EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-hr huggingface dataset:
... U današnjem svom slobodnom iznošenju stajališta želim se, želim reći nekoliko riječi o uspješnom okončanju procesa programa izuzeća od viza sa SAD-om. Hrvatski građani, hrvatski državljani odnosno, će uskoro putovati u SAD bez viza. Američko ministarstvo vanjskih poslova, odnosno državno tajništvo potvrdilo je da je Hrvatska ispunila jedan od ključnih uvjeta za priključenje američkom programu izuzeća od viza odnosno otvaranju mogućnosti hrvatskim državljanima za bezvizno putovanje u SAD. Podsjetimo, za ulazak u bezvizni režim bilo je potrebno ispuniti nekoliko preduvjeta, a onaj najbitniji bio je postići prag odbijenih zahtjeva za vizu ispod 3%. Postotak odbijenih zahtjeva za turističke i poslovne, tzv. B1 i B2 vize u prošloj godini je 2,68%, što je ispod propisanog praga od 3%. Time je RH jedina, jedina od preostala 4 države članice EU uz Bugarsku, Cipak i Rumunjsku koja je uspjela postići taj cilj ove prošle godine. Evo, ja bih iz ovih tablica koje su službene iz američkog veleposlanstva, znači .../nerazumljivo/... Bugarska je imala prošle godine 12,52%, Rumunjska 10,14%, Cipar 6,21%, dok je Hrvatska imala 2,69% odbijenih, Poljskoj je to uspjelo prošle godine. Ovo je rezultat uloženog napora nadležnih tijela RH i SAD-a dugi niz godina. Svakako je pridonijela i suradnja i koordinacija veleposlanstva SAD-a i Hrvatske, naravno u Zagrebu i hrvatske diplomacije kako bismo osigurali da svi koji podnese zahtjeve za vizu, ispunjavaju sve uvjete da im se ta viza i odobri. Priključivanje programu jedan je od vanjskopolitičkih prioriteta jer je jačanje političke i gospodarske suradnje sa SAD-om, jedan od strateških interesa i ciljeva RH. Ukidanjem obveza ishođenja viza, omogućit će nesmetano putovanje hrvatskih državljana u SAD, pridonijet će lakšem povezivanju kao i razvijanju poslovnih veza a sve to na dobrobit hrvatskih građana kao i znanstvene i poslovne zajednice. Puno puta smo čuli da su najveće kočnice bržem razviju gospodarskih i svekolikih odnosa SAD-a i Hrvatsk
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, uvaženi državni tajniče. Sjećate se u mojoj prošloj raspravi ja sam pozivao isto na jednu vrstu konsenzusa vezano za donošenje Zakona o sigurnosti prometa na cestama nadajući se da će taj konsenzus prvenstveno izazvati reakciju od nadležnih tijela koja su izrađivala ovaj prijedlog zakona. Naime, ja i dalje stojim, a ova današnja rasprava to potvrđuje, uz Strategiju gospodarskog razvoja to je najbitnije pitanje budućeg razvoja budućnosti ove zemlje. Nama više mladih i više ljudi pogiba godišnje na cestama nego nam je u prosjeku pogibalo ljudi u vrijeme rata. Ne govorim o onim tragičnim događajima Vukovara, Škabrnje i slično, nego ono što su pogibali vojnici koji usput danas slave svoj dan Oružanih snaga i ja koristim priliku da im čestitam Dan Oružanih snaga. Na žalost, malo je promjena ili gotovo su zanemarive i na žalost ne da se odstupa od loše prakse iz bivšeg sustava kod sastavljanja zakona, nego se loša praksa još proširuje i nastavlja. Naime, ovaj zakon je što bi rekli Istrijani maneštra. Zašto kažem maneštra? Zato jer je ušao u Zakon o lokalnoj samoupravi, ušao je u Zakon o graditeljstvu, u Zakon o tehničkim uvjetima za izgradnju cesta i da ne nabrajam sve ostale zakone gdje policija sama sebi daje obavezu i posao i istovremeno govorimo da nemamo policajaca. I nemamo! Sve više je službenika policajaca koji će biti ovlašteni da daju lokalnoj samoupravi suglasnost da se otvori terasa na otvorenom ugostiteljska. Ne piše se na kojoj udaljenosti na nogostupu od ceste od prometnice. Nema kriterija, pa je opet rastezljivo, a istovremeno mi moramo kao lokalna samouprava tražiti od županijskih cesta jer su ceste u gradu glavne županijske ili državne. Trebat ćemo još jedan organ. To je znači policijska uprava dobiti suglasnost za takav objekat. Zašto velim da sam razočaran? U obrazloženju rasprava sa prošle sjednice odgovor na moju sugestiju, na moju primjedbu pokazuje da oni koji su odgovarali na tu moju primjedb
