EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-hr huggingface dataset:
Hvala potpredsjedniče. Gospodine Katić ja isto osuđujem svaki oblik nasilja i huliganizma i mislim da treba jasno razdvojiti huligane od oni pravih istinskih navijača. Međutim, iz vašeg uvodnog izlaganja navijači ispadaju problem i ispada problem sa navijačima nekakav. Govorili ste i o edukaciji i prevenciji. Sada mene zanima zašto vi u MUP-u nemate sistematizirano radno mjesto osobe za navijače ako je to takav problem? Mi govorimo o tom problemu već 10-tak godina. Dakle, u Ministarstvu unutarnjih poslova zadnjih 10 godina postoji osoba koja je zadužena za probleme sa navijačima. Međutim, to nije razrađeno na nivoe policijskih uprava i vi na policijskim upravama uopće nemate sistematizirano radno mjesto djelatnika policije koji se bavi navijačima za razliku od recimo krimpolicije koja ima grane i za narkotike, i za gospodarski kriminalitet, i za ostale stvari. Ovdje ispada da policajci koji se bave ovim pitanjem se bave i navijačima, i maškarama, i svim ostalim problemima. Zašto to nemate ako vam je cilj prevencija? Možda do svega ovoga ne bi ni došlo da je to bilo prije 10 godina napravljeno?
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnikom, svjetlosno onečišćenje je veliki problem modernog doba, kao što je rekao maloprije kolega. Svjesni smo također da je prizor zvjezdanog neba postao sve rjeđi, da je rezerviran gotovo isključivo za dijelove RH koji su ili jako slabo napućeni ili, recimo, za pućinske otoke gdje nema takve vrste svjetlosnog onečišćenja kao što ima u velikim urbanim sredinama u Zagrebu, … recimo iz najljepšeg vremena, iz najčišćeg zraka, zvijezde gotovo i ne vide. No, nije samo nedostatak zvjezdanog neba problem, nego i činjenica da svjetlosno onečišćenje, kao i svako drugo onečišćenje, nepovoljno djeluje na ljudsko i životinjsko zdravlje i cjelokupan okoliš. Pretjerana je i nepotrebna rasvjeta također ekološki neprihvatljiva iz razloga prekomjerne upotrebe energije i troškova koji iz toga proizlaze za jedinice lokalne samouprave, kao i za razno razne druge pravne i fizičke osobe. Kako u ovom… jedna Direktiva, EU Direktiva, dobro je da se donosi jedan ovakav Zakon koji će sigurno, usprkos možda nekim manjim propustom, poboljšati situaciju. Cilj ovog Zakona je zaštita od svjetlosnog onečišćenja uzrokovane emisijama svjetlosti okoliš iz umjetnih izvora svjetlosti kojima su izloženi ljudi, biljni i životinjski svijet u zraku i vodi, prirodna dobra, kao i noć na nebu uz korištenje energetski učinkovite rasvjete. Ovim se Zakonom, dakle, to je bila definicija Zakona, ovim se Zakonom uređuju također i iznimke tj. emisije svjetlosti na koje se odredbe ovog Zakona ne primjenjuju zbog svoje specifičnosti, ali i činjenice da te emisije da su definirane drugim propisima. Možda ovih iznimaka ima i previše da bi se postigla puna svrha donošenja ovog Zakona. Tako npr. u čl. 3. st. 2. kao iznimka navedena je rasvjeta nepokretnih kulturnih dobara, što na određenom lokalitetu, na kojem je takvih kulturnih dobara puno, može dovesti do velike količine svjetlosnih emisija. To su npr. centri velikih gradova, također, recimo, pa većina g
Hvala gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora. Kolegice Juričev-Martinčev, prije svega bi htjela reći da nakon što je konačno bio objavljen popis stanovništva onda smo prvo u medijima mogli čitati o nekakvim zanimljivostima kojima su bile vezane uz to pa je tako bilo da su se neki naši građani izjasnili da su Marsovci, neki drugi da su građani svijeta. Znači prvo je išlo to a onda kasnije su ustvari došli oni bitniji podaci i one bitne informacije o kojima ste i vi danas govorili. Mislim da je ono što nas treba sve najviše zabrinuti a što smo vidjeli u popisu stanovništva jest da su hrvatsku stanovnici sve stariji, da ih ima sve manje. Mislim da to treba jako dobro podcrtati jel upravo to je pokazatelj loše demografske situacije u Hrvatskoj, to je situacija u kojoj svakodnevno čitamo, ali i često puta ništa ne radimo po tom pitanju i vrlo malo i ovdje raspravljamo o tome. Mislim da to pitanje demografsko jest i glavno i političko i gospodarsko pitanje u RH, a pitanje starenja stanovništva, pa pitanje napuštanja mladih koje ste vi isto tako spomenuli otvaraju mnoga druga pitanja a to su pitanja na koja očito niti Vlada, a niti ministarstva nemaju nikakav odgovor.