EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-sl huggingface dataset:
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolega Sašo Peče je rekel, da bo SIB banka, tako imenovana, zadnja ali ena od zadnjih zgodb slovenske tranzicije. Bojim se, da ne bo tako. Kajti, vse skupaj kaže na nekaj zelo čudnega, da se je v času vladavine gospoda Drnovška v Sloveniji dogajalo marsikaj. Če pogledamo, takrat je ustavni sodnik Krivic rimokatoliški cerkvi uredil, da je dobila gozdove. Takrat je isti gospod, ustavni sodnik, prepovedal referendum o omejevanju tega, lastnine na 200 ha in takrat je Liberalna demokracija poskrbela, da je bil referendum umaknjen. Nekatere od vodij poslanskih skupin oziroma strank dokazujejo vpletenost v nečedne posle gospoda Drnovška pri Depali vasi. Gospod Drnovšek je v svojem vladanju kot predsednik <PARTY>-a, tudi kot predsednik <PARTY>-a pisno prepovedal nadaljnje raziskovanje trgovine z orožjem. Dogajala se je SIB. Dogajalo se je letalo. Dogajali so se protokolarni objekti. Dogajala se je nunciatura. Dogajaloso se nespoštovanje davčne zakonodaje oziroma spoštovanje za nekatere in nespoštovanje za druge, dvojna merila pri urejanju davčnih zadev. Problemov je polno. Zdaj ne govorim točno in konkretno o SIB. Še posebej pa ne bom govoril o imenih, ki naj bi se pojavljala tu notri, zato da ne bom kaznovan. Kajti slovenski poslanec nima imunitete in če izreče kakšno ime, ga takoj tožijo in seveda tudi z veseljem obsodijo. Niso pa obsojeni tisti, ki so zlorabljali, ki so se okoriščali z denarjem davkoplačevalcev, tudi v tem primeru, v primeru SIB. V sklepih, ki jih imamo pred seboj, je vse napisano na način, kot ga poznamo: nikoli nihče ni bil kriv, nikoli nihče ni kriv in nikoli nihče ne bo kriv. Kajti že v prvem sklepu pravi, da naj ustrezne institucije "proučijo morebitne nepravilnosti". V četrtem sklepu naj te iste institucije oziroma organi "ocenijo", ali in v kolikšni meri jim obstoječi pravni red zagotavlja pogoje in daje pooblastila za ukrepanja, ki onemogočajo in sankcionirajo zlorabe, in tako naprej in takonaprej. Kje so tu sankcij
Hvala lepa za besedo. Ne da bi temu amandmaju dal podporo kot kolegu iz te stranke, gospodu Janku Vebru, pa vendar mislim, gospod državni sekretar, da vi niste razumeli bistva tega. Ne gre za nobene dodatne obremenitve, sredstva vendar škoda, ki jo povzročajo na področju gozdnih in drugih cest; je bistveno, bistveno večja od sredstev, ki jih dobivamo v lokalni proračun, ki pa se štejejo v primerno porabo. Zaradi tega imamo vedno vrsto pripomb občanov, ki tam živijo. Zato tudi smatramo, da ni pošteno, da se ta del odškodnine šteje v primerno porabo. Pač pa so to namenska sredstva. Vendar to lahko dosežemo le v primeru, če se ta izraz spremeni v odškodnino v tem primeru, se pravi, ne gre v primerno porabo, ampak je to plus k tistemu, kar bi direktno priteklo v lokalni proračun. K temu pa se znatno višja sredstva še vedno zagotavljajo iz občinskih proračunov, ker s tistim, kar dobimo na ta način, bi lahko uredili kakšno potko, ne pa tiste škode, ki jo povzročajo. Kljub temu, da vedno želimo vključiti tudi tiste, ki so odgovorni bi rekel, za ta nadzor, tudi policijo in podobno žal nikoli ne dosežemo skoraj ničesar. Škodo, ki jo