javnost, saj bi se s tem lahko ogrozila interes in korist države. Na eni strani so tajni podatki, na drugi strani je pravica dostopa do tajnih podatkov, katera se med drugimi lahko uresničujejo preko samostojnega in neodvisnega državnega organa informacijskega pooblaščenca. Pristojnosti slednjega so, da omogoča dostop do informacij javnega značaja in da zagotovi varstvo osebnih podatkov. Menimo, da informacijskega pooblaščenca ne potrebujemo, oziroma vsaj ne v takšni meri, kot je sedaj. Za svoje delovanje je v letu 2020 dobil znatna sredstva, katerih pa s svojim delovanjem po našem mnenju ni upravičil. Prav bi bilo, da se omenjeni organ ustrezno preoblikuje, da bo lahko dejansko opravil svojo poslanstvo, ne pa, da kot prekrškovni organ kaznuje malega človeka. Prav je, da bi informacijski pooblaščenec delal na ozaveščanju državljanov, ne pa na kaznovalni politiki. Sredstva, ki bi s
Hvala za besedo. <PARTY> podpira nastajanje lokalne samouprave, ker širi demokratičnost in omogoča neposredno udeležbo državljanov v lokalni skupnosti. Žal je bil celoten sistem lokalne samouprave postavljen hitro ter je pustil veliko nedorečenega, pa tudi reforma lokalne samouprave ni bila izvedena v celoti. Hkrati smo bili v preteklosti priča precejšnji arbitrarnosti tako s strani vlade in s strani državnega zbora. Za reformo lokalne samouprave Slovenije lahko ocenjujemo, da se je preveč ukvarjala s teritorialno drobitvijo in premalo s funkcionalnim vidikom. Ocenjevala je decentralizacijo pristojnosti, zagotovitev finančne avtonomije občin in regionalizacijo Slovenije. Zlasti glede oblikovanja novih občin in glede njihovih pristojnosti je reforma šla iz ene skrajnosti v drugo. Poprejšnjo mrežo velikih in z državnimi zadevami preobremenjenih komun nadomesti veliko število premajhnih občin, oskubljenih vsakršne pomembnejše pristojnosti. Takšna reforma ni mogla privesti do vzpostavitve lokalne samouprave, ki bi bila kompatibilna z ureditvami v razvitih zahodnoevropskih državah in skladna z izročili evropske lokalne samouprave, zapisanih v evropski listini lokalne samouprave. Sedaj pa smo priča drugi skrajnosti, določenim področjem ne pustimo ustanoviti občine, kljub izpolnjevanju vseh pogojev. V Stranki mladih Slovenije smo jasno povedali, da je paketno odločanje neprimerno in neodgovorno ter da je potrebno ločeno odločanje o vsaki občini posebej glede na njene kulturne, geografske in zgodovinske značilnosti. Dokaz za to je današnje ponovno odločanje. Načeti bi želeli tudi prizadevanja za mestne občine. Ustava v 141. členu, zakon o lokalnih skupnostih pa podrobneje v 22. členu določata, kakšne so naloge in kaj sme delati mestna občina. Poleg lokalnih zadev javnega pomena, kar je naloga vsake občine, mestna občina na podlagi in v skladu z zakoni, ki urejajo posamezna področja, kot svoje naloge opravlja še določene naloge iz državne pristojnosti, ki se nanašajo na razv
Najlepša hvala. Težko je polemizirati, zakaj Nova Slovenija ne bo dotičnega zakona podprla, ampak kljub temu, kot kaže, sem bil napačno razumljen, zaradi tega je ta replika zelo utemeljena. V preteklosti, mi imamo silne težave, na sploh, glede podatkovnih zbirk in združevanja teh zbirk itn. Celoten sistem javne uprave ima to težavo in v preteklosti recimo nismo bili sposobni na primer združiti enega centra podatkovnih zbirk skupaj. Zaradi tega smo upravičeno v dvomih glede povezave in ureditve informacijske povezave med izvajalci, se pravi predvsem s 26 bolnišnicami. Previdnost je mati modrosti. Zaradi tega zakona ne bomo ne podprli ne mu nasprotovali. Smo pa jasno postavili kolegicam iz ministrstva vprašanja in upamo, da bomo dobili tudi dobre odgovore. Gospa Guček, to pa je daleč od zdravstvene reforme, kar je na mizi. Daleč. Če mislite, da je to en del zdravstvene reforme, potem pa naj se nas on zgoraj usmili. Žal. Najlepša hvala.