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Da evo nažalost još jedan rebalans sa još jednim povećanjem deficita. Ovaj puta planirani deficit iznosi 18,9 milijardi kuna odnosno 1,8 milijardi kuna više nego što je to bilo planirano u lipnju ove, ove, ove godine i to je otprilike 4,5% BDP-a. Osvrnut ću se na ovu raspravu maloprije i mi smo zaista pokušali uvijek biti konkretni i pohvalili smo u više navrata kada se na neki način porezno rasterećivalo građane i poduzetnike, međutim isto tako uvijek smo isticali iako to nismo činili dovoljno hrabro i dovoljno snažno kako bismo još više potaknuli gospodarsku aktivnost i ojačali hrvatsku ekonomiju. Koliko je ekonomija zapravo ranjiva pokazuje i pad BDP-a koji je bio oko 15% lani za vrijeme covid krize, koji je bio ako se ne varam treći najveći pad među zemljama članicama EU i danas kad se spominje rast od 9% BDP-a taj dio kao da se jednostavno nije dogodio i kao da jednostavno zanemarujemo činjenicu da je trenutni udio javnog duga, kolko, oko 87% BDP-a, što je, što je zapravo puno previše i vrlo je upitno kako bi izgledao taj javni dug da nije bilo izvrsne turističke sezone koju smo imali ove godine, koja je zapravo bila iznad svih očekivanja i tu još jednom treba zaista zahvaliti svim djelatnicima u turizmu koji su dali svoj veliki doprinos da bi imali takvu jednu sezonu. Često se i puno se je danas spominjala i tema zdravstva koja je kao što sam i rekao rak rana državnih financija. Sad imamo povećanje u ovom rebalansu od 1,6 milijardi kuna, ove godine ukupno 9 milijardi kuna ako se ne varam, što znači da smo ove godine upumpali oko 38 milijardi kuna u zdravstvo. I ono što još više brine je ove najave koje imamo oko reforme zdravstva koje zapravo pokušavaju odnosno gdje, gdje se vidi da ćemo imat dodatnu centralizaciju sustava koja prvenstveno dovodi u pitanje na koji način ćemo isporučiti usluge zdravstva našim sugrađanima odnosno pacijentima jer smatramo da je to ipak kada govorimo o reformi prva sta
Poštovani kolega Grubišiću ja nisam imala dojam da ja nešto trijumfalističko govorim, zapravo sam imala namjeru secirati ili prikazati ovaj zakon o kojem sam pričala. Dakle, vi meni predbacujete da nisam govorila i davala rješenja kako i na koji način se izvući iz ove krize. Dakle, ja ne govorim o Strategiji poljoprivredne proizvodnje nego govorim o nekoliko članaka prijedloga zakona koji se mijenja u odnosu na onaj stari. S druge strane pa naša, slažem se s vama da je naša poljoprivredna proizvodnja u katastrofalnom stanju. Da stvarno uvozimo sve što se uvoziti valjda može i da. Ja sam zapravo kad sam govorila o proračunu govorila upravo na tu temu. Ali pa ne možete sad okriviti mene jel', a ja ovo osjećam kao napad na mene kao osobu, što nismo sada u ovih nekoliko mjeseci Hrvatsku izvukli iz takve krize jel'. Ona je godinama nastajala i nažalost trebat će godine da se to promjeni. Znate i sami da poljoprivredna proizvodnja ne može jedna vegetacijska godina dati poboljšanja i dati rješenja nego će proći godine i godine dok mi opet tu poljoprivredu dovedemo u fazu da se možemo njome ponositi.