povzročajo zlasti pri spravilu lesa iz teh gozdov, je bistveno, bistveno višja in presega neka normalna pričakovanja. Če bi bilo kaj umestno in primerno, bi bilo to, da bi nas podprli v teh prizadevanjih oziroma dali podporo amandmajem k 11. in 15. členu. Vaši pogledi pa so ravno nasprotni, zato sem toliko bolj začuden. Poslance bi prosil, da se pozitivno opredelite do obeh amandmajev, tako do 11. kot do 15. člena. Verjemite mi, da znamo s sredstvi skrbno ravnati in da bomo še toliko bolj težili k temu, da bi zagotovili še dodatna sredstva k tistemu, kar dobimo iz tega vira. Hvala.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovani minister s sodelavci, spoštovane poslanke in poslanci! Spremembe in dopolnitve vladnega predloga zakona predstavljajo predvsem dodatne uskladitve na področju ravnanja z gensko spremenjenimi organizmi z direktivami Evropske unije v delu, ki se nanaša na vključevanje in sodelovanje pristojnih organov Evropske unije in držav članic postopnic, povezanih z dovoljevanjem namernega sproščanja GSO v okolje, dajanjem izdelkov na trg. Predloženi zakon obravnava izredno občutljivo področje, saj se v Sloveniji genska tehnologija še ne uporablja v takem obsegu kot ostalih razvitih državah. Vendar razvoj hitro napreduje tudi pri nas. Dejstvo je, da je uporaba genske tehnologije še vedno premalo raziskana, prav tako pa so pomanjkljivi dokazi v dejanskih o vplivih na okolje in zdravje ljudi. Problem vidimo predvsem v nepoznavanju in neobveščenosti potrošnikov o eventualni prisotnosti GSO v prehrambenih izdelkih na slovenskem trgu. Kar je še posebej pereče po odprtju tega z Evropsko unijo. V poslanski skupini pozdravljamo določbo zakona, katera nalaga vsem osebam, ki v okviru svoje dejavnosti dajejo GSO ali izdelek v promet, obveznost zagotavljanja sledljivosti in označevanja izdelkov, kar do sedaj slovenska zakonodaja ni natančno določala. V poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke prav tako menimo, da področje uporabe gensko spremenjenih organizmov s tem zakonom še ne bo povsem ustrezno urejeno. Predvsem, kar se tiče preverjanja in nadzora uporabe, kar bo potrebno v bodoče še naknadno urediti. Kljub temu pa omenjenemu predlogu zakona ne bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Repliciram gospodu poslancu Potrču, čeprav sem ga takrat dobro slišal, gospod Bajuk pa je tudi natančno odgovoril in pohvalil Drnovškovo vlado, da je popravila napako Bajukove vlade. Jaz takrat resda nisem te zadeve gledal v detajle. Jaz sem se predvsem boril, da je to na dnevni red prišlo, ko sem videl, da se je Drnovškova vlada odpovedala popisu na deseto leto. Vidim, da pač pri tej zadevi nisem uspel. Bil bi vesel, kadar se citirajo kakšne odločitve Bajukove vlade, da bi se tudi pri Telekomu, pri davkih in še kje drugje kaj povedalo. Na marsikaterem področju je šlo naprej, kjer leta ni bilo napredka. Kar zadeva poslanko Simšičevo. Glejte, 41. člen je povsem jasen. Jaz ves čas trdim oziroma sprašujem: Dokažite, v čem je vladni predlog ureditve tega dela popisa v nasprotju z ustavo? Država lahko vpraša, vprašani pa lahko ne odgovori. Tukaj ni nobene dileme. Tukaj vnašate spornost brez potrebe. Tukaj ni sploh nobene dileme. Niso potrebne te zadeve, ki jih zdaj predlagate.
