EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Poslanke in poslanci! Včeraj na začetku te redne seje je predlagatelj tega zakona rekel, da je predlagal osem zakonov. Ta danes je eden izmed njih, eden izmed teh osmih zakonov, ki naj bi odpiral vprašanje enotnosti Slovenije in vprašanje domoljubja. Pred kratkim sem se udeležil javne predstavitve mnenj o deklaraciji o zunanji politiki. Po glavi se mi mota večkrat izrečeni stavek, ki je bil izražen s strani udeležencev, in sicer da se moramo najprej sami odločiti o svoji lastni identiteti. Jaz mislim, da smo se. Jaz sem bil sicer premlad, da bi obkrožil za, ampak mislim, da ste se odločili decembra 1990, in to z veliko večino. Odločili smo se, da bomo stopali po lastni poti in da si bomo krojili svojo lastno usodo. O tem, ali smo jo krojili dobro ali ne, ne bom sodil, ker to ni predmet te točke dnevnega reda. Sem pa mnenja, da je državne simbole, določene z zakonom, treba spoštovati, jih upoštevati in jim dajati veljavo. Današnje dejanje pa izkazuje le nespoštovanje do lastne države s strani predlagateljev. Danes bo ta spoštovani zbor v skladu s časovnico porabil štiri ure časa za razpravo o treh zadevah, povezanih z identiteto slovenskega naroda. Štiri ure, ali je himna res himna ali morda kaj drugega. V 6. členu Ustave jasno piše, da je himna naše države Zdravljica. Če pa predlagatelj meni, da zakon ni skladen z ustavo, pa mu predlagam, da se obrne na ustrezno inštitucijo, ki presoja ta vprašanja. Ali bo z Ljubljanske gradu visela slovenska zastava ali zastava našega glavnega mesta? Prosim vas! Ali naj se obsodi totalitarni režim ali ne? Jaz mislim, da se vsakič znova v tem državnem zboru, pa očitno tega nihče ne sliši. Vrednota domoljubja je izredno pomembna in vsi, ki danes tukaj sedimo, smo domoljubi oziroma naj bi to bili. Predlagatelj je v predstavitvi stališča poslanske skupine podal opazko, da v Sloveniji vlada zmeda vrednot. S tem se res strinjam. Absolutno vlada zmeda vrednot. Obenem pritrjujem predlagatelju in tukaj ver
Hvala za besedo. Pravzaprav je žalostno, da več časa pri tej razpravi namenjamo tistim, ki so se od tam odselili, kot tistim, ki tam živi in so resnično v življenjski stiski. Razpravljamo tako, kot da bo ta zakon rešil vse probleme v Posočju. Takšnih obmejnih območij, iz katerih so se ljudje izseljevali, kjer so ostali zapuščeni domovi, je v Sloveniji ogromno. Prihajam iz občine, kjer se je število prebivalcev v 50 letih zmanjšalo z 2.600 na 1.400. Tudi pri nas je ogromno takšnih domov. Ta lastnina pogosto res niso vikendi, ker se lastniki za svojo Prosil bi, če se tu kolegi umirijo na moji levi strani - jaz sem jih pozorno poslušal -, da bom lahko debatiral. Ti objekti pogosto res niso vikendi. Ker vikendi ne morejo postati, ker se potencialni lastniki med seboj ne morejo zediniti, čigava je ta lastnina, ker niso sposobni te lastnine niti razrešiti niti prodati. Ti potencialni lastniki so pogosto tudi neposredna ovira za razvoj občine. Dogaja se namreč, da moramo zbirati odstopne izjave od po novem služnostne pravice po vseh koncih sveta, ne samo po vseh koncih domovine, ampak so lastniki izseljeni po celotnem svetu in praktično bi morali dobiti od nekoga, ki je v Avstraliji, služnostno pravico, da lahko kopljemo vodovod nekomu, ki tam še živi. In za mene je najvažnejši tisti, ki tam živi. V tem trenutku imamo v občini najmanj 20 ponudb, tudi mladih družin, ki bi te objekte odkupile, ker lastniki te lastnine bodisi nočejo rešiti bodisi ne znajo rešiti, posredno spodbujajo nenaseljenost teh območij. Zato nikakor ne morem podpirati, da bi takšnim lastnikom - ne vem, če so vsi takšni, verjetno so tudi takšni, o katerih je govoril gospod Božič -, da bi takšnim lastnikom iz državnega proračuna popravljali objekte, potem bi se sigurno začeli zanimati za njih in jih z veseljem prodajali, sploh v dolini Trente. Na takšen način reševati to popotresno območje, se mi zdi neprimerno in je boljše, da vso skrb posvetimo tistim, ki tam živijo in poskušamo njihove probleme čim pre
