EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-lv huggingface dataset:
Labrīt, cienījamā Saeimas priekšsēdētāja! Prezidij! Kolēģi! Saeimas Mandātu, ētikas un iesniegumu komisija šā gada 30. janvāra sēdē izskatīja Daces Melbārdes iesniegumu par 13. Saeimas deputātes mandāta nolikšanu uz ministra amata pienākumu pildīšanas laiku. Nākamais kandidāts no Nacionālās apvienības “Visu Latvijai!”-“Tēvzemei un Brīvībai/LNNK” kandidātu saraksta Rīgas vēlēšanu apgabalā ir Jānis Iesalnieks, kurš ir piekritis uzņemties Saeimas deputāta amata pienākumus uz laiku. Komisija aicina atbalstīt Saeimas lēmuma projektu “Par Jāņa Iesalnieka 13. Saeimas deputāta pilnvaru apstiprināšanu uz laiku, kamēr no Nacionālās apvienības “Visu Latvijai!”-“Tēvzemei un Brīvībai/LNNK” kandidātu saraksta Rīgas vēlēšanu apgabalā ievēlētie deputāti pilda ministru pienākumus”. Mandātu, ētikas un iesniegumu komisija šā gada 30. janvāra sēdē izskatīja Ilgas Šuplinskas iesniegumu par 13. Saeimas deputātes mandāta nolikšanu uz ministra amata pienākumu pildīšanas laiku. Nākamais kandidāts no Jaunās konservatīvās partijas kandidātu saraksta Latgales vēlēšanu apgabalā ir Andris Kazinovskis, kurš ir piekritis uzņemties Saeimas deputāta amata pienākumus uz laiku. Komisija aicina atbalstīt Saeimas lēmuma projektu “Par Andra Kazinovska 13. Saeimas deputāta pilnvaru apstiprināšanu uz laiku, kamēr no Jaunās konservatīvās partijas kandidātu saraksta Latgales vēlēšanu apgabalā ievēlētie deputāti pilda ministru pienākumus”. Mandātu, ētikas un iesniegumu komisija šā gada 30. janvāra sēdē izskatīja Jāņa Bordāna iesniegumu par 13. Saeimas deputāta mandāta nolikšanu uz ministra amata pienākumu pildīšanas laiku. Nākamais kandidāts no Jaunās konservatīvās partijas kandidātu saraksta Vidzemes vēlēšanu apgabalā ir Jānis Cielēns, kurš ir piekritis uzņemties Saeimas deputāta amata pienākumus uz laiku. Komisija aicina atbalstīt Saeimas lēmuma projektu “Par Jāņa Cielēna 13. Saeimas deputāta pilnvaru apstiprināšanu uz laiku, kamēr no Jaunās konservatīvās partijas kandidātu saraksta Vidzemes vēlēšanu apgaba
Papildus likmei, kuru jau nosaka Ministru kabinets savos priekšlikumos un skatāmajā likumprojektā, proti, 20, 23 un 31,4 procenti, es ierosinu ieviest vēl vienu likmi, kas būtu vienāda ar nulli. Šī nulles likme nosaka patiesībā to pašu neapliekamo minimumu, pie kura mēs visi esam pieraduši, kuru mēģināja kaut kā izmantot progresivitātes palielinājumam, un tāpēc bija ieviests diferencētais neapliekamais minimums, - tāds, nu, maigi sakot, progresīvā nodokļa aizstājējs - mēģinājums aizstāt progresivitāti ar neapliekamā minimuma regresiju. Es domāju, ka būtu prātīgi vienkārši izdarīt tā, kā dara dažās Eiropas