Obrazložitev glasu bi rad izkoristil v dveh namenih, in sicer za zadovoljitev, prvič, moje radovednosti glede vsebine in pa smisla sedenja gospoda Matjaža Plevelja tam spredaj. Kajti, v Nacionalni stranki se nam vedno dogaja - dovolite mi, prosim -, da gospod Plevelj kadarkoli je predstavnik Nacionalne stranke, pogleda stran. Ali je vaša vloga, gospod Plevelj, da igrate "vlečeno testo" tam spredaj, ali kaj je vaša vloga? Gospa predsedujoča, bodite vsaj enkrat v vsej svoji politični karieri pošteni in fer. Dovolite, da tudi ljudje iz opozicije povedo v tem državnem zboru, kar mislijo. In, če imamo kritiko. Prav tako prosim Liberalne demokrate, da se umirijo; gospod Jakič, vi pa se naučite nekaj olike in govorili boste šele takrat, ko bostedobili besedo. Najlepša hvala. Zaenkrat se pa umirite ali zapustite dvorano. Dalje. Lepo vas prosim, če umirite gospoda Jakiča. Po drugi strani Ste se umirili, gospod Jakič? Vaša navada je velikokrat izreči opomin, ampak učinka od tega ni. Po drugi strani bi pa rad opozoril, da se v Slovenski nacionalni stranki ne strinjamo z vašo razlago, tako kot se ne strinjamo z razlago gospoda Pahorja. Ocenjujemo pa, da bi bilo smiselno in pa modro, gospa predsedujoča, če bi v okviru tako pomembnega akta, kot je ta v obravnavi, v temu trenutku sejo poskušali ponovno prekiniti, najti nek politični konsenz, in ne da bi se ta državni zbor zaradi vprašanja, o katerem bomo glasovali, odločal na podlagi oziroma odločal o obstrukciji dveh političnih strank. Ravnajte modro, drugače bomo oziroma v vsakem primeru pa bomo v Nacionalni stranki glasovali proti sprejetju omenjenega akta. Gospod Aurelio Juri, tudi za vas veljajo enaka pravila kot za vse ostale in vas prosim, če se umirite. Hvala.
Pozdravljeni vsi skupaj! Danes odločamo o treh odborih Gre za Odbor za zadeve Evropske unije, Odbor za zunanjo politiko in Splošni odbor. Skrajni čas je, da se poenotimo in izberemo te odbore, da lahko začnemo delati. Dejstvo je, da na področju zunanje politike nas Hrvatje stiskajo na vsakem koraku. V zadnjih desetih dneh smo jih dobili po glavi vsaj trikrat. Najprej je lex Agrokor postal del acquis communautaire, potem odločitev Evropske komisije, da se ne bo vtikala v zadeve o mejah med Slovenijo in Hrvaško, in tretja zadeva, da Hrvatje že posegajo po slovenskem ozemlju – to, kar sem že zdavnaj povedal, – in delajo školjčišče v slovenskih teritorialnih vodah, če vzamemo v poštev final award. Dejstvo je, da je skrajni čas, da Državni zbor sprejme trdna stališča proti Hrvatom. Brez tega, da bi imeli te tri odbore formirane, tega pač ne bomo mogli storiti. Tudi kar se tiče ostalih zadev, finančnih zadev, je nujno, da začnemo razpravljati o vseh zadevah v Splošnem odboru. Dejstvo je, da finančniki na zahodu že razmišljajo o obremenitvi naših obveznic. Tako naj bi bila donosnost obveznic višja, kot je zdaj, kar pomeni, da bo morala država dati še kakšno milijardo evrov zraven, če se ne bo formirala vlada oziroma če se bo poskušala formirati neka čudna vlada iz štirih, petih, šestih, sedmih, petnajstih strank. To je slaba popotnica za državo. Iz tega lahko dobimo samo po glavi in v letu, letu in pol ponovne predčasne volitve. Mislim, da nam dela na teh odborih ne bo zmanjkalo. Ogromno ga bo, sej bo cela vrsta, in upam, da bomo vsi delali v korist lastne domovine. To lahko trdim za svojo stranko, pa še za kakšno. Pri nekaterih strankah je pa to vprašljivo. Zato to izvolimo, potrdimo in gremo na delo. Hvala lepa.