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani državni zbor! V naši poslanski skupini <PARTY> smo, kot vsi ostali poslanci obravnavali tematiko, ki je danes pred nami. Formalno gledano nimamo nobenih pripomb na sklepe, ki bodo danes tu sprejeti. Zakonodaja pač omogoča, da določeno število poslancev ali pa določeno število volivcev podpiše neko zahtevo in zadeva je pravzaprav na nek način že končana. Nas je pa seveda ob tem primeru spodbudilo k razmišljanju naslednje: Ali bomo v bodoči praksi za vsako najmanjšo stvar v Sloveniji zahtevali referendum? Seveda, danes sem slišal, da je to veliko eminentno vprašanje, politično vprašanje, vse mogoče. Za nas pa, moram povedati, da to ni nobeno takšno veliko vprašanje. Nobeno. Zdaj seveda nastaja dilema, ali bomo v Sloveniji v bodoče za vsako najmanjšo stvar zahtevali referendum. In bomo seveda samo prehajali iz referenduma na referendum. Mi smo seveda razmišljali o tem,da bo referendum, recimo, pri vstopu v Evropsko skupnost, referendum primeren za volilno zakonodajo, da je referendum primeren, ko se pravzaprav država odloča za neke velike stvari, ne pa seveda za takšne podrobnosti, ki se tičejo pravzaprav samo manjšegaštevila naših prebivalcev. Seveda, če pa stoji nekdo drug v ozadju, potem je pa to lahko veliko vprašanje. Druga stvar, ki se nam poraja, je vprašanje stroškov. Tu je bilo seveda tako bolj z levo roko rečeno, ja, saj je pač malo dražje. Spoštovani gospodje in gospe poslanke, nič ni malo dražje, to je 500 milijonov. Se vam ne zdi, da bi ta denar prihranili in bi ga dali mogoče za bolnico, o kateri smo toliko govorili nekateri, za odpravo posledic toče, ko smo ponovno spet govorili o tem, pa tudi mogoče za študentsko prehrano ali pa mogoče za štipendije. In to bi seveda lahko našteval še in še in še. Ne vem, če se spoštovane kolegice in kolegi poslanci zavedajo, kakšne stroške pravzaprav takšen referendum prinaša. In na koncu še smo seveda v naši poslanski skupini <PARTY> razmišljali, kaj pravzaprav takšne refe
Hvala lepa za besedo. Spoštovani podpredsednik, državni sekretar, lep pozdrav tudi kolegicam in kolegom. Velik pomen na cestnem območju Republike Slovenije za nemoten razvoj ima prometna infrastruktura, saj omogoča mobilnost prebivalcev, in vsekakor spodbuja k razvoju gospodarske dejavnosti. Dotrajana infrastruktura pomeni visoke stroške in veliko zastojev, kar povzroča zamude in zmanjšanje konkurenčnosti tudi železniškega prometa. Na področju infrastrukture se s primanjkljajem zadostnih finančnih sredstev za investicije in investicijsko vzdrževanje srečujemo že nekaj let. Kar je tudi, kar se tudi negativno odraža in povzroča velike stroške ter draži prevoz oseb in blaga. Problematike cestne infrastrukture se v Slovenski demokratski stranki zavedamo in smo predlog zakona o proračunskem skladu za investicije za prometno infrastrukturo v Državnem zboru Republike Slovenije predlagali že leta 2016, pa ni bil sprejet. Sedaj imamo na mizi ponovno predlog zakona o proračunskem skladu za investicije v prometno infrastrukturo, ki ga je v Državni zbor Republike Slovenije predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisano gospo Mašo Kociper, ki predlagajo ustanovitev proračunskega sklada, ki bi ga ustanovili z zakonom o financah in bi ga zagotavljal konstanten stalen vir za infrastrukturne projekte. V Slovenski demokratski stranki se zavedamo, da je nujno potrebno zagotoviti dodatna finančna sredstva, ki bodo na srednji in dolgi rok omogočala načrtovanje investicij, investicijskega vzdrževanja cestne infrastrukture. Vendar pa moramo biti najbolj nabor namenskih virov pred tem temeljito premišljen z namenom, da se vzpostavit jasna povezava med izvodom in namenom uporabe posameznega finančnega vira. Predlagatelji predloga zakona poleg obstoječih namenskih virov letne dajatve za uporabo vozil v cestnem prometu in koncesijske dajatve Luke Koper delniške družbe kot dodatne finančne vire za namene zagotavljanja sredstev razvoja prometne infrastrukture predlagajo tudi poročilo z
