EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-hr huggingface dataset:
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Poštovani ministre, poštovana zamjenice ministra, poštovani kolegice i kolege zastupnici. Evo u Hrvatskom saboru je nakon rasprave o prijedlogu zakona o obrani u prvom čitanju koja je održana još tamo 30.siječnja ove godine zaključeno da se primjedbe, prijedlozi i mišljenja iznesena u raspravi upućuju predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona. Prije svega valja reći kako je važeći Zakon o obrani prvi puta donesen još davne 2002.godine dakle prije punih 11 godina, od onda je izmijenjen tek nekoliko puta od kojih je najznačajniji bio 2007.godine, a posljednji puta tek 2009.godine. Međutim te izmjene nisu bile značajnije prirode dakle osim one iz 2007.koja je bila nužna za ostvarivanje uvjeta za uspostavljanje međunarodne suradnje i interoperabilnosti u sustavu kolektivne obrane NATO-a čijem smo se sustavu tada pripremali pristupiti. Dakle s obzirom na sada navedeno da je toliko stariji pase zakon smatramo potrebnim i logičnim da se na ovaj način pristupilo detaljnoj i opsežnoj raspravi teksta Zakona o obrani predlagatelja zajedno sa svim relevantnim institucijama čije ovlasti u resoru obrane proističu iz toga zakona, da se dakle pristupilo izradi novog zakona jer su ova dva zakona koja danas imamo na dnevnom redu zastarjelog roka trajanja te da u praksi već pričinjavaju i probleme u funkcioniranju Oružanih snaga. Temeljni zakon resora obrane pred nama je u drugom čitanju, predstavlja niz novina, a mi smatramo da je on dobro pripremljen da je usuglašen u svim bitnim elementima od svih subjekata što je vrlo važno, a što je također u formalnom smislu važno došao je kao konačni prijedlog novog zakona a ne kao izmjene i dopune Zakona o obrani. Generalno govoreći novi Zakon o obrani je usklađivanje s novim položajem Oružanih snaga RH unutar NATO-a, unutar sustava EU i ne manje važno usklađivanje sa Ustavom RH. Budući da smo u prvom čitanju zakona imali prilike staviti svoje primjedbe, prijedloge i mišljenja predlagatelju do
Zahvaljujem. Vezano uz ovo što ste nam sve lijepo pojasnili jedino je što možemo zaključiti kako je ovo još jedno u nizu kašnjenja Ministarstva poljoprivrede. Ne mogu se oteti dojmu da i ovaj zakon kasni 3 godine s usklađenjem. Zašto to tvrdim? Naime, 2019. godine osnovan je Državni inspektora. Danas je ožujak 2022. i tek sada se zakon usklađuje sa Državnim inspektoratom. Sami navodite, citiram, da je Državni inspektorat državna upravna organizacija koja obavlja inspekcijske poslove na području RH i postoji potreba da se određeni dio aktivnosti i postupanja nadležnih tijela dodatno ustroji novim prijedlogom zakona. Vrlo bitan informacija s kojom se kasni ni više ni manje nego 3 godine. Klub <PARTY>-a je cijelu prošlu godinu upozoravao je na značajno kašnjenje usklađivanje propisa iz područja sigurnosti hrane, a s ovim je to i službeno potvrđeno. I ne samo to, do sada još uvijek nisu jasno propisane nadležnosti između institucija.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodin uvaženi zastupnik Linić iznio je više netočnih podataka, ja ću ispraviti samo neke. Kod strategije energetskog razvoja Hrvatske mislim da doista zastupnik nije u pravu, jer prošla Vlada, Vlada <PARTY>-a pokrenula je najveću investiciju u HEP-u to je izgradnja prve hidrocentrale u Republici Hrvatskoj, centrala Lešće koja se gradi i koja će biti završena u ovom mandatu. U strategiji energetike također gospodin Linić morao je reći ili se prisjetiti da je <PARTY> imao strategiju i kupio "Bijele noći" u Sibiru, ali naravno njegova Vlada kada je došla to je prodano kao nerentabilno iako se kasnije, svi mediji su pisali i danas su ta naftna polja vrlo vrlo isplativa, tada nisu bila isplativa za Hrvatsku. Dalje, u željezničkoj infrastrukturi strategija postoji i svi smo svjedoci projektiranja nizinske pruge, a da ne govorimo o plinifikaciji gdje je napravljen plinovod Pula-Karlovac i gradi se prema Dalmaciji. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Čuli smo od predlagatelja koje izmjene se predlažu i u koju svrhu, ali da ih još jedanputa ponovim. Dakle predlaže se da se najniža mirovina određuje za svaku godinu mirovinskog staža u visini od 0,75% od prosječne bruto plaće svih zaposlenih u Republici Hrvatskoj u 1998. godini te da se umjesto bilo kojih uzastopnih za izračun koristi 15 najpovoljnijih uzastopnih godina i treće da se odredbe ovog zakona odnosi samo na osiguranike koji nisu upisali drugi stup mirovinskog osiguranja. Znamo da najniža mirovina ima karakter socijalnog davanja koji je temeljen na načelu solidarnosti prema kojem se davanja takve naravi mogu odrediti po drugim mjerilima od onih koja bi odgovarala isključivo dužini ulaganja osiguranika u mirovinskom osiguranju tijekom njegovog radnog vijeka. Mirovinska reforma koja je započela početkom 99. godine imala je za cilj uspostavu dugoročno stabilnog mirovinskog sustava, financijski i socijalno održivog u odnosu na sustav koji se provodio do kraja 98. godine. Za takvu izmjenu sustav uvedeno je i prijelazno razdoblje tijekom kojeg se izvršava prilagodba na novi sustav kojim se svake godine povećava obračunsko razdoblje na temelju kojeg se izračunava mirovina. Svima nam je jasno da su se u provedbi mirovinske reforme uočile određene manjkavosti i nepravde koje traže sustavni pristup u rješavanju i čitamo danas u novinama da se sastalo vladino povjerenstvo koje je dobilo u zadatak to riješiti. Politička volja postoji, a dokazano je i povratom duga umirovljenika. Prihvaćanjem ovog prijedloga zakona značio bi povratak na stari sustav prije reforme koji je imao za posljedicu smanje poticaja osiguranika za plaćanje doprinosa jer je visina mirovina ovisila samo o plaćama, odnosno osnovicama osiguranja ostvarenih u kraćem razdoblju. Dakle samo je bitno kolika je bila plaća u tih najpovoljnijih 10 godina. Sudionici smo većina nas tog vremena i znamo kako su se plaće povećavale u
Poštovana kolegice mi se slažemo da moraju postojati ograničenja i za mlade vozače a i za starije, znači za vozače starije životne dobi. Ali zalažemo se i za nešto drugo. Ja ću vam reći moj primjer. Prije 4 mjeseca sam morala produžiti vozačku dozvolu. Vi odete kod obiteljskog liječnika i on vam izda potvrdu sa vašom poviješću bolesti koja izgleda otprilike E6, G7, i u tom smislu. To naravno mogu razumjeti samo liječnici. Tada sa tom potvrdom morate ići na medicinu rada. Tamo ispunite psiho test, vrlo kratak, neke sličice. Liječnički pregled vam je razgovor sa liječnikom i pregled očiju jer moraju utvrditi da li nosite naočale pri vožnji ili ne. Ako nosite naočale mora vam biti slika sa naočalama. I taj pregled košta 350 kuna. Mi se pitamo, da li obiteljski liječnik koji vas liječi 30 i više godina može istu tu potvrdu dati. On ne mora prijavljivati MUP-u, on ne mora biti kontakt sa policijom, ali mislim da on najbolje zna u kakvom ste vi stanju i kakva je vaša bolest. Šta nije žalosno da ja imam vozačku dozvolu 46 godina od 18 godine do 65, nikada me ništa nije nitko pitao niti je moj liječnik bio obavezan da barem kaže da li ja moram nositi naočale ili ne nositi naočale da bi dobila vozačku dozvolu.