Savienības dalībvalstīs: vienkārši noteikt konkrētu summu, kura netiek aplikta ar nodokli, un to iekļaut progresijas likmju skalā. Mans priekšlikums, par kuru es tagad ziņoju un ar kuru es aicinu noteikt nulles procentu likmi, nosaka arī to, ka šī likme tiek piemērota minimālās mēneša algas apmērā un reizināta ar koeficientu 12, tātad - gada minimālajām mēneša darba algām nosacīti. Domāju, ka tas arī nozīmētu, ka īstenībā jebkura persona, kura saņem algu, lielāku par minimālo algu, būs pārliecināta, ka ir izpildījusi visus savus pienākumus attiecībā pret valsti, ir izpildījusi savu pilsonisko pienākumu, un valstij vairs nav nekādu prasību pret šo personu. Domāju, ka tas būtu sociāli taisnīgi, pirmkārt. Otrkārt, tas ievērojami palielinās naudas summu zemo ienākumu saņēmēju kabatās, atvedīs šo naudu uzreiz tirdzniecības centros, līdz ar to veicinās pieprasījumu tirgū un palielinās mūsu vietējo ražotāju motivāciju riskēt un ieguldīt savus līdzekļus ražošanas attīstībā. Tas būtu nopietns solis uz priekšu, lai mēģinātu kaut daļēji aizstāt importa preces ar valstī ražotām precēm. Lūdzu atbalstīt manu priekšlikumu. Paldies. Visinteresantākais tikai sākas, cienījamie kolēģi! Es lūdzu jūs mazliet pagaidīt līdz mūsu sēdes beigām, kad mēs pieņemsim liktenīgo likumprojektu paketi! Es tomēr ierosinu saistīt jauno ieviešamo likmi, kas paredzēta 20 procentu apmērā, nevis ar 20 tū
Kolēģi! Tātad Budžeta un finanšu (nodokļu) komisija izskatīja šo likumprojektu. Likumprojekts izstrādāts, lai precizētu mēnesī izmaksājamā pabalsta, atlīdzības un vienreizēja pabalsta kopējo maksimālo summu. Budžeta un finanšu (nodokļu) komisija likumprojekta otrajam lasījumam priekšlikumus nav saņēmusi, tāpēc virzām tālāk izskatīšanai Saeimas sēdē. Aicinu deputātus atbalstīt likumprojektu “Grozījums likumā “Par obligāto sociālo apdrošināšanu pret nelaimes gadījumiem darbā un arodslimībām”” otrajā, galīgajā, lasījumā. Šis likumprojekts paredz to, ka piešķirtās vecuma pensijas apmērs nedrīkst būt mazāks par minimālās vecuma pensijas apmēru, un to, ka Ministru kabinets nosaka minimālās vecuma pensijas aprēķina bāzi, apmēru, piešķiršanas un pārskatīšanas kārtību. Budžeta un finanšu (nodokļu) komisija ir saņēmusi sešus priekšlikumus steidzamā likumprojekta otrajam lasījumam. Komisija tos ir izskatījusi un virza tālāk saskaņošanai Saeimas sēdē. 1. priekšlikums ir <PARTY>s frakcijas priekšlikums, kas komisijā netika atbalstīts. (Starpsauciens: “Balsot!”) Budžeta un finanšu (nodokļu) komisijā šis priekšlikums netika atbalstīts. 2. priekšlikums ir <PARTY>s frakcijas priekšlikums par citādu... valsts pensiju proporcionālu pārskatīšanu atkarībā no vecuma stāža. Komisijā netika atbalstīts.