Spoštovani poslanke, poslanci, predsednik, spoštovana gospa ministrica! Zakon, ki ga danes obravnavamo, prinaša več sprememb na področju prevozov v cestnem prometu. Prva ter bistvena sprememba zakona je določba, po kateri bo po novem morala oseba ali pa podjetje za pridobitev licence za opravljanje dejavnosti prevozov v cestnem prometu imeti za polni delovni čas zaposlenega tudi upravljavca prevozov, določeno število voznikov in drugih zaposlenih – od administrativnega osebja, pa do mehanikov, disponentov, in to v sorazmerju s številom vozil, za katere je licenca izdana. Res je, da se bodo podrobnosti urejale na nivoju podzakonskih aktov, a ne glede na to je zaostrovanje pogojev za pridobitev licence in opravljanje dejavnosti že dolgo časa nujno potrebno. Komercialni prevozi oseb in blaga v cestnem prometu so ena od gospodarskih panog, pri katerih pri nas vlada popoln kaos in odsotnost praktično kakršnekoli intervencije države. Vse to pa je posledica liberalizacije in deregulacije trga cestnih prevozov in privatizacije nekdaj družbenih podjetij, ki so te prevoze, o katerih danes govorimo, izvajala. Vladajoča politika, zlasti pa resorno ministrstvo se težav že zelo dolgo zaveda. Na Ministrstvu za infrastrukturo so to leta 2015 potrdili s komentarjem, da imamo pri nas nelojalno konkurenco med samimi avtoprevozniki zaradi zelo nizkih cen storitev na eni strani in nespoštovanja zakonskih pravil na drugi strani. Ta nelojalna konkurenca in nespoštovanje zakonskih pravil umetno znižujeta ceno storitev cestnega prevoza. To vleče vse prevoznike v tekmo do dna, v zniževanje stroškov, kar pa najbolj občutijo delavke in delavci v tej branži. Ti so v branži cestnih prevozov vse bolj izkoriščani. Plačilo po prevoženem kilometru, prekarne zaposlitve, šikaniranje sindikalistov in onemogočanje sindikalnega organiziranja, goljufije s tahografi ali pa izigravanje davčne zakonodaje, so vse bolj pogoste poti, ki jih srečujemo in o katerih pišejo tudi mediji. Na vse to smo v Levici v pre
Hvala za besedo predsednik, lep pozdrav še enkrat! Naj naprej na začetku izrazim oziroma izrečem, da sem vesel, ko je na začetku gospod Janša rekel, da sem ga nasmejal. Potem v nadaljevanju bi želel odgovoriti na trditev, ki jo je gospod Janša navedel, in sicer, da je pokrajinski štab TO Zasavje oddal orožje še en dan kasneje po tistem, kar je bilo potem pismo, da se ne odda, in da verjetno o tem nekaj vem. Šlo je za pokrajinski štab, nekaj pištol in tako naprej. Vendar pokrajina mene ni zanimala, jaz sem spadal pod občinski štab, to je bilo leta 1990, občinski štab Teritorialne obrambe Trbovlje. Naš štab, moj štab orožja ni oddal kljub ukazu, in smo ena izmed 16 občin v Sloveniji, ki to nisi storile, toliko samo v pojasnilo. Moram reči, da sem vesel tudi ugotovitve, ki jo je izrekel gospod Janša, da se desetletja opozarja na problematiko v Slovenski vojski. Ja, problematika ni nastala eno leto nazaj in fajn, da je to izrekel, da je to že stvar desetletja. Ravno tako mnenje, ki ga je izrekel nekaj mesecev nazaj oziroma nedolgo tega gospod Krkovič, da finančna sredstva niso ključni problem Slovenske vojske. Tudi tu, moram reči, da se globoko strinjam. Zdaj pa, če gremo na samo stanje v Slovenski vojski. Odbor za obrambo je imel kar nekaj sej v zadnjih mesecih – kot sem že prej omenil, 20 izrednih oziroma nujnih –, kjer se je dotikala problematika stanja in pa samih razmer v Slovenski vojski. Res, da