Poštovani g. predsjedniče <PARTY>, poštovani g. predsjedniče Vlade RH, uvažene kolegice i kolege. U normalnim okolnostima bilo bi nezahvalno od bilo kojeg predsjednika vlade tražiti da podnosi godišnje izvješće samo 100-tinu dana nakon što je preuzeo tu odgovornost. Međutim, kao što je uvaženi g. Plenković naglasio, ovo je vlada kontinuiteta i g. Plenković danas govori ne samo ovih 100 dana zadnje Vlade RH nego i zadnjih godinu dana gdje je bio na čelu prethodnoj vladi. I zato je sasvim legitimno da i mi ovdje o toj vladi kontinuiteta govorimo o kontinuitetu loših stvari koje je vlada činila. Predsjednik vlade je danas govorio o postignućima i to je opravdano i svaki predsjednik vlade na to ima pravo. Međutim, predsjednik Vlade, osim u jednoj rečenici, nije se osvrnuo gotovo niti na jednu stvar, možemo reći da je izbjegao govoriti o svemu onome što je u posljednjih godinu dana bilo loše, bilo napravljeno na kriv način ili u nekim segmentima nije bilo napravljeno uopće. Da točno je, prošlu je godinu ovu 2020. prije svega obilježila korona, na svjetskoj, europskoj, globalnoj razini, a kod nas na našoj hrvatskoj razini i potres koji je zadesio Grad Zagreb prije nešto više od 7 mjeseci. Svjetski događaj korona odnosno bolest Covid-19 je nešto čije posljedice u čitavom svijetu svatko osjeća svakoga dana. Međutim te posljedice svaka od svjetskih država otklanja na bolji ili lošiji način. Mi nažalost spadamo u one koji su izabrale lošiji put bez strategija, put bez plana, put bez vizije, put ad hoc odgovora na dnevnu situaciju pa onda što bude tako ćemo i reagirati. Posljedica toga je da danas ministar zdravstva u Vladi RH uvaženi gospodin Beroš govori o cunamiju bolesnika pred kojim će se naći zdravstveni sustav i u osnovi osim nuđenja svoje ostavke, svojeg mandata na raspolaganje ne nudi pravi odgovor kako će se Hrvatska suočiti sa zdravstvenim posljedicama Covid krize. Ne postoji strategije odgovora, ne postoji jasno pripremljen operativni program koji bi propisao korak
Gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče Vlade, kolegice i kolege. Čini se kao da je sve rečeno i kao da je malo toga rečeno o govoru predsjednika Vlade RH. O njegovom izvješću svakako bit će još puno rasprava i ovdje u sabornici jer je jedno slušati i slušati kad netko govori, a drugo je kad se to može pročitati. Tako da se ja slažem sa svima koji su prigovorili da bi bilo puno jednostavnije da smo barem jučer dobili taj govor, odnosno to izvješće kako bismo mogli uočiti neke pojedinosti. Dakle, bit će još vremena u različitim prilikama pa ću ja svesti svoje izlaganje na ono što mi se čini najnužnije i najvažnije, cijeneći vaše vrijeme. Reći ću na početku nešto što sam očekivala, a što je bilo logično. Dakle, očekivala sam da će nakon govora predsjednika Vlade, nakon njegovog izvješća zdušno raspravi u … izvješću prionuti klubovi vladajućih stranaka, odnosno stranaka vladajuće koalicije kao što vidimo, do kraja ove rasprave još će samo raspravljati predstavnik HNB-a, međutim zanimljivo, vrlo zanimljivo da predstavnika kluba <PARTY>-a u ovoj raspravi neće biti i nećemo ga ili nećemo je čuti što je dosta neuobičajeno. Budući da se radi o izvješću zapravo i trebalo bi se raditi o izvješću predsjednika Vlade za proteklo razdoblje, naravno s projekcijama za budućnost. Pa to napominjem kao svojevrsni …, ovo je drugo izvješće takvo po redu, ali uvijek do sada u parlamentarnoj praksi kad bi dolazili premijeri s nekim izvješćima i kad bi na dnevnom redu bila neka važna tema, onda nikada nije izostajala rasprava vodećeg kluba, odnosno stranke kluba vodeće stranke bilo koje vladajuće koalicije. Što sam još očekivala? Najavu poteza Vlade vezane za smjernice Vijeću Europe, odnosno Europske komisije budući da smo mi u Hrvatskome saboru, predsjedniče Vlade podsjećam, možda ne znate, predložila sam da o tim smjernicama gdje se predlažu iznimno važne i mnoge od tih iznimno teške mjere, raspravi u Hrvatskom saboru, dakle od mirovinskoga sustava, odlaska na če
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Ostojiću, jedan komentar vezan uz sigurnost građana koju ste spominjali, ali je dosta upućen, u stvari, predstavnicima ministarstva. Sigurnost interneta i djece na internetu. Ja tvrdim da je Internet danas, u stvari, toliko ogroman, kompliciran i nesiguran da je puno lakše djecu educirati kako će odgovorno i pametno koristiti Internet nego ih štititi na tom samom internetu. Mi svako godine, recimo MUP ima akcije kad krene škola, pazimo djecu u prometu, koja je upućena i vozačima i djeci i roditeljima, ali jako rijetko primjećujemo akcije koje su vezane uz sigurnost djece na samom internetu. A vjerujte mi, statistički, ta su djeca sigurnija bez ikakve edukacije u prometu nego upravo na internetu. I ja sam ovo već govorio kad su bili teme vezane uz edukaciju Ministarstva znanosti i obrazovanja, mislim da je definitivno nam neophodno ne danas, ne sutra, nego već jučer u škole pod obavezno uvesti edukaciju odgovornog korištenja interneta, edukaciju djece na internetu, da budu svjesna opasnosti i svih mogućih, mislim da savršeno dobro znate o čemu pričam, koje vrebaju sa interneta i koje se na internetu nalaze jer uistinu, Internet je velik, kompleksan i mislim da jako malo danas kao država i kao općenito kao Vlada radimo na edukaciji ljudi, a pogotovo djece o opasnostima sa Interneta. Hvala.