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani potpredsjedniče Vlade sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Eto, danas raspravljamo ponovno o Zakonu o subvencioniranju stambenih kredita i moram reći da sam kako je ova rasprava zapravo ujutro počinjala, bila sam poprilično šokirana i zgrožena sa određenim činjenicama koje sam čula od naših kolega zastupnika. Ono što bih prvo željela istaknuti i napomenuti, a to je da prošle godine kada je Zakon bio donesen, bio je predviđen samo za prošlu godinu i samo da se jedanput znači, naši mlađi građani imaju priliku prijaviti na te kredite. Ovim izmjenama Zakona koji danas imamo na dnevnom redu, mi omogućujemo još u iduće tri godine svim našim mlađim građanima da se i dalje znaju planirati svoju budućnost, da mogu planirati svoje stambeno zbrinjavanje. Jedna takva mjera možda se nekima ne čini kao da se može riješiti apsolutno cijeli svijet, ali vjerujte mi, mladoj osobi koja želi osnovati obitelj, koja se želi osamostaliti, takva mjera jako puno pomogne i jako puno joj zapravo olakša budućnost i daljnji život. U prošloj godini 2320 osoba je iskoristilo mjere po ovom Zakonu i pokazan je veoma veliki interes. Ono što me posebno veseli je i 200 beba koje rodilo u tim obiteljima. Znači, te obitelji su dobile mogućnost i produžile su si sufinanciranje njihovih kredita za još dodatne dvije godine po bebi, što svakako vjerujem da će im olakšati njihovu budućnost i planiranje obitelji u buduće. Ono što definitivno je danas bilo puno govora o tome, a doticalo se indeksa razvijenosti i mnogi, koliko sam imala prilike čuti su protiv toga da se subvencioniraju krediti prema indeksu razvijenosti. Ja sam definitivno za to da se sufinanciraju prema indeksu razvijenosti. Mi kada gledamo sada po izmjenama ovog zakona, do sada se subvencioniralo 4 godine krediti, sada se to povećava na 5 godina. Dakle, ovi koji će biti u 8. skupini, znači u najrazvijenijoj skupini će zapravo nadoknaditi sve ovo kroz ovu jednu godinu, a pružit će se prilika, reci
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani gospodine pučki pravobranitelj, poštovana gospođo predstavnice hrvatske Vlade, kolegice i kolege. Već sama činjenica da institucija pučkog pravobranitelja ima svoje izvorište u članku 92. Ustava Republike Hrvatske gdje se pučki pravobranitelj definira kao opunomoćenih Hrvatskog sabora koji štiti ustavna i zakonska prava građana pred državnom upravom i tijelima koja imaju javne ovlasti. Sama ustavna izvorišta definiraju suštinu problema u nekolike različite od europske prakse gdje ombudsmani uglavnom štite ljudska prava, a ovo je naša realnost i slažem se da ovo nije izvješće o stanju ljudskih prava u Republici Hrvatskoj već inventura problema sa kojima se naši građani susreću u odnosu prema birokratskim strukturama državne uprave, njihov položaj prema tim birokratskim strukturama na svim nivoima vlasti i to je uistinu naš veliki problem, da o ne efikasnosti sudstva kao rak rane hrvatskog društva posebno i ne govorim jer nam je to svima jasno. Da po meni birokracija, birokratski odnos prema građanima i ostalim subjektima te tromi i neefikasan sudski sustav jesu istina problemi s kojima se naši građani svakodnevno susreću i na žalost što je najgore u svemu tome, osjećaju se nemoćnim. Problem je ovdje i ja se slažem kako je to rekla kolegica s druge strane ove dvorane, i u birokratskom mentalnom sklopu, a ne samo birokratskim postupcima općenito. Prema predmetima koje je pučki pravobranitelj iskazao kao obrađene u svom kvalitetnom Izvješću o radu, proizlazi objektivna ocjena da je neučinkovitost i nedjelotvornost sudskog sustava najveći izvor kršenja ljudskih prava. Ako se pak uzme u obzir realno loše ili da ne upotrijebim težu riječ, vrlo teško materijalno stanje velikog broja naših građana koji su ostali bez radnog mjesta, a ne nalaze efikasnu zaštitu sudstva u presudama vezanim za sporove iz domene radnih, socijalnih i stambenih prava onda je normalno i nije čudno da nemoćni građanin, pojedinac, pokušava