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani ministre, kolegice i kolege. Ovdje se već puno toga čulo pa evo kada je lokalna samouprava u pitanju onda u svakom slučaju kao i neki drugi evo a i svi mi skupa jer lokalna samouprava dio i sve lokalne samouprave tvore ovu državu. U istinu je lako govoriti o raspodjeli kada sredstava ima, kada novaca ima. Ali naravno uvijek se vraćamo na gospodarski rast deficit i da podijelimo ono čega nema. Naravno onda moramo pribjeći zahvatima koji nas zapravo usmjeravaju prema onome što je umijeće mogućega. U ovom smislu nisu svi bili u prilici evo kolega je malo prije spomenuo, kolega zastupnik, koristiti sredstva javnih poduzeća za financiranje na svojim područjima. Nisu baš svi to mogli koristiti, a s druge pak strane europske fondove jesu. S druge strane prijedlogom ovog zakona kojim bi se umanjio prihod poreza na dohodak i evo tako stvorena jedna rupa nadoknadila dakle dijelom sredstava od izravnanja od decentraliziranih funkcija, nisam siguran da li će u cijelosti pokriti ili neće sredstva odnosno onu rupu koja će na taj način nastati. Ali zapravo znate što, pričamo cijelo vrijeme o restrukturiranu, mislim da i hoće. Jer netko je tu spomenuo to da će izgubiti školstvo. A zar ne mislite da nas očekuje restrukturiranje svih sustavnih tvrtku pa tako i školstva? Ja se ne bih usudio reći da je tamo sve o.k. i da tamo nema mjesta za uštede. Cijelo vrijeme govorimo da nam trebaju uštede, a od ušteda se na neki način libimo. Potrebno je podržati ovaj zakon jer Vlada RH ovim zakonom želi kroz sustav poreznih zakona umanjiti zatečeni deficit obaviti konsolidaciju proračuna ali naravno uz potrebno provođenje fiskalne i funkcionalne decentralizacije u korist jedinica lokalne samouprave. naravno da to ne može ići preko noći naravno da svi zajedno moramo doprinijeti ovom utegu odnosno utegu deficita. Isto tako jako je ohrabrujuće da će se decentralizacija kao što smo ovdje čuli, a ovdje što smo čuli nije rečeno na ulici nije rečeno
Gospdoine predsjedniče, gospođo ministrice, dame i gospodo saborski zastupnici. Mišljenja sam da je prijedlog zakona o izmjenama i dopuanma zakona komunalnom gospodarstvu došao u pravo avrijeme, te će se barem djelomično ako ne u potpnotsi stati na kraj bespravnoj gradnji. Svi smo svjedoci problema bespravne gradnje koja je zadnjih godina uzela maha. ne samo da se bez građevinske dozvole gradi u manjim mjestima vež smo ovih zadnjiz vidjeli što se dešava sa našim priobaljem. Toj bahatossti treba stati na kraj, naplata komunalnog doprinosa koji je prihod proračjnske jedinice lokalne samouprave, a namjenjen je financiranju gradnje objakta uređenja komunalne infraastruture više je nego upitna, pogotovo stoga što plaćanje komunalnog doprinosa nije prema zakonu o gradnji preuvjet za izdavanje građevinske dozvole. Kada investitor dobije građevinsku dozvolu u većini slučajev časta izuzetcima on smatra da doprinos ne mora platiti .Pogotovo stoga što se jedinice lokalne samouprave teško odlučuju napostupak prisilne naplate. Međutim već s time što člankom 32. prijedloga zakona uvjetuje plaćanje komunalnog doprinosa, ili barem prvoga obroka, ako je odobreno obročno plaćenje javilase kolizija sa zakonom o gradnji gdje službenicima na izdavanju građevinskih dozvola dan rok od 30 dana, od dana primitka uredno zahtjeva za rješevanje zahtjeva. Često se na rješenja u komunalnom doprinosu i onda kada plaćenje nije bilo uvjet za izdavanje građevinske dozvole, čekalo mjesecima. A za dugotrajan postupak okrivljuje se državno uprava i službenici na izdavanju građevinske dozvole. SAda kada to postane uvjet za izdavnje građevinskje dozvole što podržavam treba sprječiti da se ne čeka još i duže. Mišljenja sam da je potrebno uvesti vremensi rok do kojeg su jedinie lokalne samouprave dužne izdati r ješenja o komunalnom doprinosu, te uvesti sankcije za prekoračenje toga roka. U članku 6. konačnog prijedlgoa zakona o komunalnom gospodarstvu, koji je vezan uz članak 30. stavak 4. koji govori o pr