Godātie kolēģi! Es tomēr aicinu visus cienīt Saeimas vairākuma lēmumu un negrozīt jau likumprojekta otrajā lasījumā iebalsoto normu, kura papildus visām - atkārtošu - visām! - Satversmē iekļautajām vērtībām akcentē laulību un ģimeni tikumiskās audzināšanas ietvaros. Ar ģimeni mēs tiešām saprotam sabiedrības saliedētības pamatu, un viena no Latvijas iedzīvotāju demogrāfisko rādītāju uzlabošanas pamatnostādnēm ir laulības institūta popularizēšana. (No zāles dep. V.Spolītis: “Arī PSRS likumā...!”) Ģimene kā dabīgā un vislabākā vide bērna attīstībai un laulība - sievietes un vīrieša savienība - kā ģimenes pamats ir mūsu attīstības kodols. Protams, audzināšanai jāsākas ar ģimeni, un tikai sadarbībā ar ģimeni izglītības iestāde var nodrošināt pilnvērtīgu izglītības darbu. Jūs jautāsiet: ko darīt bērnam no nepilnas ģimenes vai bērnam bārenim? Tieši tā - jāmāca nosargāt ģimeni, lai bērns spētu veidot pats savu laimīgu un pilnīgu ģimeni! Atbildot uz iepriekš, otrajā lasījumā, izskanējušajiem argumentiem, ka laulības pieminēšana izglītības procesā var traumēt bērnu, kuram nav kāda no vecākiem, atbildēšu, ka tieši tādā veidā mēs varam palīdzēt bērnam izprast viņa nākamo lomu paša radītā ģimenē. Svarīgi ir iemācīt bērniem ne tikai radīt ģimeni, bet arī nosargāt tajā savstarpēju cieņu, uzticēšanos un mīlestību. Lielais šķiršanos skaits mūsu valstī norāda uz to, ka cilvēki pārstājuši novērtēt savstarpējās attiecības un mūsu apziņa tiek virzīta uz vieglprātīgu, vienkāršāku pieeju attiecībām. Cilvēki vairs neprot kopīgi pārvarēt grūtības, neprot piekāpties un novērtēt tuvu cilvēku mīlestību. Rīgas dome (noteikti arī pārējās Latvijas pašvaldības) katru gadu sveic zelta kāzu jubilārus. Un, lūgti pastāstīt par savu dzīvi, jubilāri nav dzirdēti sakām, ka dzīve ir bijusi vieni vienīgi svētki un balles; šie cienījamie cilvēki ir mācējuši cauri visai dzīvei nest mīlestību un zina, kā to darīt. Es ļoti ceru, ka pēc gadiem 50 šī tradīcija būs vēl dzīva. Ja tiešām mēs nevaram kontrolēt visu
Es lūdzu apvienot laikus. Labvakar! Sākšu ar to, ka atgādināšu, ko nozīmē būt deputātam. Iespējams, kādu no jums, mani Saeimas kolēģi, šī informācija šokēs, bet tā būs ļoti noderīga. Noklausieties. Saeimā tauta ievēlē simts savus priekšstāvjus. Tas ir: būt deputātam nozīmē strādāt tautas labā, nevis tikai sēdēt Saeimas zālē vai web kameru priekšā un balsot tā, kā liek politbiznesmeņi no ēnainiem kaktiem. Būt deputātam nozīmē būt ar tautu, uzklausīt iedzīvotājus, uzklausīt Latvijas iedzīvotājus - gan tos, kas atbrauc līdz Rīgai, gan tos, kas dzīvo tālākajos Latvijas nostūros. Nevis slēpties pilīs aiz slēgtām durvīm, uz flīģeļiem, kabinetos, birojos un līdz zobiem apsargātos luksusa klases auto, lai īsi pirms vēlēšanām uztaisītu pāris bildes medijiem, stādot kārtējo nokalšanai nolemto kociņu Likteņdārzā vai plivinoties ar citu valstu karogiem. Mums, deputātiem, patiesībā ir jābūt pieejamiem katram un katrai. Arī nu jau gadiem ilgstošās tā sauktās