EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-hr huggingface dataset:
Gospodine potpredsjedniče, državna tajnice, kolegice i kolege! Ja ću pokušati biti od koristi za predlagača. Predložit ću dvije preinake dvaju članova i dva nova instituta. Prva preinaka odnosi se na kazneno djelo veleizdaje iz članka 135. koje ovako sada glasi: "Tko uporabom sile ili prijetnjom upotrebe sile pokuša promijeniti ustavno ustrojstvo Republike Hrvatske ili izdvojiti dio njezinog državnog područja ili dio njezinog državnog teritorija pripojiti drugoj državi ili svrgnuti predsjednika Republike." Institucija svrgavanja predsjednika Republike zadržana je iz polupredsjedničkog sustava kad se radi o oružanoj pobuni i svrgavanju odnosno trebaju jednaki status ugroženosti ustavnog poretka imati i predsjednik Republike i ovaj Visoki dom i drugi najviši organi vlasti jer više nemamo polupredsjednički sustav. Kad se tiče same veleizdaje zbog vrlo specifičnih hrvatskih prigoda ovdje bi predložio da se osim oružane pobune instituira preinaka u smislu otprilike koji bi glasio ovako: "Tko god parafiranim međunarodnim sporazumom ili ugovorom, potpisanim sporazumom ili ugovorom prepusti ili drugim aktima međunarodnoga prava prepusti drugoj državi ili kani prepustiti dio hrvatskog teritorija tretirat će se kao veleizdajnik." Imamo slučaj Savudrijske Vale, imamo nažalost sada slučaj koji se i vas gospodine potpredsjedniče Vlade tiče, tragični slučaj razgraničenja na Kleku i imamo slučaj Bokokotarskog zaljeva. Znači, to mi moramo naprosto da preventivno djelujemo nećemo nikoga zatvarati ali da baš ljudi znaju i da hrvatska javnost zna da se tu radi praktički o veleizdajničkim aktima. Drugu preinaku predlažem u odnosu na članak 137. "ugrožavanje državne neovisnosti" koji ovako sada glasi: "Građanin Republike Hrvatske koji pokuša Republiku Hrvatsku dovesti u položaj podređenosti ili ovisnosti prema drugoj državi kaznit će se kaznom zatvora najmanje tri godine." Ugrožavanje državne neovisnosti i podređenosti nažalost ne odnosi se samo na druge države nego i saveze država mult
Ja ću krenut od kraja pa koliko mi vrijeme dozvoli. Dakle ja uopće ne sumnjam da će sva ova sredstva koja su namijenjena za centre kompetentnosti završiti u pravim rukama i na mjestima gdje je to doista potrebno. Svaka županija će dobiti jedan centar kompetentnosti, a onda je doista i tu se slažem s vama na osnivaču, na samoj školi i na kraju krajeva na svima koji se trude doprinijeti razvoju strukovnog obrazovanja da cijelu tu priču, dakle da postojeće centre koje će dobiti održavaju na način koji je primjeren, bilo da se ako školu idemo transformirati u centar i tako smo je zamislili, znači ona i dalje ostaje ustanova strukovnog obrazovanja koja je ujedno i centar kompetentnosti. I onda u okviru toga će itekako trebati razgovarati i o kvotama i o programima i o mreži koja po meni je stara, naravno da ju treba abdejtati. Mi imamo mrežu škola, po meni trebamo imati mrežu programa, a ne mrežu škola. Ali to je sada opet pitanje o kome možemo povesti neku novu raspravu. I evo ja doista se zalažem na stavljanje naglaska na osnivače za osnivače za davanje što više posla i obveza, ali jednako tako i kvalitetnu povratnu informaciju od strane osnivača i mislim da županije itekako to mogu i da itekako vode računa. Ja bar se sjećam nekakvog svog radnog vijeka pa jedan mandat sam provela kao