Hvala lepa, gospod predsednik. Minister s sodelavkami, spoštovane poslanke in poslanci, ljubi ljudje! Že dolgo časa trdim, da je družba toliko vredna, razvita, bogata in modra, kolikor zna poskrbeti za tiste ljudi, ki so te pomoči zares potrebni. Zato sem zelo zadovoljna, da obravnavamo predlog zakona o zaposlitvi, rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov. Skrb za položaj invalidov, predvsem za njihove zaposlitvene možnosti, mora biti sestavni del naše skupne vesti in neprestanih zavzemanj za socialno državo. To je civilizacijska norma, ki odkriva in kaže tudi našo moralno podobo in odgovornost. Zato se strinjam z razlogi za sprejem novega zakona in tudi s cilji in načeli zakona. Ob kar veliki brezposelnosti in ob morečih napovedi, da se bo verjetno kljub programom in ukrepov aktivne politike zaposlovanja ta še povečala, je nujnopotrebno tudi zakonsko opredeliti možnosti zaposlitvene rehabilitacije invalidov in s tem njihovega zaposlovanja. Življenjska realnost je največkrat kruta predvsem na tem področju in ob vseh nezaposlenih in s tem tudi hudi zaposlitveni konkurenci so možnosti za zaposlovanje invalidov še manjše, stopnja njihove brezposelnosti pa še višja kot pri drugih skupinah. Zato je potrebno zaposlovanje invalidov tudi zakonsko regulirati in ustvarjati pogoje ter spodbude za njihovo zaposlovanje. Pri tem je pomembno, kot navaja tudi predlagatelj zakona, da ne gre za nek pasivno zaščitniški odnos do invalidov, ampak za pristop, ki bo omogočal in stimuliral njihovo enakovredno udeležbo pri zaposlovanju in bo tudi sredstva za te namene usmerjal v aktivne ukrepe. Kolikor sem se uspela pozanimati, tudi invalidske organizacije menijo, da je predlog zakona spodbuden in da je upošteval tudi evropske smernice, ki zadevajo državno invalidsko politiko v Evropski uniji. Upajmo tudi, da mu bomo čim hitreje sledili s podzakonskimi akti in z vsemi drugimi postopki, ki bodo omogočali funkcioniranje zakona. Bo pa potrebno do druge obravnave - vsaj jaz bi tako želela - še
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! Točno to, kar je sedaj rekel gospod Pavliha, ta trenutek bi moral biti samo svečan. In kljub temu da imate nekateri težave z raznim "dimljenjem" in s tem trošite čas in ta svečani trenutek kvarite, bi lahko na to tudi v tem trenutku pozabili, kljub temu da želite delovati kot resnična opozicija, ampak tak trenutek bi moral biti svečan. In Slovenci imamo pravzaprav probleme, da enostavno kvarimo tisto, kar bi lahko sedaj delovalo vsaj med nami zelo pozitivno, za tiste, ki nas verjetno direktno ne čutijo, za črnogorski narod in prebivalce Črne gore, katerim čestitam za to odločitev, ki je bila sprejeta v težkih okoliščinah, razmerah, ki so na tem območju dokaj zapletene in pravzaprav specifične; za črnogorski narod in prebivalce pa še posebej, ker so na tako raznolike načine povezani s tistimi, ki so tudi z institucionalnimi ukrepi na nek način odvračali črnogorski narod od tega in mu postavljali posebne pogoje za izpolnjevanje veljavnosti referendumske odločitve skupaj z Evropsko zvezo. In ta uspeh pravzaprav tradicionalne samostojne države kraljevine Črne gore, ki bo po toliko stoletjih, ne vem, petsto letih, postala in je postala ponovno suverena država in po 70-ih letih v tej skupnosti jugoslovanski SHS in kraljevini Jugoslaviji in federativni republiki, da bo sedaj lahko normalno zaživela, pristopala k Evropski zvezi. Tudi soseščina se je na ta način "odbremenila" enega bremena, ki bi v nasprotnem primeru, če ta referendum ne bi uspel - si lahko predstavljate latentni vir nekih težav, dodatnih težav na tem območju. Jaz sem prisostvoval otvoritvi centra za evropsko prihodnost ali perspektivo, kakor hočete, na katerem so vsi z velikim odobravanjem in veseljem razpravljali o rezultatu referenduma, ki takrat, 23. maja, še ni bil formalno potrjen. In samo priznavanje, ki je s strani vlade bilo povsem korektno, partnersko in v skladu z dogovorom z Evropsko unijo, kako se določene zadeve rešuj