pandēmijas jeb afēras laikā. Atvērtība, pieejamība un, neliegsimies, milzu popularitāte - tie ir tikai daži no iemesliem, kādēļ mani izslēgs no vairākām šīs diemžēl visu laiku nepopulārākās Saeimas sēdēm. Mani neizslēgs par gadiem ilgstošu Latvijas uzņēmējdarbības mocīšanu ar absurdiem ierobežojumiem. Mani neizslēgs par noslepenotiem līgumiem ar farmācijas gigantiem. Mani neizslēgs par neizdevīgiem masku iepirkumiem. Mani neizslēgs par mūsu bērnu kļūdainu sapotēšanu ar nepareizām vakcīnām. Mani neizslēgs par Latvijas tranzīta nokaušanu. Mani neizslēgs par agresīva režīma vadītas kaimiņvalsts karoga noraušanu un provocēšanu. Mani neizslēgs par žogu, kas nav izbūvēts uz robežas. Mani neizslēgs par katastrofālu galvaspilsētas ielu stāvokli. Mani neizslēgs par flegmatiskiem lēmumiem energokrīzes risināšanai. Mani neizslēgs par vārda brīvību ierobežojošo likumprojektu virzīšanu. Mani neizslēgs par desmitiem miljonu piešķiršanu miljonāriem tā vietā, lai tos novirzītu mediķiem, pensionāriem, skolotājiem, jaunajām māmiņām vai jebkura
Cienījamā Saeimas priekšsēdētājas kundze! Cienījamie, godātie kolēģi! Par ministrijas parlamentārā sekretāra Reiņa Znotiņa priekšlikumu. Pimenova kungam, man tā liekas, ļoti patīk sapīt kaut ko... Šķietami, pirmšķietami, liekas, ka, kaut kāda loģika ir, bet... Pimenova kungam vajadzētu likumā arī paskatīties, kādas skolas... kādas starptautisko skolu programmas Latvijā tiks atļautas. Tā ir Starptautiskā Bakalaurāta programma, sertificētas mācību programmas vai Eiropas skolu... padomes... sertificētās... Ja runājam par starptautiskajām bakalaurāta programmām, sertificētajām, tad jāteic, ka arī viņi ir norādījuši, ka šādas programmas tiek pasniegtas trijās valodās – angļu, franču un spāņu. Tā ka šeit tie varbūt rozā sapņi, kas Pimenova kungam varbūt ir saistībā ar kādu lielvalsti blakus Latvijai... tiem tomēr būs laikam jāpaliek tikai sapņiem. Es aicinu atbalstīt 1. priekšlikumu. Paldies.
Augsti godātais Prezidij! Cienījamie kolēģi! Es neaizkavēšu jūsu laiku ilgi. Man vienmēr izraisa tādu patiku, kad uzstājas savas jomas profesionāļi! Ar gandarījumu klausījos atsevišķu deputātu uzstāšanos - neatkarīgi no tā, vai tas būtu Varis Krūmiņš vai Platpera kungs. Bet ko es gribu pateikt? Ka mēs runājam it kā par vienu lietu, bet - laikam tomēr dažādās latviešu valodās. Krēsliņa kungs! Bērna audzināšana sākas nevis ar mirkli, kad viņš ir piedzimis, bet vēl līdz brīdim, kad viņš ir piedzimis. Un bērna izglītošana sākas pēc tam. Diemžēl dzīves gudrību un izglītības līmeni arī nevar nolikt vienā plaknē. Kārtējo reizi... Manuprāt, tā ir ļoti sasteigta reforma, kura tiek neveiksmīgi īstenota pirmsvēlēšanu laikā. Ļoti labi būtu, ja mēs varētu izdiskutēt visus šos strīdīgos jautājumus un visa Saeima nonāktu pie kaut kāda kopsaucēja. Otrdien es piedalījos vecāku padomes sēdē skolā, kur mācās mana meita, un arī uzdevu gan pedagogiem, gan vecākiem jautājumu saistībā ar pāreju uz apmācībām 1.klasē no sešiem