pročelnica za obrazovanje u mojoj županiji, a te četiri i nešto godine je dovoljno vremena da vidiš i da uočiš koje su sve mogućnosti i putevi djelovanja osnivača, ali koje su i poteškoće dakle, i u komunikaciji i prema Ministarstvu i prema drugim institucijama. Znate, to je jedna prilično kompleksna priča što ne znači da na poboljšanju svi zajedno ne trebamo raditi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Evo iako nema veza sa temom vi ste me ponukali kolega Maras u vezi povećanja stopa PDV-a u turizmu. Ja koji dolazim, koji sam načelnik. Ima veze, repliciram na kolegu Marasa. Jel mi dozvoljavate? Inače vaša praksa da vi mene odmah u startu prve sjednice uvijek zaustavljate, tako se ta dobra praksa i ponavlja ali dobro. Kažem gospodine Maras što se tiče izmjena stopa u ugostiteljstvu i u turizmu ja mislim da će to uvelike naštetiti našem turističkom sektoru i ugostiteljstvu. Naime, naša Vlada, Vlada Zorana Milanovića je te stope sa 13% podigla na, sa 25 spustila na 13% i sada se to ponovno diže na 25. Ja ne znam da li svi oni u ministarstvu, pogotovo Ministarstvu financija jer vidim da se malo ministar turizma odmakao od ministra financija i da najavljuje da se on ipak s tim ne slaže što pozdravljam i podržavam. Ja mislim da oni bi trebali vidjeti vapaje ugostitelja sa jadranske obale što znači ne smo za jadransku obalu, za Dalmaciju i naše priobalne županije nego što turizam kao osnovna grana znači za kompletno gospodarstvo u RH. Ja u ovoj replici apeliram da me čuje i ministar financija, ali i kolege u <PARTY>-u da se jednostavnog od tog suludog poteza odustane. Hvala.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege zastupnici, kad pričamo o Zakonu o unapređenju poduzetničke infrastrukture koji zapravo preciznije definira koje su to sve kategorije unutar poduzetničke infrastrukture odnosno poduzetničke potporne institucije, važno je napomenuti da zapravo ovim zakonom se nigdje ne definiraju a kamoli preciznije ljudi koji će biti zapošljavani u ovim poduzetničkim potpornim institucijama. Zašto je to važno? Znate, poduzetničku potpornu instituciju ne čine 4 zida, 4 klupe i 2 stolice. Ovo što državni tajnik kaže da ne mogu regulirati privatni, pogotovo što se sad ovim zakonom dopušta i privatnim odnosno fizičkim osobama da osnuju poduzetničku potpornu instituciju, istina je da ne možete, ali zato možete svim onim poduzetničkim ... institucijama koje se osnivaju od strane općina, gradova, županija ili države. Zašto je ovo sve bitno? Kada gledamo povezanost ekonomskog rasta nekog gospodarstva sa poduzetničkim aktivnostima, tada zapravo je to zapravo predmet brojnih istraživanja, brojnih istraživača. Jedan zaključak koji zajedno zapravo sva ta istraživanja imaju, a to je da one države, one zemlje koje su imale povećani broj poduzetničkih aktivnosti su u isto vrijeme imali i veći ekonomski rast. Upravo u poduzetničkim aktivnostima, oni su ih zapravo podijelili u više kriterija, rekla bih ključnih razina, a jedna od njih je upravo i ova institucionalna razina, odnosno poduzetničke potporne institucije. Zašto su te poduzetničke potporne institucije naveli kao jedan od ključnih razloga u uspjehu poduzetničkih poduhvata i kako sam rekla povezanosti samog ekonomskog rasta u zemljama koje su imale povećane poduzetničke aktivnosti je zato što su zapravo one pomagale poduzetnicima početnicima u realizaciji njihovog poduzetničkog poduhvata, ali i uklanjanju svih onih barijera koje su zapravo nepotrebne u cijelom tom procesu. Ono što je interesantno kod brojnih istraživanja koje sam upravo spomenula je to da su većina neuspjeha