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. In obenem tudi čestitke vam kot edinemu predstavniku koalicije za prisotnost v tej dvorani. Že na samem začetku želim povedati, da z vzpostavitvijo pokrajin v Sloveniji ne bodo nastajali nobeni dodatni stroški, saj s prenosom nalog na pokrajinski nivo iz državnega nivoja, ne prenašamo samo pristojnosti z odločanjem, ampak tudi denarna sredstva z vsem potrebnim kadrom. Na pokrajine prenašamo 4 tisoč 200 zaposlenih iz državnega nivoja, večinoma stacioniranih v Ljubljani, in sicer z vsemi viri v višini dobre milijarde 200 tisoč evrov, ki so natančno razdelani po pokrajinah in pa tudi po virih financiranja v primerni porabi in v davku od pravnih oseb. Pri ocenah stroškov pokrajin smo pa tudi natančno razdelali po pokrajinah stroške izvajanja obveznih nalog in pa razvojne naloge skupaj z investicijami. Glavni pomen regionalizacije je decentralizacija, v zadnjem času pa tudi predvsem dekoncentracija, saj imajo pokrajine kar 87% podpora županov, občinskih svetov in, kar je bilo izkazano tudi na zadnjem referendumu, tudi večinsko podporo. Na pokrajine predlagamo prenos treh vrst osnovnih nalog. Prvič, naloge širšega pomena, kot je zagotavljanje javnih služb pokrajinskega pomena, ki so sedaj na ramenih občin, vendar so operativno težko izvedljive. To so regionalne deponije odpadkov, regijska gospodarska središča in pa različni razvojni centri. Drugič. Upravne naloge iz državnih pristojnosti, ki jih zdaj opravljajo upravne enote in druge pristojnosti, če je tako določeno s področnim zakonom. In tretjič. Glavne so naloge na področjih regionalnega pomena, ki po svoji lastnosti niti niso državne in niti ne občinske. Ta področja želim podrobneje obdelati. To je področje regionalnega razvoja, ki sprejema cilje regionalnega razvoja, razvojnega programa in zagotavlja skladen razvoj celotnega območja, hkrati s strategijo razvoja Slovenije. Potem je področje okolja in prostora, ki sprejema prostorske akte regionalnega pomena, izvajanje stanovanjs
Hvala za besedo, predsedujoči. Glejte, jaz sam sem, verjetno tudi moji kolegici in kolegi iz Združene levici v dokaj dobri psihofizični kondiciji, nimamo težav, da pripeljemo to sejo do konca, ampak nekako se mi zdi, da ste nekateri, ki ste cele dneve sedeli tukaj, preveč utrujeni. Na to je že opozarjal, bil sem takrat na Kolegiju, gospod Tanko z izkušnjami. Tudi drugi smo se mu nekako pridružili, ampak ste pač to sejo ubrali, kakor ste jo pač ubrali. To je pač del, bom parafraziral Tonina, neke vaše vehemence, ampak zdi se mi, da je proračun vseeno pretirano resna zadeva, da bi se jaz in kakšen kolega, ki ga zdaj ne bom imenoval, pingpongirali in da bi se vsi še naprej sramotili. Ta preostanek opozicije, ki je tukaj, bi tudi lahko izvedel to, kar je izvedla <PARTY>, in si malo skrajšal delovni dan, ampak smo se pač odločili, da tega ne bomo naredili. Moj proceduralni predlog je, da prekinemo sejo, proceduralni predlog je, da daste to na glasovanje in da nadaljujemo juti ob deseti uri. Samega me čaka ob osmi uri zelo pomembna seja KNOVS, tudi gospoda Tonina. Koalicijski poslanci in poslanke so že najavili, da se te seje ne bodo udeležili zaradi preutrujenosti. Tudi v luči tega bi bilo dobro, da to sejo prekinemo in mogoče se bodo premislili tudi glede obiska jutranje seje KNOVS. Lepo vas prosim, da daste moj predlog na glasovanje. Hvala.