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, ravnatelju, kolegice i kolege. Evo ja ću ukratko reći da prije svega mi ćemo podržati Izvješće o izvršenju godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti kao i Prijedlog plana za 2008. odnosno, 2008. – 2012. godine. Svakako drago nam je da se nastavlja sa harmonizacijom hrvatske statistike u skladu sa standardima Europske unije da možemo govoriti o većoj pouzdanosti podataka i ono što je možda posebno bitno o dostupnosti tih podataka putem Interneta. No, svakako želim postaviti par pitanja, odnosno možda bolje rečeno objašnjenja posebno što se tiče Izvješća o izvršenju godišnjeg provedbenog programa na strani 38. stoji da je tijekom 2006. godine ažuriran postojeći model za satelitske račune turizma. I dalje stoji kada se dobiju podaci traženi po odabranim stavkama, rashoda Državnog proračuna 2001./2004. moći će se revidirati projekcija turističkog bruto domaćeg proizvoda i turističke zaposlenosti do 2010. Evo reći ću da je poznato da je Državni zavod za statistiku još 2002. godine sklopio ugovor sa VTTC-om iz Londona radi izrade turističke satelitske bilance. Da je ta bilanca izrađena i da se u državnom proračunu svake godine nalaze sredstva od milijun kuna radi redovite izrade turističke bilance. 2006. godine u proračunu spominje se potreba izrade studije o opravdanosti izrade satelitske bilance, a ono što je zanimljivo u programu od 2008. do 2012. ne spominje se satelitska turistička bilanca. Evo, ja bih rekao da je turizam jedna od najznačajnijih gospodarskih grana, da je ona generator razvoja i ostalih grana gospodarstva, reći ćemo poljoprivrede graditeljstva, uslužnih djelatnosti. I jedna takva turistička satelitska bilanca zasigurno je značajan alat kod planiranja i ukupne razvojne politike. Turizam, ono što sam već rekao, ima multiplikativno djelovanje kako na bruto domaći proizvod, tako i na zaposlenost i držim da bi jedna takva turistička satelitska bilanca nužno se trebala naći u programu 2008. do
Kolega Raguž, dakle vi ste u svojoj raspravi ispravno detektirali, dakle osnovne tri da tako kažem smjernice djelovanja u institucije Hrvatske državljanstvo, biračko pravo, informiranje. Naravno uz ovo što ste govorili u Bosni i Hercegovini, da ne ponavljam oko čega se apsolutno slažem. Što se tiče državljanstva, dakle situacija je takva danas da novi zakon koji je donesen 2011. godine je otežao čak prijem ljudi u hrvatsko državljanstvo … pa čak i u slučajevima kada su oba roditelja Hrvati, čak i u slučajevima kada su djeca rođena nakon što su oba dva roditelja ušli u hrvatsko državljanstvo. Zašto? Zato što taj članak se zapravo referira na one koji su iselili iz Republike Hrvatske i zapravo ne prepoznaje one koji su iselili na primjer iz Bosne i Hercegovine i ne akceptira činjenicu da u dokumentima službenim u nekim državama kao što je slučaj u Bosni i Hercegovini, posebice nekim županijama ne postoji dakle rubrika za narodnost gdje se zapravo državljanstvo samo spominje. Dakle, ja ću vam reći dva primjera ljudi koji je bio učesnik Oluje, rođen u Fojnici. Njegova djeca ne mogu dobiti državljanstvo jer zapravo ne spada u tu kategoriju. Što se tiče biračkog prava tu naravno ono što je kolega Stier nekoliko puta istakao gdje ste i vi rekli, dakle ovdje samo od nas ovisi hoćemo li uvesti dopisno glasovanje. To vam ne zahtjeva čak ni promjenu Ustava, ne zahtijeva ni one rasprave oko kojih se nismo slagali do sada. Nadam se da ćemo se u budućnosti složiti da se poveća broj zastupnika za Hrvate izvan Republike Hrvatske. I na kraju informiranje. Dakle, situacija je donedavno bila takva da se mi zapravo nismo bili u stanju međusobno upoznati, mi Hrvati koji živimo izvan Republike Hrvatske ili u Hrvatskoj. Nova politika HRT-a čini mi se ide u smjeru da se ta stvar popravi.