Zahvaljujem predsjedniče Sabora, dame i gospodo saborske zastupnice i zastupnici. Predsjednik <PARTY>-a prof. Milorad Pupovac i Boris Milošević, predsjednik Kluba <PARTY>-a u petak su bili napadnuti. Moji stranačke kolege, dakle naše stranačke kolege, u petak su bili meta. Neki će reći, napadnuti su u simboličkom smislu, tjelesni integritet im nije bio ugrožen i to je donekle istina. Ali u istom tom simboličkom smislu, moje stranačke kolege a zastupnici Srpske nacionalne manjine bili su izvrgnuti sramnom činu, primitivni, prostački i anticivilizacijski, nadasve kukavički čin bacanja hrane na ljude, nažalost samo je nastavak kampanje koja poprima elemente histerije prema pripadnicima Srpske nacionalne manjine i prema <PARTY>-u, odnosno prema njenom predsjedniku. Nakon što su mediji objavili tu vijest nebrojeno puno ljudi me je nazvalo, izražavali su svoju zabrinutost, izražavali su zebnju i strah. Da, izražavali su i strah jer se tako javno i beskrupulozno napadaju manjinski zastupnici. I kada je to tako, onda je pripadnicima nacionalnih manjina koje oni predstavljaju jasno šta oni mogu očekivati, za to se ne mora baš biti mnogo politički pismen. Poruke su jasne i nedvosmislene. Uvjeravala sam ih da je to ipak pojedinačni slučaj, da je to izolovan slučaj i da se ne trebaju bojati. Danas nakon par dana, nisam sigurna da sam ih uvjerila i nisam sigurna da i sama treba u to da povjerujem. Posebno treba sve da nas zabrine činjenica da nitko, ama baš nitko nije vidio napadača ili o njemu nije bio spreman posvjedočiti. Zapravo, dozvolite nitko nije bio spreman priči tim ljudima i reći da li im je potrebna pomoć. Zar baš nitko nije bio spreman svojevoljno dati iskaz zvaničnim institucijama o tom nemilom događaju. E to je najdublji problem u simboličkom ili u bilo kojem drugom hoćete smislu. Odsustvo osjećaja da treba pomoći ljudima u nevolji, čutke okrenuti glavu i praviti se da se ništa nije dogodilo, pa gotovo je jednako kao i učestvovati u tome. Šutnja društva o nasilju,
Poštovani potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici evo čuli smo u uvodu od predlagatelja, uvod u biti vezan za promjene ovog zakona, čuli smo također prigovore, primjedbe svako malo mijenjaju se, dopunjavaju itd., međutim i život teče brojem prometnih nesreća se bitno ne smanjuje, sigurnost prometa se ne povećava i sigurno da u skladu s tim i u skladu sa provedbom pojedinih propisa i uočavanjem nedostataka potrebno je stvari i mijenjati, sve stvari se ne mogu predvidjeti, ali kad vidimo činjenicu i situaciju da je Hrvatska, dakle iza Rumunjske, Bugarske, Latvije slijedeća zemlja po broju nesreća, dakle vidimo da je potrebno neke stvari mijenjat. Također na razini Europe, Europskog parlamenta brojnim rezolucijama ukazuje se ne na važnost cestovnog prometa, na razno razne tehnologije kojima se pokušava podići kvaliteta njegovog odvijanja smanjiti broj prometnih nesreća, smanjiti broj žrtava, dakle i dovesti do gotovo nestanka. I zbog toga me i veseli da se donosi ovakav zakon jer s jedne strane svi smo osjetljivi kad se povećavaju novčane kazne, ali s druge strane kad čujemo da pogotovo recidivisti, dakle osobe koje su počinile velik broj