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Rdeča nit razprav o obeh novelah zakonov, tako je bilo slišati iz vrst predstavnika Slovenske demokratske stranke, je in mora biti spoštovanje prava in seveda s tem se lahko vsi popolnoma strinjamo. Zdaj, ali v resnici je, je pa drugo vprašanje. Namreč pri noveli Zakona o tujcih imamo pred seboj problematičen, ne bom rekel sporen, bom rekel problematičen, del zakona, ki govori o razglasitvi, upravljanju tako imenovane kompleksne krize. To je tisti del, ki ga je Ustavno sodišče Republike Slovenije leta 2019 delno razveljavilo. Ustavni sodniki so razveljavili dele 10.b člena Zakona o tujcih, ki v primeru zaostrenih migracijskih razmer predvideva omejevanje vstopa tujcev v državo oziroma dopušča zavračanje tujcev brez individualne obravnave. Gre za del zakona, ki je določal, da lahko policija na meji zavrača vse prošnje za azil brez individualne obravnave. Takšno odločitev so ustavni sodniki sprejeli z 8 glasovi za in 1 proti. Kaj so še zapisali ustavni sodniki? Strinjajo se, da so v izrednih razmerah možne izredne omejitve človekovih pravic, a bi te morale biti sorazmerne. Poleg tega bi moral Državni zbor pred tem razglasiti prave izredne razmere, pa še te po mnenju oziroma presoji Ustavnega sodišča ne bi opravičevale popolne prepovedi sprejemanja prošenj za azil. Takšna je bila odločba Ustavnega sodišča in zanimivo, da politika takrat jeseni leta 2019 tudi ni kaj dosti komentirala. Morda je zanimiv komentar predsednika takrat največje opozicijske stranke Janeza Janše, ki je zapisal, da je leva večina v Ustavnem sodišču razveljavila krizno varovalko v Zakonu o tujcih ravno v času, ko nam zaradi Turkov spet grozi migrantsk-begunski val, izdajstvu in protislovenski politiki levičarjev ni konca. Torej spet so nekaj zakuhali levičarji, in to v samem jedru, torej znotraj Ustavnega sodišča, ki po prepričanju te stranke funkcionira po politični pripadnosti. Ampak to ni nič novega, saj tudi zdaj, ko je Slovenska demokratka stranka na oblast
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Sam ne vem, ali pri tej razpravi zdaj krademo bogu čas ali ne. Ali se prepričujemo eni in drugi. Jaz mislim, da kljub temu danes govorimo v tej razpravi z drugega zornega kota, kot smo v razpravi na prejšnji seji Državnega zbora, kajti takrat je bil predlog s strani socialdemokracije, da se amandma, ki je vključeval v 1. člen število 50, umakne. In takrat smo govorili, da to velja od 0. In takrat sem tudi jaz v razpravo povedal, da vzemimo potem skrajni primer, da bolj "zastopimo" ta problem, morata biti najmanj dva zaposlena, če hočemo govoriti o soupravljanju; lastnik, ki je direktor, in en delavec. In takrat sem povedal, kako boste rešili to soupravljanje. To lahko potem potenciramo naprej, če je pet zaposlenih, je lastnik, ki je direktor, in štirje delavci, ki mora eden od njih biti v svetu, naj bi bil v svetu delavcev. In izgleda, da smo v prejšnji razpravi z zadevo prišli tako daleč, da je prišel danes z vaše strani tudi amandma, da se le vnese neko število - 20. in iz Nacionalne stranke 25. Jaz moram reči, da podpiram, se strinjamo z 20, tudi s 25, tudi s 30, pa tudi s 50. In se moram odločiti, za kaj se bom odločil - in se odločam za 50. Pa bom obrazložil, zakaj. Z drugega zornega kota, kot je bila predhodna razprava. Pa upam, kolega Kumer, da ne bom "nakladal", ko ste že rekli, da danes na tej strani nakladamo. To ste izjavili v svoji razpravi. Mala podjetja, to so tudi s.p. podjetja, pa družinska podjetja, imajo lastnost, da lastnik zastavi svoje premoženje, da so po navadi zaposleni tudi člani družine in da je lastnik tudi direktor tega podjetja. Uspešnost vsakega podjetja, in tudi malega podjetja, je, da ima vizijo, da ima pravi izdelek, da ima sredstva, material in predvsem, da ima tudi ljudi, zaposlene, in to motivirane ljudi. In še tako moderen stroj, dober stroj brez motiviranega delavca nič ne pomeni, ne dela stroj, ker nima upravljavca motiviranega. In zadovoljen, motiviran delavec bo - pa bom po p