Hvala predsjedavajući. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, poštovani, poštovane kolegice i kolege, evo ja ću ovu raspravu s obzirom da je puno toga već rečeno skratit za neke stvari no na početku bi volio reći da ovu raspravu ću održati i ono sa nekom optimističnom željom da ova strategija zapravo bude jedna koja će se ipak koliko toliko pokušati provoditi. Ja vjerujem da na kraju, naravno bit će tu još razno raznih rasprava oko provedbenih detalja, ali većina strategija u Hrvatskoj zapravo na kraju samo ostane mrtvo slovo na papiru i nadam se da neće tako biti i s ovom. Kod same provedbe strategije ja se nadam da će uzeti u obzir i troškovna strana, dakle da dok radimo sve te promjene prema niskougljičnom gospodarstvu da se ipak u obzir uzme da to u troškovnom smislu ne bude preveliki udar na građane i na poslovne subjekte te isto tako da, evo primjerice kad govorimo o izgradnji novih objekata da se potakne da to ipak budu energetski još učinkovitiji objekti od onoga što je propisano, da se to potakne kroz porezne olakšice. Isto tako primjerice kad se obnavljaju zgrade, posebice sad nakon, nakon potresa, ali ima i mnoge druge zgrade kojima je potrebna obnova u RH ukoliko se značajnije podiže energetski standard od onog što je potrebno da se također daju porezne olakšice. Treba razmišljati u ovom energetskom smjeru, meni je drago da je ovdje spomenuta geotermalna energija za šta znam da dio jedinica lokalne samouprave sigurno ima, ima interesa. Također volio bih da se u obzir, što se tiče proizvodnje energije, da se ne isključe nuklearne elektrane jer to još uvijek je ekološki najprihvatljiviji oblik proizvodnje energije i troškovno naj, najprihvatljiviji za građane. To vidimo i po kretanju cijena u zemljama koje ih imaju i onim zemljama koje, koje ih nemaju. Tako da evo Hrvatska definitivno dobro stoji po pitanju tih obnovljivih izvora energije, imamo hidroelektrane treba u to ulagati još definitivno. Imamo tu projekt Sava o kojima se, o kojim se elektranama
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, ministre i sa pomoćnicima, kolegice i kolege zastupnici. Ovo je druga godina i pol da sudjelujem u radu Hrvatskog sabora što mi je čast, ali moram reći da s radom Sabora nisam osobno zadovoljan i ona mišljenja s kojima sam došao u Sabor pred dvije i pol godine ona su ostala i do danas prisutna. Sabor je podijeljen na stranku na vlasti ili koaliciju na vlasti i oporbu i rasprave se vode uglavnom na relaciji bilo da stranka na vlasti podržava bez obzira na odgovornost, točnost, preciznost izvještaja da oporba uglavnom čast iznimkama napada bilo kakvo rješenje koje daje stranka na vlasti. Mogli bi spomenuti onu staru uzrečicu da su mali pačići išli u školu od srijede do petka, ali se nisu makli dalje od početka. Ja isto mislim da se nismo makli dalje od početka, jer zaobilazimo bitne probleme koji su u hrvatskom društvu prisutni, a mi se pravimo da te probleme ne vidimo ili ih stvarno ne vidimo. Ja osobno nisam opredijeljen ni za lijevu, ni za desnu opciju u razmišljanju ali mi je u centar zanimanja stavljen čovjek nadasve i mi kao predstavnici u Hrvatskom saboru moramo se boriti za konkretnog građanina, čovjeka, da njemu život bude bolji na ovim prostorima, uspješniji, da bude zadovoljniji. To se ne događa uza sva hajmo reći dobra nastojanja i mi se nalazimo na jednom određenom početku. Ako bi trebalo uspostaviti i sprovesti neke reforme onda mislim da bi trebalo početi od samih početaka izbornog procesa, a to je neposredno opiranje saborskih zastupnika, a ne stranačkih lista i da oni koje stvarno izabere narod po imenu i prezimenu stvarno taj narod i predstavljaju. Budemo li birali ponovno po Je, imamo konkretnu temu ali ovo su problemi Ovo su problemi i ja ću sad završiti brzo, ali mislim da o problemima treba govoriti da se mogu riješiti. Ne bude li se govorilo o problemima ostat ćemo na istoj poziciji na kojoj se sada nalazimo. Dakle, ja smatram da bi trebalo imati neposredno biranje saborskih zastupnika, da su oni odgov