prekršaja, razno razni tatini sinovi, ne znam vozačica u Splitu koja pregazi dakle studenticu onda se uzbuna nastane, onda je pitanje što radi država, šta radi policija, šta radi ovaj, šta radi onaj itd. i postaje nam nezamislivo kako to spriječiti i na koji način smanjiti. Ja bih volio isto iz uvodnog izlaganja državnog tajnika, čuli smo da policija dosta ulaže u prevenciju, da imaju različitih oblika od početka školske godine, preko niz mjera koje se provede i da je naglasak na tome, međutim u zakonu vidimo da postoji samo batina, dakle postoje novčane kazne. Vjerujem da je se i u pripremi ovog zakona možda trebalo uravnoteženo uz postojeći plan mjera primijeniti, predstaviti i drugi plan preventivnih aktivnosti i na određen način ljudi bi lakše i prihvatili ovakve mjere. Međutim, kad uđemo u sam srž o
Poštovani predsjedniče <PARTY>-a, kolegice i kolege. Vjerujem da je većina vas je čula za citat oca domovine, Ante Starčevića, tko se kruhom naroda hrani, ima narodu račune polagati. Isto tako, jedan hrvatski velikan, Stjepan Radić je izjavio, nije dosta narodu pristupiti, valja s narodom stupati. Nije dosta među narod stati, valja među narodom i ostati. I Frano Supilo, poznati političar i publicist je izjavio od najvećeg svog sina, narod je još i veći. I u hrvatskom Ustavu, i to prvom članku, jasno i glasno stoji, u RH vlast proizlazi iz naroda i pripada narodu. Međutim, u posljednje vrijeme narod se u RH sve manje pita. Posebice kada se radi o bitnim krucijalnim temama. O temama koje utječu na sam tijek hrvatske države i na svakodnevni život naših sugrađana. Jedini mehanizam u kojem narod može direktno izraziti svoje stajalište o nekoj temi, o nekom problemu je putem referendumu. Mi smo u modernoj hrvatskoj državi do sada imali 3 provedena referenduma, u svibnju '91. g. referendum o hrvatskoj samostalnosti, u siječnju 2012. referendum o pristupanju RH Europskoj uniji i u prosincu 2013. referendum o ustavnoj definiciji braka. Bilo je još desetak referendumskih inicijativa, ali niti jedna nije urodila referendumom zbog ovog ili onog razloga. U posljednjih nekoliko mjeseci, posebice nekoliko dana, vladajući sve češće spominju ulazak Hrvatske u Eurozonu, ukidanje nacionalne valute kuna i preuzimanje eura kao platežno sredstvo, a da o tome nitko ne pita hrvatski narod što narod misli o tome. Vladajući govore da smo se obvezali već prilikom pristupanja EU i preuzeti euro. Nitko od hrvatskih građana to nije znao. Te ugovorne obveze imaju neke druge članice, koje su prije nas pristupale EU, kao što su Mađarska, kao što su Poljska, kao što su Češka, pa ni dan danas nisu niti pomišljale uvesti euro i te ugovorne obveze ne definiraju koji je krajnji rok uvođenja eura. I neće, kako vladajući kažu, doći do poboljšanja standarda. Neće nam početi padati mana s neba ako uvedemo e
Štovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, štovane kolege vijećnici. Ovo je izrazito važna tema i zato mi je krivo što se samo 8 ljudi javilo za raspravu. Ja ću se bazirati na par tema koje me zanimaju. Na kretanje u mirovinskom sustavu najveći utjecaj imaju stanja u gospodarstvu, gospodarski rast, broj zaposlenih, rast plaća, kretanje bruto domaćeg proizvoda. U 2014. godini znamo da je bila recesijska godina i bilo je problema održati taj sustav. Ja mislim da su kolege iz zavoda dobro radile svoj posao i mislim da ih treba podržati u njihovom