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre. Naime, zasigurno da nitko od nas danas nije sretan što treba slati vojnike u bilo koju operaciju ili misiju. No međutim živimo u svijetu i znamo da su ratovi kako je svijeta i nažalost i trajat će kako je svijeta. Po mom skromnom mišljenju, a iz iskustva iz Domovinskog rata mislim da nam je daleko bolje ratni požar gasiti u tuđem dvorištu nego čekati kod nas buktinju, pa onda se patiti kao što smo imali prilike prije. Naime, mirovna misija je u fazi obuke, znači zadaća obučiti afganistansku policiju i vojsku za preuzimanje odgovornosti u svojoj zemlji. Danas u misiji imamo 48 zemalja koje uistinu jedan dio zemalja najavljuje povlačenje svojih oružanih snaga pa i velika sila kao SAD imaju cca 131 tisuću vojnika. Da bi preuzela odgovornost domaće snage znači policija i vojska po nekakvom vojnim stajalištima trebalo bi obučiti skoro 400 tisuća afganistanskih policajaca i vojnika da mogu vojnici preuzeti odgovornost vojske, a policija odgovornost policije. To je veliki posao koji stoji ispred NATO misije u Afganistanu. Naime, danas smo čuli od onih koji će podržati i fala Bogu manji broj onih koji neće podržati da mi šaljemo tamo vojnike. A mi ne šaljemo klasične vojnike sa puškom u ruci za rov, ne šaljemo stražare koji će čuvati hangare, kamione itd. mi šaljemo naše instruktore, šaljemo naše mentore, šaljemo sposobnost, obučenost, profesionalnost i opremljenost. Zasigurno naše snage su opremljene za zadaću koja im je pružena u Afganistanu i da su dobro i obučeni i da su profesionalci i da su opremljeni i da svoj dio posla mogu učiniti na zadovoljstvo zapovjedništva i svih nas koji donosimo tu odluku. Uvijek ima bojazni da će netko od naših pripadnika tamo stradati, momaka ili djevojaka. To je točno. To se desilo satniku koji je bio u misiji pa se vratio u HRvatskoj pa je nastradao u prometu. Tko zna tko, tko od nas kada izađe van i kada padne snijeg može nastradati i na Markovom trgu. Ono što ohrabruje jeste da hrvat
21. Izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima u 2008. godini. Rasprava je zaključena sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o učincima provedbe Zakona o otocima u 2008. godini. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovo izvješće je prihvaćeno većinom glasova, 102 glasa za i 2 suzdržana. Ništa protiv. Dakle, prelazimo na točku dopunjenog dnevnog reda koja je ovdje pročitana: - Ostavka dr. Ive Sanadera na dužnost predsjednika Vlade Republike Hrvatske Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjednice. Evo prije nego vam odgovorim na repliku, zapravo htio bih samo reći da sam u ovom slučaju repličar, a ne replikant u duhu hrvatskog jezika. Dakle, nisam ni replikant ni repelent nego evo repličar. Da, doista je neprimjereno na taj način raditi razliku tko ima pravo govoriti o djeci a tko nema pravo govoriti o djeci. Ja nisam vidio pa ne mogu, govorim na temelju ovoga vašega iskustva, odnosno vaše diskusije. Ali kad govorimo o brizi za djecu, za njihova prava, za ostvarivanje i realiziranje njihovih mogućnosti u punini onda nema razlike između roditelja i onih koji nisu roditelji nego govorimo o opće ljudskim vrijednostima i za to se svi zalažemo. I mislim da tu ne bi trebali praviti nikakvu razliku. Djeca doista jesu budućnost naša to je posve izvjesno i treba u svakom slučaju biti oprezan kad se govori o takvim stvarima. Zahvaljujem.