ne moremo biti zadovoljni s stanjem v Slovenski vojski, še manj s samo oceno, ki je bila podana, vendar bodimo realni. Jaz osebno mislim, da tako kot se prikazuje, kot je bilo prikazano tudi v poročilu vrhovnega poveljnika, predsednika države gospoda Boruta Pahorja, da tako katastrofalno pa tudi resnično ne mora biti. Želel bi s tega mesta pohvaliti vse pripadnike Slovenske vojske, ki svoje delo vzorno opravljajo, svoje naloge, vsak na svojih dolžnostih. Mislim, da je to tisto bogastvo, da v njih še vedno je duh pripadnosti tej domovini. Včasih so rekli, "človek je največ
Spoštovani! Danes bo očitno Državni zbor z veliko večino sprejel teh 35 milijonov za, verjetno bo teh 35 milijonov pod pretvezo skrajševanja čakalnih dob šlo v zdravstvo in lahko boste spet rdečo mašnico zavezali in si dali priznanje na prsi, češ, skrajšujemo čakalne dobe, ki so resen problem v slovenskem zdravstvu, vendar obvladljiv – ampak ne s takšnimi ukrepi, ki so danes pred nami. Če bi prejšnja in verjetno tudi sedanja vlada posegli po resnih ukrepih, potem bi bile te čakalne dobe krajše že danes. Če pogledate osnutek koalicijske pogodbe, ki od včeraj kroži po spletu, torej nove koalicijske pogodbe gospoda Šarca, in če berete področje zdravstva, lahko ugotovite eno: prejšnja vlada, vlada Mira Cerarja, je na tem delu padla v celoti, kajti besedilo je popolnoma isto, kot so ga pred štirimi leti podpisale stranke <PARTY>, <PARTY> in Desus, ki tudi danes z <PARTY> in Levico podpisujejo enako koalicijsko pogodbo. Torej, naredili niso nič in nadaljujejo s tem delom. Kar nekaj denarja je bilo porabljenega za skrajševanje čakalnih dob, za tiste, ki ste bili v koaliciji in ste mogoče pozabili, pa tudi za nove: leta 2016 je prvih 8 milijonov šlo za skrajševanje čakalnih dob, glede na odgovor na moje poslansko vprašanje je bila realizacija okoli 70 %. Na vprašanje zakaj je bil odgovor ministrice, češ, ta denar je bil namenjen sredi tekočega leta in se izvajalci niso mogli pripraviti. Tudi teh 35 milijonov bo šlo konec leta in se izvajalci ne bodo uspeli pripraviti , potem je bilo 2017 namenjenih 16 milijonov evrov in do meseca aprila letošnjega leta smo lahko na Nacionalnem inštitutu za javno zdravje še vedno pregledovali zbrane podatke glede čakalnih dob, čakalnih vrst in tako naprej. Po zbranih podatkih, torej aprila še, je bilo jasno, da se čakalne dobe kljub tistemu denarju 2016 in 2017 niso skrajšale, ampak da se podaljšujejo. Aprila je nad dopustno mejo za prvi pregled in pa ostale storitve čakalo nekje 59 tisoč oseb, kar je predstavljalo 37 % vseh čakajočih. No po
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem! Nesprejemljivo je, da so občine kot ustanoviteljice šol in plačnik materialnih stroškov: prevozi, investicije, nadstandard, plače, ki jih ministrstvo ne prizna, izključene iz spreminjanja zakonodaje s področja vzgoje in izobraževanja oziroma niso bile pozvane, da podajo svoje mnenje o noveli zakona. S predlogom novele ZOFVI, gre za neposreden poseg v položaj lokalnih skupnosti, ki se jih v danem primeru znižuje in tako poslabšuje njihov položaj v celotnem procesu. To je skrajno nenavadna okoliščina, kajti potrebno je opozoriti, da so po drugi strani občine po zakonu ustanovitelji, torej tudi plačniki, obenem pa se jim, ne da bi jih kakorkoli formalno vprašali, jemljejo njihove pravice in poslabšuje njihov položaj. S spremembo odlokov o ustanovitvi šol in vrtcev bodo nastali stroški. In kdo jih bo plačal? Zopet občine. Mi bomo ta zakon zavrnili. Hvala.