izvješću. Ako tome dodamo i negativna demokratska kretanja koja utječu također na mirovinski sustav, starenje stanovništva, niska stopa fertiliteta koje onemogućuju niti osnovnu reprodukciju mislim da su ispunili cilj uspostavljanja održivog sustava socijalne sigurnosti za korisnike mirovina i za osiguranike koji su osigurani samo u tom osiguranju kao i za osiguranike koji koriste i drugi stup i treći stup. Šta su dobro radili? U 2014. godini osnovano je jedinstveno tijelo vještačenja. Znamo da su prije u proteklim godinama oko 13000 ljudi odlazilo u invalidske mirovine, da je taj broj smanjen sad na 3500. Zatim, broj djelatnika je smanjen za 500, a time je smanjen i trošak poslovanja zavoda. Zavod se u konačnici transformirao u osiguravajuće društvo. Preko sustava OIB-a bolja je kontrola isplata i u Hrvatskoj i u inozemstvu, tako da se ne dešava da netko tko ima mirovinu iz inozemstva recimo 500, 600 eura prima kod nas božićnicu. Znači tu je uvedena kontrola. U tom sustavu učinkovitije naplate doprinosa najviše je pomoglo vezivanje mirovinskog i zdravstvenog sustava preko sustava e-građanin. Zaustavljen je pad razine mirovina. Sve mirovine su dva puta godišnje usklađivane, pola stope na rast plaća i pola stope na rast životnih troškova što je u uvjetima realnog rasta plaća povećalo i rast mirovina. Mislim da svi ovi pokazatelji govore da ovo izvješće moramo podržati. Hvala. Zahvaljujem. Kolega Špika, sad približuje nam se prol
Zahvaljujem. Uvažena ministrice pitanje je za vas sljedeće. Problem registracije škola u kojima se nastava izvodi na jeziku i pismu Srpske nacionalne manjine na istoku Hrvatske ne rešava se dugi niz godina. Uprkos činjenici da su ispunjeni svi zakonom predviđeni uslovi, odnosno u skladu sa Zakonom o odgoju i obrazovanju, osnovnoj i srednjoj školi, te da su jedinice lokalne samouprave Borovo, Negoslavci i Markušica još početkom 2015. godine zatražili prijenos osnivačkih prava još uvek nemamo nikakvog odgovora iz ministarstva. Proces prenosa osnivačkih prava se odugovlači a odgovornost se prebacuje između županije i ministarstva. Posebno bitnim smatram istaći da su sve druge nacionalne manjine ovaj problem odavno rešile. Pitanje za vas je budući da se i ova Vlada obvezala operativnim planom za nacionalne manjine rešiti ovaj problem zanima me što ćete poduzeti kako bismo ga rešili na obostrano zadovoljstvo. Hvala. Zahvaljujem na odgovoru. Nisam zadovoljna. Naime, nikako ne možemo govoriti o odvojenim školama i ne bih da se na takav način i govori. Samo dakle o mogućnosti da se obrazuju učenici onako, je li kao što to zakon predviđa. Mi zapravo želimo samo jednu implementaciju zakona. Ovdje imamo jednu karakterističnu situaciju, zato što se radio o činjenici da imamo roditelje, koji su na početku školovanja djece jasno izjavom dali do znanja po kojem modelu žele da se školuju. Dalje, imamo škole, dakle infrastruktura postoji imamo nastavni kadar, sve je tu osim prijenosa osnivačkih prava. Ono što mi zapravo tražimo to je upravo, to, to je upravo primjena zakona o odgoju i obrazovanju i u skladnu sa čl.96. spomenutog zakona. Osim toga, također veoma važno da vam kažem, ta postoji u tim školama, na zahtjev roditelja, se organizira i nastava na hrvatskom jeziku, onako kako je to opet kažem zakon omogućava. Od vas očekujemo samo promptno djelovanje, u tom smislu, da se zakon počne primjenjivati. Zahvaljujem.