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani kolegice i kolege zastupnici. Ja sam ministru Horvatu kao ministru koji upravlja samom državnom imovinom uputila zastupničko pitanje 11. studenog 2020. g., do današnjeg dana odgovor još nisam dobila, a radi se dakle o sljedećem. Radi se o poslovanju tvrtke Brijuni Rivijera i ostvarenju megaprojekta istoimenog naziva Brijuni Rivijera ili kako piše u ugovoru o osnivanju društva, izgradnja turističkog rezorta visoke kategorije s otočjem Brijuni kao oazom elitnog turizma na principima održivog razvoja te otvaranje novih radnih mjesta u gospodarskim subjektima. Ono što je sramotno, mi danas u turizmu imamo poduzeća koja imaju po 5 tisuća zaposlenih radnika i koji dakle žive na potporama od 4 tisuće kuna. Međutim, imamo jednu državnu tvrtku istoimenog naziva, Brijuni Rivijera koja ima zaposlenih, pazite, svega 20 djelatnika, ali uredno i dalje direktorica društva prima 15 tisuća kuna neto plaće. To je kompanija koja dakle nastala 2003. g., pompozno se najavljivalo, pazite, 4 tisuće radnih mjesta. Od 2003. g. do danas ta kompanija ima svega 20 zaposlenih ljudi. U ovim vremenima krize i dalje imaju direktoricu koja ima 15 tisuća kuna neto plaće. Ne znam da li ministar, ali mene uistinu zanima što ti ljudi rade kada dođu 8 sati posao, ja konkretno znam što radim, znam što radim u Saboru, znam što radim na sveučilištu, znam što radim u stranci. Međutim, mene zanima što ta direktorica i cijela uprava društva kad se probude i dođu ujutro u svoj radni dan, što oni rade to konkretno 8 sati na dan za 15 tisuća kuna neto plaće. Treba još pritom dodati da nekoliko puta na moje traženje, dakle i na dopise koje sam uputila u samu tvrtku da mi se dostavi i popis podataka o financijskom poslovanju tvrtke i o broju zaposlenih, nazivima radnim mjesta i primanjima, jednostavno iz te kompanije odgovora nema. Najavljivale su se u sklopu tog projekta Brijuni Rivijeri je od same kompanije velike investicije, višemilijunske investicije te da će s
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Pitanje je upućeno ministru Mrsiću. Prognoze Svjetske banke predviđaju da će Hrvatska nakon šestogodišnjeg pada bruto domaćeg proizvoda u 2015. godini ostvariti rast od 0,5%. Procjene rasta gospodarstva zaista nisu velike, ali ni najniže mirovine nisu povećavane u značajnom obimu doku su troškovi života umirovljenika rasli pa sve veći broj umirovljenika ulazi u zonu siromaštva. Čak 48% umirovljenika prima mirovinu manju od 2000 kuna, a korisnika najnižih mirovina ima 200 tisuća i njihova prosječna mirovina iznosi 1410 kuna, odnosno četvrtinu prosječne plaće. Moje pitanje glasi: Mogu li umirovljenici s najnižim mirovinama očekivati povećanje mirovine? Hvala. Mi razumijemo da je to pitanje vrlo kompleksno i po našem mišljenju niti jedan trud nije prevelik kada se radi o zaštiti umirovljenika. Svakako treba pomoć umirovljenicima koji žive u zoni siromaštva i koji nemaju dodatnih prihoda. Podaci Mirovinskog zavoda pokazuju da je svake godine sve više umirovljenika ide u tu najnižu mirovinu i zato ćemo bit zahvalni svakom naporu Vlade kojeg će učinit po tom pitanju.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Štovana gospođo zastupnice Antičević, želio bih ispraviti navod vezano za Ustavni sud. Mislim da vi kao ministrica pravosuđa ne trebali ovdje vršiti, bivša ministrica vršiti pritisak na Ustavni sud, jer kod nas je vlast jasno definirana i ta trodioba vlasti. A isto tako, svi smo mi svjedoci koji se želimo prisjetiti ... Evo sad ću ga kazati. Mnogi sporovi koji su radnici otpušteni ... Ispravljam u dijelu, potpredsjedniče dopustite. Evo sad ću ga ispraviti. Ali ja ću ga sad ispraviti. Mnogi su sporovi radnički dobiveni ...