gadiem. Obligātā vidējā izglītība... Un kādas es saņēmu atbildes? Tās bija vienprātīgas: kategoriski pret to, ka 1.klase sākas no sešiem gadiem. Ja mēs runājam par to, ka pirmsskolas izglītība ir 1.klase un tad bērni iet uzreiz skolā 2.klasē, tas ir cits jautājums, kas ir diskutējams. Noteikti vecāki iestājas par obligātu vidējo izglītību. Bet bija pretjautājums: “Vai mums būs skolas, kur viņus izglītot, tāpēc ka vidusskolu skaits mums krasi sarūk?” Ja nekļūdos, par 59 jau šogad. Mēs varam daudz un dikti diskutēt par daudz un dažādām interesantām lietām. Es gan šahu iemācījos spēlēt daudz agrāk, nekā iemācījos lasīt. Un lasīt es sāku tekoši jau no pieciem gadiem. Un nevaru neko teikt arī pret izglītības līmeni. Bet pats galvenais, ko, runājot par 12 gadu apmācību, vecāki un skolotāji vienprātīgi pauda (un es apsolīju, ka darīšu to zināmu kolēģiem deputātiem): visi iestājas par to, lai būtu 11 gadu apmācība. Nav ko deviņpadsmitgadīgiem puišiem un meitenēm darīt vidussk
Cienījamie kolēģi! Es gribētu pateikt paldies opozīcijai, paldies arī Aldim, ka jūs atgādināt mums visiem par svarīgiem jautājumiem (zāļu cenas tiešām ir valstisks un svarīgs jautājums). Tāda nu ir demokrātijas daba. Paldies jums par to. Demokrātijas daba ir arī tā, ka tiem, kuri ir koalīcijā, savstarpēji jāsadarbojas un koordinēti jāveido politika. Un attiecībā uz zāļu cenām. Jā, būs darba grupa, un, jā, koordinēti mēs skatīsim šo jautājumu, un mēs no tā neatteiksimies. Tāpat ir darba grupa jeb attīstības komisija... Mēs iekšēji esam savstarpēji vienojušies par administratīvi teritoriālo reformu, par nodokļu jautājumiem, par Nacionālo attīstības plānu un daudziem citiem būtiskiem jautājumiem. Es aicinu balsot “pret” - nevis tāpēc, ka jautājums nav svarīgs, nevis tāpēc, ka jautājums nav samilzis un akūts, bet tāpēc, ka šis nav īstais brīdis. (Troksnis zālē.) Mēs atgriezīsimies pie tā, kad būs koordinēta rīcība. Paldies.
Kolēģi! Es gribētu atbalstīt šo priekšlikumu. Man liekas, tas ir laikā un vietā. Mēs šo gadu vienkārši ņirgājāmies par cilvēkiem, mēs viņus ierobežojām, mēs atņēmām iespējas viņiem strādāt. Un ar ko viņus sagaida 1. jūlijs? 1. jūlijs viņus sagaida ar valsts sociālajām obligātajām iemaksām, kas nav panesami māmiņām, uz pusslodzi strādājošiem. Un kas vēl sagaida cilvēkus? Cilvēkus var sagaidīt elektrības... pieaugums ‒ “Latvenergo” rēķini pieaugs par vairāk nekā 40 procentiem, bet “Latvijas Gāzei” dabasgāzes tarifi mājsaimniecībām no jūlija pieaugs robežās no 25 līdz 43 procentiem. Nu, es apsveicu! Jūs rūpējaties par cilvēkiem, par iedzīvotājiem, jūs atcēlāt OIK. Viss ir saplānots, ļoti gudra politika, ļoti gudri ekonomisti, speciālisti, eksperti. Visa tā administrācija un valsts pārvalde, ko uztur nodokļu maksātāji, ‒ tā atstrādā šo naudu. Cilvēki jau dzīvo ļoti labi. Skaistumkopšana mums plaukst, pie mums brauc... mēs eksportējam vispār šo pakalpojumu. Es atvainojos, ar ko mēs nodarbojamies? Es aicinu atbalstīt šo priekšlikumu. Paldies.