Poštovana potpredsjednice, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege zastupnici. Dakle u pripremama za raspravu za ovaj Zakon o potvrđivanju Sporazuma između Vlade RH i Vlade Srbije razmišljao sam kako zapravo raspravu otvoriti i početi, pretpostavljajući da će zakon ići prije 10-ak u raspravu, no međutim ipak sam odlučio govoriti o onome što sam mislio govoriti prije dva tjedna. Dakle prije dva tjedna smo imali 22. obljetnicu oslobađanja Maslenice i prije 22 godine Republika Hrvatska i Republika Srbija su bili u ne tako dobrim odnosima na civilizacijski način kao što su to danas. Dakle kada pogledate sa tog aspekta prije 22 godine kada su se dvije države doslovce gledale preko nišana, 22 godine kasnije imamo situaciju da dvije države trebaju i moraju surađivati upravo na ovakvim područjima kao što je katastrofa, kao što je civilizacijska ugroza, odnosno kao dvije normalne države. Dakle u tom dijelu podsjetio bih sa ovoga mjesta i na način da je prošle godine u mjesecu svibnju i Republiku Srbiju i Vukovarsko-srijemsku županiju dakle na granici sa Republikom Srbijom zadesila teška katastrofalna poplava i da su zapravo i međunarodni čimbenici ocijenili da je suradnja i profesionalizam dakle pripadnika Policije Republike Hrvatske i Republike Srbije bila zaista na zavidnoj razini. Kada se govori o, dakle ovo naravno nije prvi sporazum odnosno zakon o potvrđivanju sporazuma na ovom području o suradnji u zaštiti od prirodnih i civilizacijskih katastrofa, podsjetio bih da je jedan od prvih sporazuma koji je Republika Hrvatska potpisala sa zemljom sa kojom graniči bio Sporazum o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Mađarske iz '98. godine. Zatim smo sličan takav sporazum potpisali sa Slovenijom '99. godine. Nakon toga sa Crnom Gorom 2008. godine, sa Republikom Bosnom i Hercegovinom 2011. godine. Isto tako te godine i sa Republikom Makedonijom i 2012. godine sa Albanijom. Kako je već uvodno ispred predlagatelja zamjenik naveo Zakonom o
Poštovani gospodine potpredsjedniče, ja bih ispravio krive navode gospodina Jovanovića gdje kaže o nultoj stopi tolerancije vezano za korupciju. Gospodine Jovanoviću bilo je mogućnosti i brige da to učinite i da pokrenete najprije u svojim redovima. Kako vi nastupate i djelujete pokazati ću vam, vidite ova slika ovdje u "Novom listu" od 30.4. kada su među ovim radnicima, vidite oni idu pred poglavarstvo kod mene, ja sam gradonačelnik u Vrbovskom, među njima su i članovi vaše stranke kao i članovi stranke <PARTY>-a. U Rijeci je otišlo, odnosno propalo puno firmi, ali nitko nije došao pred poglavarstvo. Znate tako je što se tiče i tih cesta isto tako. Prema tome zašto vam to govorim? To vam je bilo 2001. kada je bila vlast vaša, kada ste prodali Drvnu industriju Vrbovsko ne pitajući ništa lokalnu zajednicu o tome tko to kupuje, a znate što sada ispada na kraju, da sam ja krivac za to, da je tih 500 ljudi došlo pred moja vrata gore jel', iako se zna koja je moja obveza po zakonu i šta ja mogu. I danas sam ja jedini koji trebam brigu voditi o tih 250 ljudi koji su ostali bez posla i gdje se usmjerava stranački, vidite među tim radnicima bili su vaši članovi, a nisu sprečavali niti u prometu, niti u drvnoj industriji kada se to prodavalo i kada su se te radnje događale. Ipak krenite od sebe, a o zapošljavanju ću reći jednom drugom prilikom, tu ću vam navesti točna imena i prezimena.