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani profesore, ja sam jedan od onih koji se uvijek zalažu za digitalizaciju, ali vaša osnovna poruka, kako sam ja shvatio, da u silnoj digitalizaciji da ne zanemarimo čovjeka. I u potpunosti se slažem s vama, u potpunosti ste u pravu. Ali, s druge strane, svijet oko nas je digitaliziran jako, i digitalizira se sve više. A mi smo kao zemlja, dosta u zaostatku u odnosu na sve oko nas. I ono što nas uvijek muči, osim toga, da hoćemo nešto stići, pa onda napravimo neke radikalnije iskorake, pa negdje napravimo dobro, negdje lošije, negdje potegnemo, negdje stanemo, edukacija, nedostatak znanja. I temeljni problem u digitalizaciji i u pitanju da se ne izgubi čovjek u toj digitalizaciji je edukacija i znanje. Problem digitalizacije i Hrvatske u potpunosti je to što smo mi fundamentalno ne educirani. Od vrtića pa do ovog Sabora, ako hoćete. Mi jednostavno, kao društvo, jako slabo razumijemo te pojave. Mi u školama ne učimo djecu modrenom svijetu oko nas. Kad djecu uče u školi o disketama, hard diskovima i kompjuterima, vjerujte mi, danas su to gluposti. Danas je informatizacije, interneta na Facebooku. Djecu nitko u školi ne uči o opasnosti interneta i Facebooka. Ta Internet je danas za djecu opasniji nego ulica, nego cesta i promet, vjerujte. Veća je šansa da će netko nastradat needuciran i sam na internetu, nego na ulici. A mi danas izgledamo tako kao da ukinimo sve autoškole i kompletni sustav za omogućavanje obrazovanje i dobivanje vozačkih dozvola i pustimo sve ljude koji imaju aute, koji imaju kupiti aute, neka voze aute kako god hoće. Tako izgledamo kada gledate aspekt Internet, djece i svega. Mi prije svega moramo početi radikalno se mijenjati i početi se educirati. A sa edukacijom će doći i digitalizacija a i budite sigurni u tom aspektu se neće izgubiti čovjek. Evo ispričavam se i zahvaljujem.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine ministre sa suradnicama, štovane kolegice i kolege. Dakle, Hrvatska je možda jedna od rijetkih zemalja koja zaista nije imala krizu, nego smo direktno iz recesije došli na rub provalije koja se zove bankrot. Sjetimo se prije nekoliko mjeseci kada smo također raspravljali o proračunu i rebalansu proračuna kako se grčevito pokušavala izbjeći ta riječ kriza. Svi ti signali koji su dolazili iz međunarodnog gospodarstva sa naznakama da će se kad-tad preliti u Hrvatsku. Naravno, naša kriza nije isključivo posljedica međunarodne recesije i krize, nego su razlozi puno dublji. I sada imamo jedan marginalni rebalans proračuna koji ne predviđa radikalne rezove koji su zapravo u ovoj dubini krize jedino mogući i poželjni. Štoviše, ide se štediti na recimo javnoj nabavi flašica vode. Sad se neće nabavljati u ministarstvima i javnim poduzećima bočice vode, nego galoni vode putem javne nabave itd. S druge strane postoje čitave serije nelogičnosti i gluposti u proračunu koje se protežu iz proračuna u proračun, a da nisu opravdane. Jedna od takvih situacija primjerice jest umjetno djelovanje na vrijeme pod kojim se krije obrana od tuče, a koja naprosto nema nikakvo uporište u znanstvenim istraživanjima. Štoviše, i Vlada Republike Hrvatske je u svom zaključku od 31. ožujka 2005. godine prihvatila mišljenje, citiram: “da postojeći sustav obrane od tuče u Republici Hrvatskoj nema zadovoljavajuće uporište u znanosti, te da ne postoje objektivni pokazatelji učinkovitosti i opravdanosti takvog sustava. Usprkos tome 17 milijuna 370 tisuća kuna je i ovdje rezervirano za umjetno djelovanje na vrijeme, odnosno obranu od tuče što predstavlja čak 2,2% od ovih 780 milijuna kuna koliko je stvarno rezanje u ovom rebalansu proračuna koju mi raspravljamo. E sad, postavljam pitanje zašto se ne vjerujem međunarodnoj znanosti? Zašto se ne vjeruje hrvatskim znanstvenicima kada je Ministarstvo znanosti i tehnologije, obrazovanja i športa bilo jednom du