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane ministrice, spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi poslanci! Prihajam s Koroške, kjer imamo problem zadnje čase velike brezposelnosti, med njimi pa je največja težava v tem, da je to največ mladih. Rešitev vidim na področju turizma in lesne industrije. Težava je v prvi vrsti v infrastrukturi, tu mislim na ceste, danes je bilo že kar nekaj govora o tretji razvojni osi, kolega je to izpostavil. O tretji razvojni osi se bo seveda še veliko govorilo na okrogli mizi v Dravogradu v petek, kamor ste, gospod minister, tudi vabljeni – upam, da boste prisotni. Sedaj pa bi vam postavil vprašanje, in sicer ceste iz Slovenj Gradca na Kope, ki se tudi tiče turizma, predvsem na Kopah se zadnje čase precej razvija in vlaga v turizem, bom pa poskušal to utemeljiti, v čem so pravzaprav težave. V letu 2008 je bilo ustanovljeno partnerstvo zahodno Pohorje, ki ga je podpisalo pet občin – Mestna občina Slovenj Gradec, Občina Mislinja, Občina Vuzenica, Občina Radlje ob Dravi, Občina Ribnica na Pohorju – z namenom sodelovanja občin, podjetij in države pri razvoju turističnega centra Kope. Kar nekaj je bilo tukaj narejenega, pri zastavljenih ciljnih lahko ugotovimo, da jih je bilo izpeljanih kar nekaj, izgradnja Lukovega doma – 2008, zasneževanje celotnega smučišča Kope, izgradnja kanalizacije v dolino – 2008, investicija v štirisedežnico Kaštivnik – 009, investicija v štirisedežnico Pungart – 2012. Največjo težavo pri uresničevanju njihovih ciljev jim povzroča državna cesta Slovenj Gradec–Kope, ki je v kritičnem stanju, za obnovo se Mestna občina Slovenj Gradec in Direkcija za ceste dogovarjata že od leta 2007. Do sedaj je bilo saniranih cirka 20 % celotne trase, na določenih odsekih cesta praktično ni prevozna. Kot poslanec Mislinjske in Dravske doline želim, da si gospod minister to cesto ogledava skupaj ali ob kakšni drugi priložnosti, da pošljete neko ekipo, da se prepričate, kakšno je stanje, da s takšno infrastrukturo ne moremo n
Hvala predsednik. Jaz bom zakon podprl. Nanj gledam kot na en delček uresničevanja tistih človekovih pravic, ki jih je mogoče pozno, pa vendar bolje pozno kot nikoli, vsaj nekoliko urediti. Bom pa govoril še iz enega drugega razloga, ker mi je dovolj teh laži, s katerimi nekaj poslanskih kolegov, ne vem po čigavem naročilu, verjetno ne zaradi tega, ker bi se oprli na priloženo gradivo, utemeljuje svoj glas proti. Moj glas za gre tudi zaradi teh laži, ki se jih tukaj meče v isto skupino in pomenijo samo del enake strategije, s katero smo imeli že izredno sejo, imamo izredne seje delovnih teles in se bomo jutri "zafrkavali" in bomo imeli nadaljnje delo še v drugih organih. Vse te zadeve imajo skupno potezo. In ta je ena od teh: - laž, laž in še enkrat laž.
Hvala za besedo. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi. Nadzorni svet družbe Telekom je 20.10. na svoji seji izvolil oziroma imenoval za predsednika uprave Telekoma gospoda Adolfa Zupana. 11.10. je nadzorni svet potrdil zapisnik predhodne seje, na včerajšnji seji pa je nadzorni svet družbe Telekom razveljavil postopek. Tako mi pišejo bivši sodelavci iz Telekoma, ki so ogorčeni nad postopkom nadzornega sveta. In nadaljujejo: "Nadzorni svet družbe Telekom, predvsem pa njegov predsednik dr. Tomaž Kalin, z načinom vodenja postopka, sta v postopku imenovanja uprave družbe storila vrsto napak, ki so in še bodo negativno odmevale v strokovni in širši javnosti. Postopek in način razreševanja bosta prav gotovo negativno vplivala tudi na zunanje investitorje in ceno delnic. Postopek je bil izpeljan tudi skrajno politično, kar je v popolnem nasprotju z delovanjem demokratične družbe." Zato v imenu zaposlenih Telekoma, vsaj v veliki večini, sprašujem vlado, ali je početje nadzornega sveta, predvsem pa njegovega predsednika, legitimno oziroma kako bo vlada kot večinski lastnik družbe ukrepala zoper člane nadzornega sveta, ki se niso držali poslovnika družbe Telekom. Hvala. Ker vidim, da ni prisoten minister za informacijsko družbo, naprošam vlado Slovenije oziroma prisojno ministrstvo, da mi posredujejo pisni odgovor.