Hvala lijepa predsjedniče. Kolega Pernar ja sam nekako imao osjećaj da će se ovo desiti da će mi se imputirati da podržavam kriminalce i da bi htio da se oni biraju u Hrvatski sabor. Ja bi samo htio čisto zbog preciznosti reći da to je laž, dakle ja ne podržavam to, ja sam rekao da je ovo jako osjetljivo pitanje. Istaknuo sam da su sva kaznena djela izuzetno opasna i gadljiva, djelo gadljive društvene pojave i ja sam samo branio bio princip da se pasivno biračko pravo ne bi trebalo isključivati osim u krajnjim okolnostima. Ja sam problematizirao a činjenica da se zbog neprecizno napisanog zakona da su se određena kaznena djela našla u ovome katalogu za koje nisam siguran da im je tamo mjesto. Dakle nisam nikada rekao da bi trebalo omogućiti, da bi trebalo ne znam podržavati kriminalce i rekao sam isto tako da je ovo jedan opasan presedan da se otvara Pandorina kutija jer se nas, od nas traži da radimo razliku između kaznenih djela. Da kažemo da su neka kaznena djela uredu a da druga nisu. I rekao sam da se također kod propisivanja ovakvog kataloga treba gledati načelo razmjernosti, tj. srazmjernosti a kazne i sankcije i da smo zato kad se pisao zadnji zakon se jako pazilo kirurški precizno koja će kaznena djela unutra ući, koja ne. Jer znači takav zakon mora proći test ustavnosti na Ustavnom sudu ako ga netko pokuša rušiti, a vjerujem da će biti takvih koji će to pokušati osporiti. Dakle samo da se zna šta sam rekao. Hvala lijepa.
Pokušala sam se ne javiti jer zapravo sve što je u ime Kluba <PARTY>-a trebalo i bilo rečeno to je rekao gospodin Šimić u ime svih nas i mislila sam da više ništa ne treba tome nadodati. Međutim, zasmetalo me i u ovom izlaganju kao i nebrojenom drugom broju izlaganja gdje se ova Vlada proglašava eksperimentom, avanturom ili takvim sličnim izrazima što smatram da uopće nije točno. Ja mislim da je ova Vlada bila jedna neću govoriti čak niti u prošlom imenu nego mislim da je još uvijek jedna Vlada koja može biti primjer. Pronašli smo jedan svoj drugi način, drugačiji put koji nam je premijer Orešković po prvi puta otkada sam ja u biznisu, a u biznisu sam kao privatna poduzetnica preko 20 godina, stvorio je tim, tim ljudi od kojih, koji je bio sastavljen od raznih političkih opcija, od ljudi koje ne poznaje ali koji je radio vrlo sinkronizirano. Ja ne znam da li je gospodin Vilibor Sinčić ikada malo detaljnije pogledao ili je možda slušao danas izvješće gospodina premijera koji je jasno i nedvosmisleno iskazao podatke koji svjedoče da je sada od 3-6 mjeseci napravljeno više nego možda u zadnjih 4 ili 8 ili čak možda i 20 godina. a najbitnije je ono što ne znam da li gospodin Sinčić prepoznaje a to je timski rad, ujediniti ljude da gledaju u jedan smjer, da gledaju nacionalne interese je nešto što ja prepoznajem kod ove Vlade. Prošla sam s obzirom da sam radila do sada sa jedinicama lokalne samouprave, dobila sam od njih potvrdu da svi veći projekti koji zahtijevaju koordinaciju više ministarstva su došli na pozitivni odaziv da se svi uključe da bi projekti prošli da bi se i realizirali. Ono što se isto zaziva kao jedina prava opcija su izbori. Ja želim samo da znate da nosite svi skupa odgovornost za milijarde koje će biti izgubljene jer ih neće imati tko provesti iz EU a to nam je jedina, jedina prilika sada i to vrlo kratka. Ova godina je izgubljena, a vjerojatno i početak sljedeće.