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Evo, pred nama je Prijedlog strategije gospodarenja otpadom Republike Hrvatske i mogu reći da je ovo jedan rijetko dobar dokument koji je stručno i kvalitetno napravljen po mom sudu. On sagledava problematiku na najvišoj stručnoj ravni i u skladu je sa najboljim rješenjima danas poznatim, te daje kvalitetnu podlogu za gospodarenje, za kvalitetno gospodarenje otpadom, a u cilju zaštite našeg najvrednijeg resursa, a to je okoliš. Također je problematika hijerarhijski dobro postavljena od najnižih razina, dakle od proizvođača otpada do same države. Uvodi se također u ovu djelatnost tržišni elementi i međutim tu treba biti po meni dosta oprezan, jer tržište da. Međutim, uz svestranu kontrolu jer je ovo ipak djelatnost od posebnog društvenog interesa. Na stranici 53 je zapravo zorno i vrlo kvalitetno prikazana cijela strategija koja govori jasno o izbjegavanju, vrednovanju, odlaganju otpada kao jednoj strateškoj odrednici i zapravo tu je na neki način kompletno sve prikazano. Ne bih ponavljao ono što su već do sada kolege nekoliko puta govorili o ovome. Međutim, skrenuo bih pažnju na neka pitanja na koja po meni nisu dovoljno apostrofirana u ovoj strategiji a to je, prvo dakle na našim otocima prema ovoj strategiji nema odlagališta. To je dobro sa stanovišta zaštite okoliša, sa stanovišta ekologije, to je dobro rješenje. Međutim, postavlja se jedno pitanje što je sa velikim otocima. Dakle, na velikim otocima na kojim, recimo na otocima preko 10 000 stanovnika koji imaju relativno razvijeno gospodarstvo gdje je proizvodnja otpada relativno velika. Pitanje je da li će biti u praksi moguće, da li će biti u praksi moguće na ovakav način rješavati otpad. U svakom slučaju ja kao rođeni otočanin pozdravljam ovo rješenje i zalažem se za to da ne bude odlagališta na otocima. Međutim, mislim da ta problematika nije sa aspekta posebno udaljenosti i složenosti prijevoza otpada na regionalna odnosno županijska odlagališta dovolj
Hvala poštovani predsjedniče. Poštovana ministrice sa suradnicima. Evo slušao sam pozornu vaše izlaganje, govorite o školi 21. stoljeća i to mi je drago da idemo u 21. stoljeće i sa školom. Govorite o europskom pravu, o Konvenciji o zaštiti prava, o zaštiti prava djece i stalno to ponavljate. Ja se slažem da sve se vrti u obrazovanju oko djece, međutim mislim da se možemo složiti dobrog i kvalitetnog obrazovanja nema bez zadovoljnih profesora i učitelja. A ja moram reći, slušam svakodnevno oko sebe i razgovaram sa profesorima i učiteljima, oni nisu zadovoljni u ovom slučaju i sa ovim zakonima. Kada bi napravili jednu anketu vidjeli bi da je stvarno jedna velika većina nezadovoljnih profesora i učitelja. I moramo to konstatirati i moramo u tom smislu nešto napraviti. Moramo vratiti dostojanstvo i poštovanje profesora i učitelja, to je bit obrazovanja. Mi danas imamo u školama da jedno neodgovorno dijete ima veća prava od onih odgovornih i onih željnih učenja. Međutim to se ponavlja, a tu nisam čuo ni jednu jedinu riječ o zaštiti prava i dostojanstva učitelja.