Labdien, cienījamās deputātes, godātie deputāti! Man diemžēl nebija tehniskas iespējas iepazīties ar šo likumprojektu agrāk nekā šodien, tomēr, paskatoties, iedziļinoties likumprojekta tekstā, kuru es saņēmu jau sēdes laikā, es secinu, ka ir izstrādāts sakarīgs un labi strukturēts dokuments, kurš var būt “jumta likums” un kuram var sekot normatīvajos aktos noteikta praktiska rīcība visās valsts politikas jomās. Ir definēts, ko nozīmē diaspora, kas ir diasporas politika, kas ir Diasporas likuma mērķis. Precīzi nosaukti diasporas politikas uzdevumi. Tomēr likumprojekts nav izvairījies no vienpusīguma. Diasporas definējums nerada iebildumus: “diaspora - ārpus Latvijas pastāvīgi dzīvojoša Latvijas piederīgo kopiena un indivīdi, kuri savu piederību saista ar Latviju;”. Tomēr likumprojekts, nosakot diasporas politiku Latvijas kultūras un tradīciju pieejamībā diasporas pārstāvjiem, attiecina to tikai uz latviešu kultūru, tradīcijām un valodu, ne ar vārdu nepieminot Latvijas mazākumtautībām piederīgos, kuri pastāvīgi dzīvo ārpus Latvijas. Un tas diemžēl nav nejauši. Ar vienpusīgumu atšķiras atjaunotās neatkarības laikmeta valsts etnopolitika kopumā, kas labākajā gadījumā mazākumtautībām Latvijā atvēl jaunākā brāļa lomu, sliktākajā gadījumā uzskata to par pagaidu šķērsli latviskuma, latvietības un latviešu valodas nostiprināšanai valstī. Un bieži vien Latvijas mazākumtautības nepiemin, it kā to Latvijā vienkārši nebūtu. Tās nav minētas arī Diasporas likuma projektā. Tomēr ārpus Latvijas dzīvo milzīgs Latvijas mazākumtautībām piederīgo skaits. Pirms trim gadiem es biju Latvijas vēstniecībā Londonā un redzēju personu sarakstu, kuras pieteikušās konsulārajā nodaļā. Latviešu uzvārdi tajā sarakstā un Latvijas cittautiešu uzvārdi dalījās gandrīz vienādās daļās. Protams, neviens viņus nešķiro pēc etniskās piederības, bet neviens arī neizceļ. Tāpat nešķiro pilsoņos un nepilsoņos, bet arī neizceļ. Vakar es apmeklēju divsējumu rakstu krājuma “Latvija un latvieši” prezentāciju Latvijas
Godātie kolēģi! Iespējams, ka Finanšu ministrija, pieļaujot trešās lielākās Latvijas bankas norietu, ir glābusi Latvijas sabiedrību no lielas nelaimes, bet iespējams, ka ne. Iespējams, ka šī nelaime tikai sāksies. Iespējams, ka Latvijas ekonomikai, tūkstoš ģimenēm un vairākiem uzņēmumiem tas būs milzīgs trieciens. Mēs vēlamies saprast, vai tāda ministrijas pozīcija ir bijusi izvērtēta, apdomāta un atbilst tieši Latvijas sabiedrības interesēm. Vēlamies saprast sabiedrības ieguvumu un redzēt to, cik daudz zaudēsim, iepriekš iešaujot sev kājā. Paldies.