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani ministrici, spoštovana ministra, kolegice in kolegi! Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke v okviru rednih obiskov po statističnih regijah redno spremlja dogajanja v Sloveniji, predvsem pa spremlja dogajanje v gospodarstvu in predvsem malega gospodarstva in obrtnikov. Lahko rečemo, da se izvozno usmerjena podjetja v državi držijo dobro, povečujejo se tudi naročila. Najpomembnejše je pa to, da za te svoje produkte dobijo tudi plačilo. Znotraj naše države je stanje zaskrbljujoče. Mala in srednja podjetja, obrtniki, ki svoje produkte in storitve prodajajo na slovenskem trgu, v svojem lokalnem okolju, so danes v velikih težavah zaradi neplačevanja oziroma, lahko rečem, tudi prosjačenja za svojim zasluženim denarjem. Posledično se s plačilno nedisciplino širi tudi siva ekonomija. Ko pošteni podjetniki iščejo bližnjice, kako si zmanjšati lastne stroške, še posebej je pa zaskrbljujoče večanje neplačevanja obveznosti do delavcev. Kje je težava? Kot vidimo, se na javne razpise prijavljajo tudi velika podjetja, ki z nizkimi cenami na koncu uspešno dobijo tudi posel. Kaj temu sledi? Sledi mrzlično iskanje podizvajalcev v ožjem lokalnem okolju, ki pa vemo, da jih vedno težje tudi dobijo. Že vnaprej je namreč znano, da bodo ostali brez zasluženega plačila oziroma da bodo dobili ponujene kompenzacije, ki so bile nedogovorjene. Po tem je znano tudi eno največjih podjetij v Sloveniji, ki zida vsepovprek, po drugi strani pa poznamo tudi to, da za vsak dan zamude zaračuna tudi zamudne obresti. Spoštovani gospod minister, ne rabim dolge razlage, povejte nam: Kako in kdaj boste uredili to stanje? Spoštovani gospod minister! Popolnoma vas razumem glede vsega navedenega, vendar pa se moramo zavedati, da so vsi ti navedeni ukrepi že kar nekaj časa v funkciji. Poznamo tudi asignacijo. Vendar se kljub vsem ukrepom, ki so bili sprejeti, plačilna nedisciplina ne izboljšuje. Glede na to, da je ta tematika znotraj slovenskega gospodarst
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Spoštovane kolegice in spoštovani kolegi! Državo spraviti v tirnice razumne javne porabe je bil ključni cilj Državljanske liste na prejšnjih volitvah. Dve koaliciji smo potrebovali za to. Minister Janez Šušteršič je uspešno prepričal takratne koalicijske partnerje, opozicije pa žal ne. To smo dosegli potem v novi koaliciji. Žal so si ti koalicijski partnerji vmes premislili. V ustavo smo tako zapisali zlato fiskalno pravilo, sedaj pa je čas za naslednji korak – izvedbeni zakon. "Zlato pravilo je ključnega pomena za preprečevanje akcij ekonomske politike, ki bi s skokovito rastjo dolga skušala nadomestiti strukturne spremembe v javnih financah, za politiko, ki lovi glasove volivcev in katere ročnost tipično ne preseže 4 let," je zapisal mag. Rado Pezdir. Če se ozremo v zadnja krizna leta, lahko vidimo, da ročnost politike ne da ne preseže 4 let, niti doseže jih ne. Politika zadnjih nekaj let ima ročnost maksimalno nekaj mesecev. "Bistveno lažje je