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, uvažene kolegice i kolege zastupnici. Slušajući sve rasprave od jutra do sad izuzev kad nisam bio u sabornici za vrijeme diskutiranja jednog zastupnika shvatio sam da je ovaj Sabor duboko svjestan problema u kojem žive Hrvati u Bosni i Hercegovini bez obzira što mi danas na dnevnom redu imamo izmjene i dopune Zakona o prebivalištu u Republici Hrvatskoj. O tom zakonu digla se velika bura zadnje dane, poglavito među Hrvatima u Bosni i Hercegovini. Sve ili uglavnom sve političke stranke Hrvatske u Bosni i Hercegovini su reagirale na taj zakon. Reagirali su i predstavnici katoličke crkve, ugledni pojedinci itd. Svjestan znači da se podigla velika bura pokušat ću u ovoj svojoj raspravi ukazati na sve silnice koje su dovele do bure i do svih bura. Dolazim iz 11. izborne jedinice, točnije iz prostora koji se zove Bosna i Hercegovina. Moram reći da su oko ovog prijedloga zakona očitovale se, rekao sam, sve političke stranke u Bosni i Hercegovini sa hrvatskim predznakom. Želim jasno i glasno kazati, jer ova sjednica se i prenosi i ljudi gledaju tv prijenos, Hrvati, hrvatski državljani ma gdje bili i gdje živjeli, ovim zakonom neće izgubiti hrvatsko državljanstvo. Ovo je važno kazati jer pojedini mediji i u Republici Hrvatskoj, a i vani su pisali ove dane kako se ukida dvojno državljanstvo. To jednostavno nije istina i nije točno. Cilj ovoga zakona je srediti evidencije prebivališta u Republici Hrvatskoj. Zašto? Zato što se one nisu sređivale i uređivale otkako je, usudit ću se reći, Hrvatske države. Pokušava se imputirati da će se ovim zakonom iz evidencije prebivališta izbrisati Hrvati rođeni u Bosni i Hercegovini. Nitko neće niti smije brisati građane Republike Hrvatske iz evidencije o prebivalištu zato što su rođeni u Bosni i Hercegovini. Vi gospodo iz ministarstva molim vas da nađete formulu i ponudite nam je do drugog čitanja kako riješiti probleme hrvatskih državljana i građana koji i
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, predstavnici predlagatelja, kolegice i kolege. Evo raspravljamo o strategiji zbrinjavanja radioaktivnog otpada iskorištenih izvora istrošenog nuklearnog goriva, a čiji sadržaj proizlazi iz Zakona o radiološkoj i nuklearnoj sigurnosti. Zapravo radi se o tome da ponovno pokušamo odrediti kako će se, gdje i pod kojim uvjetima zbrinuti radioaktivni otpad i srodni materijali. Sigurno da je ta materija je jedna od onih koja u javnosti izaziva dvoumljenje pa i negativnu percepciju. Radi toga je to jedan od glavnih razloga što dosadašnji doneseni i usvojeni planovi i dokumenti iz ovog sektora nisu saživjeli u praksi. Sada je pred nama europska regulativa, pred nama su potpisani ugovori i dokumenti koji utvrđuju naše obveze. Prema Direktivi 2011/70 obveza država članica je da do 2015.predstave nacionalne programe u kojima će biti navedeno kada, gdje i na koji način će zbrinuti istrošeno nuklearno gorivo i radioaktivni otpad uz primjenu najviših sigurnosnih standarda. Zato i ova predložena strategija predstavlja ustvari prvi korak k uspostavi nacionalnog programa. RH ima obvezu zbrinuti radioaktivni otpad i iskorištene izvore ionizirajućeg zračenja koji su nastali tijekom dosadašnjih 60 godina primjenom izvora ionizirajućeg zračenja i u medicini, industriji, znanosti, vojnoj i javnoj upotrebi, ima obaveze sanirati lokacije na kojima se nalaze prirodni radioaktivni materijali, te preuzeti polovicu radioaktivnog otpada i istrošenog nuklearnog goriva koji je uskladišten u Nuklearnoj elektrani Krško. Obveze koje proističu iz rada Nuklearne elektrane regulirane su ugovorima i sporazumima sa Slovenijom. Ispunjenje tih obveza kao i definiranje smjernica i ciljeva za sanaciju lokacija s prirodnim radioaktivnim materijalima jest ustvari misija ove strategije. A sama provedba, definiranje smjernica i ciljeva detaljno će morati se razraditi u odgovarajućem nacionalnom programu za provedbu strategije u roku predviđenom zakonom i direktiv