Evo ga, ispričavam se. Zahvaljujem poštovana potpredsjednice Hrvatskoga sabora, svoje pitanje upućujem Mirandu Mrsiću, ministru rada i mirovinskog sustava. Poštovani ministre, prateći statistike možemo vidjeti kako je broj nezaposlenih s početkom ove godine manji za oko 50 tisuća nego prije godinu dana odnosno vide se uistinu pozitivni pomaci. No jedan od ključnih problema u Republici Hrvatskoj ali i nažalost i u čitavoj Europskoj uniji i dalje nezaposlenost mladih osoba. Kako planirate riješiti taj problem u Hrvatskoj? Odnosno, ja vas molim da budete konkretni i navedete kroz koje programe, kroz koje skupine će mladi moći koristiti sredstva, za koje aktivnosti i koliko je ukupno tih sredstava predviđeno za financiranje svih programa? Hvala.
Uvažena potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospođo ministrice evo svi su vam čestitali ja vam ponovno čestitam da budem u kontinuitetu sa svima i želim uspješan rad i naravno što više strpljenja kako bismo ovu materiju koja je osobito u jedinicama lokalne samouprave izuzetno važna, ali i cijeloj državi, zapravo uveli što više reda. Koristim ovu priliku izraziti osobna razmišljanja u svezi prijedloga Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o komunalnom gospodarstvu. Komunalno gospodarstvo je osnova preduvjeta za gospodarski rast, ali i jedna od osnovnih funkcija djelovanja jedinica lokalne samouprave. Ovim prijedlogom između ostalog predviđeno je da se decentralizira nadležnost po pitanju rješavanja žalbi na prvostupanjska rješenja iz upravnog područja komunalnog gospodarstva na županije i Grad Zagreb, a radi veće učinkovitosti u obavljanju komunalnih poslova. Još se navodi kako su županije u poziciji bolje i brže komunikacije sa građanima u ostvarivanju njihovih prava te bolje poznavanje situacije na području svoga rada. Prvostupanjska rješenja su ostala nama, a drugostupanjska su prebačena s ministarstva na županiju tako da je ovo nekakva uvjetno rečeno decentralizacija. Tko bi uostalom bolje znao problematiku komunalnog gospodarstva osim same jedinice lokalne samouprave? Mislim da se tu ne može puno govoriti o područnim, odnosno regionalnim jedinicama u smislu baze na kojoj se zapravo i odvija komunalno gospodarstvo. Područje komunalnog gospodarstva bi trebalo što više decentralizirati i po mom osobnom mišljenju naravno u okvirima Strategije komunalnog gospodarstva RH a sve u smislu učinkovitosti i efikasnosti obavljanja tih poslova upravo tamo gdje se obavljaju i gdje ih građani konzumiraju. Dakle, u gradovima i općinama. Ovdje, makar to nije direktno predmet ovog zakona, je bilo potrebno spomenuti problem nadležnosti u komunalnom gospodarstvu. Na primjer u ovom zakonu se spominju žalbe protiv rješenja komunalnog redara u upravnom tijelu županije. Pravo pitanje je stvarn
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Slažem se sa vašim stavovima i načinom promišljanja. Ovaj zakon samo poboljšava postojeća zakonska rješenja. No, on u suštini kao što je i ovdje gotovo od svih prethodnika rečeno ne rješava suštinu stvari. Ne rješava problem kod minsko-eksplozivnim sredstvima bez znatno većih financijskih sredstava. Nije realno očekivati da će vaša djeca i mnoga druga djeca koja se nalaze u tom okruženju živjeti sretnije, kvalitetnije, a napose prosperitetnije. No, mi smo ovdje svo vrijeme samo apelirali, nastojali senzibilizirati i javnost, nastojali privoliti Vladu da znatno više sredstava izdvoji jer očito donacije kako domaće tako i ino sve više izostaju. Mi se moramo okrenuti sebi i vrlo jasno reći što mi ustvari želimo. Hoćemo li ono što nazivamo našim komparativnim prednostima što prije staviti u funkciju, pored ove psihološke dakle doze sigurnosti ili ćemo naprosto pustiti da djeca koja se sada rode otprilike kad budu imali godina koliko mi sada budu oslobođena tog velikog problema, problema mina. Dakle nije dovoljno samo apel. Ja se pridružujem i apelu, ali i očekujem kao i vi da hrvatska Vlada i svaka buduća Vlada znatno više sredstava izdvoji kako bismo riješili ovaj veliki problem.