Spoštovani gospod predsednik, hvala za besedo, spoštovani gospod Zdravko Počivalšek, sekretarke in sekretarji, spoštovani kolegice in kolegi. V slovenski hram demokracije vstopam kot poslanec šele tretji mesec, čeprav mi zgradba ni tuja in sem njen stalni gost zadnjih 9 let. Vsak dan vstopam skozi glavni vhod z mislijo, da moram pošteno in dostojno zastopati vse državljane Republike Slovenije, še posebno pa tiste, s katerimi sobivam in so mi zaupali svoj glas. Vsako izrečeno besedo najprej zapišem preudarno, kasneje pa z dostojanstvom do vas, kolegic in kolegov, izrečem tukaj v slovenskem hramu demokracije. Vse, kar sem že doživel v zadnjih treh mesecih, nisem doživel ne v Evropskem parlamentu niti nisem bil navajen takega diskurza tukaj v hramu demokracije v preteklosti. Ko nam bi morala biti izgovorjena beseda sveta, me na drugi strani žalosti, da nekatere kolegice in kolegi tukaj v hramu demokracije govorite s tako lahkotnostjo in z neosnovanim obtoževanjem, kot mi Primorci ne govorimo, ne govorimo o svojem, kaj šele v sosedovem vinskem hramu. Sam zelo pazim, da se izgovorjena ne sprevrže v golo sredstvo moči. V meč, , potem spregovori ulica. Zavedam se, da najprej ubijajo besede, šele nato meč. Ampak vrnimo, vrnimo se k dejstvom. Konec januarja je kapitan odstopil. Kdo je bolj zibal ladjo, ni moja pristojnost, da ugibam. Dan zatem pa smo stopili v zelo zahtevno obdobje, katerega nismo bili priča v tem življenjskem ciklusu. Življenje s Covid-19. Vi ste pozivali k volitvam, drugi pa smo, čeprav z razlikami, stopili skupaj. Sedaj bi rad izpostavil še nekaj kronoloških dejstev. Vaša, Šarčeva Vlada je vladala natanko 534 dni po 138. dneh je doživela ustavno obtožbo predsednika Vlade o kateri smo se Nova Slovenija – krščanski demokrati vzdržali. Kolegice in kolegi, vzdržali. In nenazadnje interpelacijo ministra po 281. dneh, za 14. vlado v izjemnih okoliščinah veljajo veliko drugačna pravila. Danes obravnavamo prvo interpelacijo na 90. dan vladanja, na 90. dan vladanj
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je na 14. redni seji dne 10.10.2007 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o pokrajinah, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejem predložila Vlada Republike Slovenije. Seji odbora so prisostvovali predstavniki Vlade, Službe Vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalno politiko kot predlagateljice zakona, predstavniki Državnega sveta Republike Slovenije in predstavnica Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. Na podlagi 94. člena Zakona o lokalni samoupravi in 145. člena Poslovnika Državnega zbora je predsednik Državnega zbora dne 30.5.2007 poslal predlog zakona, prva obravnava, v mnenje občinam in določil rok 29. junij 2007 za pošiljanje mnenj Državnemu zboru. Državni zbor je o predlogu zakona na 30. redni seji dne 13.7.2007 opravil splošno razpravo. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, mnenjem Državnega sveta Republike Slovenije, mnenjem Komisije Državnega sveta Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, stališči Vlade Republike Slovenije do mnenj Državnega sveta, mnenjem Pomurske madžarske samoupravne narodne skupnosti, poročilom Komisije za narodnostne skupnosti, mnenjem občin Krško, Mokronog, Trebelno, mestne občine Ljubljana, občine Hrastnik, Starše, mestne občine Celje, občine Renče-Vogrsko, občine Litija, Prebold in Gornji Petrovci, mnenje Skupnosti občin Slovenije, predlogom dopolnitev Združenja občin Slovenije k predlogu zakona in pripombami Združenja občin Slovenije, amandmaji poslanskih skupin koalicije in amandmaji Poslanske skupine Nepovezanih poslancev, amandmaji Poslanske skupine italijanske in madžarske narodnostne skupnosti ter amandmajem poslanke Cvete Zalokar Oražem in amandmajem poslanca Bojana Kontiča. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je uvodoma ugotovila, da je predlagatelj v pripravi amandmajev koalicije dopolnil predlog zakona v delih, za katere je Zakonodajno-pravna služba