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, pred koji dan zgranuta nalazom revizije vezanim uz ustanove u kulturi istupila sam za istom ovom govornicom. I na kraju sam taj vlastiti istup doživjela kao grupnu psihoterapiju koja bi trebala barem malo smiriti savjest jer eto ipak je nešto napravljeno, progovorilo se o onome što bi trebalo mijenjati. Ali put do tih promjena je toliko dug da ta spoznaja djeluje frustrirajuće. Stoga je moj današnji istup prožet spoznajom da samim istupom u sabornici neće stvari same po sebi krenuti na bolje. Treba tražiti načina iz vlastitog djelokruga kroz koje je moguće nešto pokrenuti, kroz inicijative, kroz odbore, kroz dijalog s ministrima i stoga je moj pristup današnjoj raspravi sasvim drugačiji. Želim iznijeti činjenice koje su iza ovih podataka koje nam donosi revizija učinkovitosti upravljanja sredstvima EU fondova ne zato da bi se vraćala u prošlost i kritizirala što je moglo i trebalo bolje. Od toga danas nema koristi. A da je trebalo biti bolje pokazuje tablica o raspoloživim sredstvima, primljenim sredstvima, o ugovorenim iznosima i o plaćanim iznosima. Ali za prolivenim mlijekom se ne žali. Želim da se iz ove iscrpne i temeljite analize koju su nam podastrli revizori na čemu im se najljepše zahvaljujem izvuku neke pouke i neke od smjernica daljnjeg rada u korištenju sredstava EU fondova. Zaustavit ću se na operativnom programu razvoj ljudskih potencijala jer je taj program posebno zanimljiv za područje obrazovanja i znanosti a za razliku od drugih okvirnih programa većina projekata odnosi se na dodjele bespovratnih sredstava. Po tom programu imali smo na raspolaganju više od 150 milijuna eura. Uspjeli smo ugovoriti oko 56 milijuna eura. Primili smo nešto više od 48 milijuna eura a krajnjim korisnicima isplatili nešto više od 40 milijuna eura. Što znači da smo krajnjim korisnicima uspjeli isplatiti tek 26,6% od raspoloživih sredstava. Poražavajući podatak ali ako ga povežemo sa slijedećim kontekstom ond
Evo zahvaljujem. Mislim da je to jednostavno jedna mjera s kojom želimo smanjiti ovu sivu ekonomiju, tj. rad na crno, prodaja na crno. Vi danas imate razno razne proizvođače koji su recimo OPG, obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, vi imate tvrtke koje imaju sve registrirano. I taj OPG stvara nelojalnu konkurenciju jednom trgovačkom društvu koji je sigurno malo veći, malo jači. Jer ovaj može prodavati na samom pragu, bez računa, bez prijave i jednostavno ne plaća nikakav porez. Nadalje, kad prijavljuje prihode, ja kažem, prihod po hektaru da mora biti preko 20 a ako je manje od 10000 kuna godišnje, onda taj jednostavno nije sposoban da sa tom zemljom, sa tim hektarom može upravljati. Jer ako ne ostvaruje prihod takav, onda bolje da zatvori butik, bi mi rekli. Ali to je sve u cilju, jer svi oni ostvaruju veće prihode, ali je pitanje, koliko to prijavljuju. I zato podržavam sve one mjere koje će biti poticajne, jer ti poljoprivrednici, a danas smo svjedoci toga, da smo gledali i vidjeli u svim ovim godinama, da naši poljoprivrednici su dobili poticaje i onda da su izorali 2 reda, ali onda je bio Mercedes parkiran ispred štale ili tog poljoprivrednog domaćinstva, poticaj od države su došli, a povratno jednostavno država od toga nije imala ništa. Zbog toga predlažemo da se uvodi, ne mora biti 20 ni 10, neka ministarstvo razradi neke kriterije, ali činjenica je da se mora kontrolirati i … kad država da to zemljište u najam ili koncesiju ili ga proda, da oni se moraju ostvarivati određeni prihodi, jer to je cilj, ostvarivanje prihoda. Hvala.