najemati dolgove kot iskati konsenz s socialnimi partnerji in spreminjati osnove ekonomske strukture. Ne nazadnje pomeni spoštovanje zlatega pravila prisilo za racionalno upravljanje javnih financ. Povedano drugače: namesto najemanja dolgov, da bi se zapolnile luknje pri, recimo, Zavodu za zdravstveno zavarovanje, bi bila ekonomska politika prisiljena iz sistema izrezati najrazličnejše lovce na rente in tiste, ki parazitirajo na javnem denarju. Podobno na pokojninski sistem ne bi gledali kot na predmet političnega kupčkanja, ampak kot iskanje socialne in javnofinančne vzdržnosti. Če zlatega pravila ne bo, se bojim, da se bo igra z zadolževanjem nadaljevala toliko časa, dokler ne bo financiranje vseh blagajn tako daleč od ekonomskih osnov, da bo zaradi odplačevanja dolgov prišlo do sesutja javnih financ." Lepše, kot je to zapisal Rado Pezdir, je težko zapisati. Uravnotežena in stabilna politika javnih financ, predvidljivost in previdnost pri zadolževanju pa je ključ tudi do nižj
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani državni sekretar, kolegi in kolegi! Danes v Državnem zboru obravnavamo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Stanovanjskega zakona, na katerega so nas velikokrat opozarjali državljanke in državljani Republike Slovenije, da je zastarel dinozaver, ki kliče po drugačnih rešitvah. V Novi Sloveniji - krščanskih demokratih smo temeljito proučili težave in prišli do ugotovitve, da so spremembe nujno potrebne. Predlog zakona tako po mnenju Nove Slovenije rešuje najbolj pereče težave na področju večstanovanjskih stavb, neprofitnih najemnin in pomanjkanja najemnih stanovanj. Zavedamo se, da zakon problema ne rešuje v celoti, vendar pozdravljamo napredek tega predloga. Verjamem, da se bomo tudi kmalu skupaj z Ministrstvom za okolje lotili tršega oreha, to je celovita prenova Stanovanjskega zakona. Če se malce pošalim, sedaj imamo fiča brez dveh koles, v prejšnji razpravi pa smo sanjali o mercedesu. Želim si, da najprej popravimo fiča, takoj potem pa razmišljamo o boljšem avtu. Vsi si želimo razvoja Dunaja, vendar tega ne moremo doseči čez noč. Absolutno pozdravljam, da se na področju večstanovanjskih stavb znižujejo zahtevana soglasja, zaradi česar bo lažje izvajati razna dela na stanovanjskih zgradbah. Tukaj govorimo predvsem za soglasja, za katera ni potrebno gradbeno dovoljenje z več kot 75 procentov na več kot 50 procentov etažnih lastnikov in za katero je potrebno gradbeno dovoljenje s 100 procentov na 75 etažnih lastnikov. Tisti, ki se je sedaj lotil prenove večstanovanjske stavbe, zelo dobro ve, da je pot do uspeha bila zelo trnova, še posebej pri posegih, ki sedaj zahtevajo 100-procentno soglasje. To je bilo skoraj misija nemogoče. Take absolutne demokracije nimamo niti v tem cenjenem zboru, v večstanovanjski hiši pa lahko sedaj en stanovalec drži v šahu celotno stavbo. Sam bi rad opozoril tudi na zaskrbljujoče zgodbe, ki so se dogajale v preteklosti, ko je en stanovalec preprečil izgradnjo dvigala, ki ga je potre