Pa vi ste vidjeli, vodimo računa o hrvatskoj obrambenoj industriji. Hrvatski vojnik je u potpunosti i opremljen i naoružan hrvatskom opremom i naoružanjem, što se tiče prehrane, ključna stvar koju je ova Vlada napravila, izjednačili smo prehranu, nema razlike, časnik, dočasnik, vojnik imaju istu prehranu. To je ključ, imaju obrok. Jasno da je na nama sada da uvijek radimo na kvaliteti obroka, što se tiče cijele prehrane, ta odgovornost je na trgovačkom društvu Pleter. Jasno ako radimo sa predsjednikom uprave da upravo kroz zakone da se osigura da ti proizvodi budu i iz Hrvatske, jer nema razloga. Mislim da to može biti sve iz Hrvatske. Pa vodimo računa i o našim kolegicama i mislim da je to vrijednost Hrvatske vojske. Kao što vidite postotak je velik i mogu vam kazati, prošle godine imali smo po prvi put, triju puta na dragovoljno služenje i najveći postotak, najveće povećanje je kod žena. Znači žene vole dolazit u Hrvatsku vojsku, a mi se trudimo da imaju jednake uvjete za rad, za napredovanje i vjerujte mi rade vrlo profesionalno, vrlo odgovorno sve svoje poslove i na to sam kao ministar jako ponosan i ja im zaista čestitam na svemu tome, na toj vrijednosti što daju Hrvatskoj vojsci.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Danas kada raspravljamo o Izvješću o ostvarivanju prava na pravnu pomoć raspravljamo o ostvarivanju ustavnog načela jednakosti svih pred zakonom. Znamo da je Zakon o besplatnoj pravoj pomoći u primjeni od 1. veljače 2009. godine tako da se ova materija kroz izvješća razmatra u Hrvatskom saboru prvi puta. Izvješće daje cjelovit prikaz sustava besplatne pravne pomoći kojim se omogućava građanima slabijeg imovnog stanja angažiranje odvjetnika i pomoći za pravne radnje kako bi se ostvario ravnopravan pristup pravosuđu. Sustav je organiziran na način da građani podnose zahtjev za pravnu pomoć uredima državne uprave u županiji koji su prvostupanjsko tijelo dok o žalbama odlučuje Ministarstvo pravosuđa. Izvješćem se na sistematičan način daju pokazatelji o broju zaprimljenih zahtjeva za svaku županiju, o načinu rješavanja zahtjeva, broju odobrenih vrsta pravne pomoći, broju odbijenih, odbačenih i obustavljenih zahtjeva. Statistički podaci pokazuju da se besplatna pravna pomoć u 80% slučajeva odobrava kao sekundarna pravna pomoć i to najčešće u postupcima zastupanja pred sudom, davanja pravnih savjeta, sastavljanja pismena u sudskim i upravnim stvarima. U prilog tome ide i činjenica da u 76% slučajeva pravnu pomoć pružaju odvjetnici. Izvješćem je obuhvaćena i problematika u sustavu pružanja pravne pomoći kao očekivana, s obzirom na činjenicu da se pravna pomoć tek uspostavlja. Jedna od glavnih primjedbi je nezadovoljstvo pružatelja pravne pomoći, odvjetnika i udruga simboličnom naknadom koju ostvaruju, dok druge primjedbe na obrasce pravne pomoći su otklonjene na način da su brisane mnoge rubrike kao nepotrebne. Važna je aktivnost Ministarstva pravosuđa da u suradnji s uredima državne uprave nastavi edukaciju svih subjekata koji sudjeluju u postupcima odobravanja zahtjeva za pravnu pomoć. S obzirom na iznijeto, mišljenja sam da treba podržati Izvješće o ostvarivanju prava na