Hvala potpredsjedniče Sabora, poštovani ministre sa suradnicima. Već je tu jako puno kazano, kada je u pitanju Zakon o zbrinjavanju otpada, ali ću ja ukratko evo iznijeti svoje stajalište, kako dolazimo iz jedinice lokalne samouprave, koja ima u svom gospodarskom razvoju i velike količine zapravo otpada. Što se tiče prijedloga Zakona održivog gospodarenje otpadom, uređuju se mjere za sprječavanjem, smanjenje štete u djelovanju otpada, na ljudsko zdravlje i okoliš. Da bi se ovo postiglo, treba učinit sve, da se otpad u samom nastanku smanji da se otpad u većim količinama kroz proizvodnju i gospodarenje dovede na najmanju razinu, koja može utjecati na okoliš iz kojeg dolazi šteta na svim područjima, gdje život iz dana u dan ima doticaja sa otpadom. Bilo je do sad prijedloga i konačnih donošenja zakona, koji u praksi nisu pokazali jasne i precizne propise, za određene postupke te se nastoji učiniti da se s otpadom … postupci kako bi napokn došlo do ostvarenih učinaka kroz sami sustav gospodarenje uz obvezu, zaduženih službi koji moraju pratiti otpad do centara za gospodarenje otpadom. Poznato je kako nitko neće otpad u svoje područje, što dodatno stvara neprilike, međutim, jasno se napokon treba odrediti, koje koristi trebaju imati jedinice lokalne samouprave, na čijem se to području nalazi i ostala susjedna naselja, koja … u samoj blizini zbrinjavanju otpada, odnosno, centara za zbrinjavanja. Dosada je to u zakonu bilo 500 m od prvog naselja, ja predlažem da to bude maksimalno 1000 m od centra za zbrinjavanje otpada po novom zakona. Otad ima i mogućnost obrade, što također dodatno može biti dijelom financijski učinkovito ali RH mora kroz institucije i edukaciju približiti ljudima, koja je osnova za smanjenje otpada i financijska dobit korisna iz prikupih otpada iz raznih odlagališta. Centri su budućnosti jedino mjesto čija je zadaća zbrinuti više od 80% ukupnog otpada, međutim, trebao bi za to studije utvrditi lokacije za njihovu izgradnju koju moraju pokriti određene
Gospodine predsjedniče ispravljam netočni navod po koji, kolege, kolege Kajina koji kaže da su politička imenovanja ravnatelja i urednika i to motivirana i uglavnom provođena od strane dvije velike stranke. Htio bih podsjetiti poštovanog kolegu da to sada više ako se držimo zakona nije moguće u skladu sa samim zakonom nego da to rade upravna vijeća HINA-e odnosno da radi Vijeće Hrvatske televizije na temelju raspisanog natječaja i da u tom pogledu sasvim sigurno kod imenovanja i takvih osoba postoji i politička dimenzija ali nije imenovanje političko bar ako se poštuje zakon. Broj jedan. I broj dva. Kolega Kajin vi kažete: «Vaše HINA-e.» Ja bih vas htio podsjetiti da u skladu sa Zakonom o HINA-i HINA-u osniva Republika Hrvatska pa onda se postavlja pitanje pa kako vi se odnosite prema Republici Hrvatskoj ako je to naša, vaša HINA, a nije naša.