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi! V razpravi bi se uvodoma omejil na 2. člen, ker imam občutek, da se vsi ne zavedamo prav pomena in teže vsebine tega člena oziroma njegove dikcije. Popolnoma se strinjam s predlaganimi amandmaji k temu členu. Oblika zakon sui generis za RTV Slovenija ni primerna, dejansko ni primerna, saj ta status ne zagotavlja večje neodvisnosti od politike in kapitalskega vpliva. To je v obrazložitvi povedano zelo jasno. Naj obrazložim še naprej. Na javni obravnavi v tej dvorani smo slišali številne pripombe, strokovne in laične, civilne javnosti, in ko smo dobili predlog tega zakona, smo videli dejansko, da je bilo bore malo upoštevano od tega. Naj omenim nekaj misli in stališč, ki so bile takrat izrečene od strokovne javnosti, od vodilnih na RTV Slovenija. Morda se boste še spomnili: zakonodajalec, natančneje Ministrstvo za kulturo, je takrat kot dejanski resorni upravitelj RTV Slovenija v vseh svojih izjavah in nastopih poudarjal, in poudarja še zmeraj, da v spremembah obstoječega zakona o javnem zavodu RTV zasleduje temeljni, osnovni cilj, to je večja neodvisnost javnega zavoda, večja avtonomija novinarskega dela in podobno. Ja, od koga le? Od politike, v vsakem primeru vladajoče! Torej, tiste, ki ima parlamentarno večino; tokrat ima ta, drugič bo imela druga. Že prve spremembe in dopolnitve obstoječega zakona so ta politični verbalizem dejansko popolnoma demantirale. Za poskus polne podreditve RTV Slovenija vladajoči politiki – v ozadju katerih je bila postavljena tako imenovana ekspertna skupina pri Ministrstvu za kulturo in, kot je bilo ugotovljeno, so sami člani te ekspertne skupine na koncu ugotovili, da so bili na nek način uporabljeni, če že ne zlorabljeni, saj dejansko na dokončno verzijo tega predloga zakona sploh niso imeli nobenega vpliva. Sam Predlog zakona o RTV statusno, in to je bistvo tega člena, spreminja dosedanji javni zavod, vendar ta status ni toliko pojasnjen, da ne bi bilo mogoče govoriti o neki
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Z današnjimi spremembami in dopolnitvami Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju v Državnem zboru urejamo pomembna vprašanja, ki bodo pozitivno vplivala na celoten potek zdravljenja hospitaliziranih otrok. Predlog zakona, ki je predmet današnje razprave, zagotavlja pravico do nadomestila za čas začasne zadržanosti od dela enemu od staršev, ki sobiva ob hospitaliziranem otroku. Starš, rejnik, skrbnik, zakonec ali zunajzakonski partner bo tako upravičen do nadomestila plače za čas hospitalizacije otroka, in sicer v enaki višini, kot mu pripada nadomestilo plače zaradi nege ožjega družinskega člana, torej v višini 80 % plače. Predlog zakona tudi zvišuje starostno mejo otrok, katerih starši imajo pravico do sobivanja v zdravstvenem zavodu. Do sobivanja v bolnišnici bodo tako upravičeni starši otrok do vključno 14. leta starosti, starši s hudo bolnim otrokom do 18. leta starosti in starši otrok s posebnimi potrebami, ki potrebujejo 24-urno nego ne glede na starost. Predlog nadalje določa tudi zgornjo mejo pri trajanju nege ožjega družinskega člana v koledarskih in ne več v delovnih dnevih, s čimer se izenačuje položaj vseh staršev, ki so odsotni zaradi nege ožjega družinskega člana, ne glede na to, koliko dni na teden delajo. Kot smo imeli priložnost izpostaviti že na seji Odbora za zdravstvo, imeti nekoga, ki jih nenehno bodri in jim stoji ob strani v trenutku, ko se soočajo z velikimi duševnimi in fizičnimi stiskami, je za otroke neprecenljive vrednosti. Sobivanje enega od staršev ob otroku ocenjuje kot pozitivno in podpira tudi zdravstvena stroka, predvsem zdravstveno osebje, ki je v dnevnem stiku z otroki in lahko iz prve roke vidi pozitivne učinke, ki jih ima prisotnost staršev na potek zdravljenja. V <PARTY> poleg prednosti, ki jih ima prisotnost starša na zdravljenje otroka, vidimo pozitivni učinek tudi v razbremenitvi že tako preobremenjenega zdravstvenega osebja, predvsem medicinskih sester, ki so bo