Labdien, kolēģi! Tātad strādājam ar likumprojektu “Starptautisko skolu likums” (Nr. 710/Lp13) pirmajā lasījumā. Likumprojektu ir iesniegusi piecu deputātu grupa – Anita Muižniece, Reinis Znotiņš, Linda Ozola, Krišjānis Feldmans un Gatis Eglītis. Un ar šo ir paredzēts pieņemt atsevišķu likumu, kas Latvijā regulēs starptautisko skolu darbību, kura līdz šim nav viendabīgi regulēta. Mums ir skolas, kuru galvenais darbības veids ir starptautiski atzītu vispārējās izglītības programmu īstenošana, un likuma mērķis ir noteikt šādu izglītības iestāžu izveides un darbības juridisko ietvaru ar mērķi nodrošināt vispārējās izglītības pieejamību starptautisko organizāciju, it īpaši <PARTY>TO un Eiropas Savienības, piemēram, dalībvalstu bruņoto spēku militārpersonu, Eiropas Savienības institūciju, diplomātiskajā un konsulārajā dienestā nodarbināto personu ģimenes locekļiem, tas ir, bērniem, tādējādi veicinot starptautisko sadarbību tādos jautājumos, kas saistīti ar izglītību. Mazliet atskatoties vēsturē. Pirmā privātā izglītības iestāde Latvijā, uz kuru var attiecināt šo apzīmējumu “starptautiskā skola”, tika izveidota 1992. gadā, kad tika nodibināta privātā izglītības iestāde – Latvijas Starptautiskā skola... tajā laikā, lai ārvalstu diplomātiem un citu ārvalstnieku ģimenes locekļiem būtu pieeja vispārējās izglītības programmām. Šīs skolas darbību joprojām regulē 2003. gadā parakstītais Latvijas valdības un Amerikas Savienoto Valstu valdības līgums par Latvijas Starptautisko skolu, un tas nosaka skolas tiesības un pienākumus, kā arī attiecības ar Latvijas izglītības sistēmu. Šis līgums ir arī ratificēts Saeimā 2006. gadā. Bet, pakāpeniski palielinoties Latvijas starptautiskās sadarbības apjomam un ārvalstu uzņēmumu un starptautisko organizāciju pārstāvniecību skaitam Latvijā, ir pieaudzis arī pieprasījums pēc vispārējās izglītības iegūšanas svešvalodās. Rezultātā šobrīd saskaņā ar Izglītības un zinātnes ministrijas rīcībā esošajiem datiem par starptautiskās izglītības piedāvājumu
Augsti godātā Saeimas priekšsēdētāja, deputāti, kolēģi! Es aicinu šo priekšlikumu par partiju finansējuma palielināšanu nolikt rindas kārtībā, proti, lai tas nebūtu pirmais. Es piekrītu Viņķeles kundzei, ka politiķiem ir jāspēj pieņemt arī nepopulārus lēmumus, bet šo nepopulāro lēmumu arī es... Es to saku ne jau tāpēc, lai izdabātu tautai. Atcerēsimies vienu citu nepopulāru lēmumu, kuru mēs nespējām pieņemt. Arī tas bija politiķu finansēšanas virzienā, un tas notika iepriekšējo Saeimu noslēdzot. Tas bija jautājums par ministru atalgojuma palielināšanu, un to es uzskatītu par daudz primārāku jautājumu salīdzinājumā ar partiju finansēšanu. Toreiz daži teica, ka ministriem nevajag palielināt algas, jo viņiem ir jāstrādā vairāk no patriotisma. Es tam nevaru piekrist! Vairums tomēr pieturējās pie uzskata, ka, nu, vajadzētu tās algas tomēr palielināt, bet ne šajā brīdī. Tauta nesapratīs! Ja mēs gribam palielināt finansējumu politiķiem - vienalga, partijām vai ministriem -, tad es teiktu, ka tā rindas kārtība ir tāda: vispirms ir tas jautājums, kas šobrīd ir ielikts atvilktnē, - ministru algas, ja mēs to varam atļauties naudas ziņā, ja mēs to varam un spējam pamatot tautai. Tas ir pirmais. Un otrais jautājums rindas kārtībā... iespējams, ka... izskatās, ka šobrīd arī tas varētu būt atvilktnē... ir partiju finansējuma palielināšana, kas, bez šaubām, ir ļoti svarīgs jautājums, ļoti būtisks, un pēc iespējas ātrāk mums tam ir jātiek klāt. Bet pirmā rindas kārtībā ir ministru atalgojuma palielināšana. Paldies par iespējamo izpratni.