EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-hr huggingface dataset:
Pa ne mogu ne složit se sa kolegicom Lugarić pogotovo što je i moja supruga prosvjetna radnica. Uzmimo npr. da je zadnji podatak Državnog zavoda za statistiku da je prosječno isplaćena plaća u Hrvatskoj 4 tisuće 450 kuna. I prema tome, ako se nudi povećanje plaća 5% po najnovijim informacijama i 6% prosvjetarima, ali i svim ostalima u javnim službama, ja samo mogu postaviti pitanje i sebi i vama, kolege. Na koji način i do kada Vlada misli da može ispraviti tu nepravdu prema prosvjetnim radnicima i da će oni sustići ostale prema kvalifikacijskoj strukturi u sustavu onih koji dobivaju plaće ili koji se alimentiraju iz državnoga proračuna? to očito nisu ozbiljne namjere, da jesu onda bi se vjerojatno prema prosvjetnim radnicima te plaće brže isplaćivale i išle bi bržom dinamikom nego prema ostalima. Nažalost, to nije tako. A kad već stalno pričamo o društvu znanja, a ministar o tome vrlo rado voli pričati, pa nek zaviri malo u osnovne i srednje škole da imaju li za krede, imaju li za onaj sav pribor koji je vezan. Prema tome, i entuzijazam prosvjetnih radnika ima kratki vijek trajanja. Oni rade u teškim uvjetima samo je pitanje želi li to netko u Zagrebu vidjeti ili ne.
Zahvaljujem predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice Linić Strenja, rekli ste da ćete nekakvim nazovimo ih to administrativnim mjerama spriječiti odlazak liječnika iz Hrvatske, a da im neće dati nikakva materijalna prava. To je neka znanstvena fantastika. U vašem obrazloženju koji nije bio predmet današnje rasprave ali ste poentirali malo populistički, htjeli ste reći kao da ćete dati nama liječnicima nekakve privilegije. Da li se te privilegije odnose na plaću ili privilegije na položaj. Mi znamo da nismo u hrvatskom društvu privilegirani, nego da radimo za goli dinar. Da li ste mislili da ćete nam dati privilegiju ako napravite novi strukovni ugovor za liječnike kome su se na samu naznaku već sindikati svi suprotstavili. Moj savjet vam je da u raspravama potaknete raspravu o radnim pravima liječnika, o dežurstvima, o radu po pozivu, da se to pravično nagrađuje. Ali niste napravili raspravu, analizu koja struktura liječnika odlazi, koji su to liječnici. Jesu li to tek završeni liječnici ili gotovi stručnjaci. Ako su stručnjaci onda idu radi materijalnih prava, jer će dvije, tri godine u inozemstvu zaraditi ono sve što je zaradio u Hrvatskoj. Znači polazišna točka u analizi treba bit koja je struktura liječnika, koja je dobna struktura, da li su završili specijalizaciju ili prije. Ali je utopija da rečete da nekoga nećete nagraditi, a on nije riješio do nekih već značajnijih godina zrelijih nije riješio svoja prava u životu. Egzistenciju nije riješio.
Evo zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Uvažena kolegice zastupnice tu ste potpuno u pravu. Evo ja sam sad preuzeo grad i zatekao sam ga u velikim novčanim dubiozama, ali ono što smo si postavili kao cilj je upravo briga za, da ne bi bilo zabune preuzeo sam ga od kolege iz stranke, tako da ne mislite da politiziram. Hoću reći samo da smo si postavili za iako smo mali grad s malim proračunom, postavili smo si cilj upravo to, briga za djecu za njihovo obrazovanje i za njihovu dobrobit. I u tom malom i skromnom proračunu pokrenuli smo evo za početak školske godine pomogli smo roditeljima sa 100 kuna da si kupe školski pribor. To je nekih 100 tisuća kuna. O.k. mogli smo za 100 tisuća kuna asfaltirati 100m neke ceste, nismo to napravili, napravili smo ovo. Isto tako smo opremili dvije informatičke učionice u našoj osnovnoj školi i potpuno sufinanciramo odnosno financiramo obrazovanje djece od 1.razreda. informatičko obrazovanje upravo da se znaju nositi sa tim problemima i niz drugih aktivnosti jer na taj naravno u suradnji sa gospodarstvenicima, da ne budemo protiv, napravit ćemo ovih dana i igralište koje će koštati gotovo 100 tisuća kuna. Dječje igralište postavit ćemo na trg za malu djecu tako da se i ona mogu pronaći na tom trgu, a da roditelji budu sigurni da se ona igraju sigurno i na primjerenim spravama. Uistinu se radi samo o postavljanju prioriteta.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvaženi gospodine zastupniče, sve ovo što ste iznijeli je točno i mi smo toga svjesni i jedini razlog zbog kojega još nismo uputili Zakon o turističkom zemljištu u proceduru u Hrvatski sabor je to što se stručnjaci ne mogu dogovoriti i to vodeći pravni stručnjaci u Hrvatskoj. Mi ćemo međutim dati jedan rok. Nek' to bude u idućih pola godine, do kraja godine da se usuglase mišljenja, jer postoji pravna nesigurnost oko određenih. Sve ovo što ste vi naveli je točno i postoji pravna nesigurnost. Neki stručnjaci su za jednu opciju, neki stručnjaci su za drugu opciju. Mi ćemo se naći u trenutku, ja pozivam i vas s obzirom da predstavljate i izbornu jedinicu koja nam je iznimno važna u turizmu, u turističkoj grani gospodarstva da se uključite ukoliko želite. Ali dakle ponavljam, jedini razlog zbog kojega još zakon nismo uputili u saborsku proceduru je to što se stručnjaci vodeći u Hrvatskoj ne mogu dogovoriti oko ovih kategorija koje ste vi tu naveli. Dat ćemo im rok još 6 mjeseci. Morat ćemo prestići.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, predstavnici ministarstva, državnog ureda, kolegice i kolege. Zakonodavstvo koje regulira lokalnu samoupravu je očito vječna tema koja cijelo vrijeme zaokuplja nas zastupnike, koje zaokuplja naše birače, građane, a očito će to i dobar dio vremena u budućnosti ostati tako. Čini mi se da i mi svojim raspravama dajemo puno podloga i argumenata da ostavimo takav dojam o funkcioniranju lokalne samouprave iako brojke, a brojke kažu da ne lažu, ipak govore nešto drugo. Mi imamo oko 600 jedinica lokalne samouprave, odnosno regionalne samouprave i onaj najveći dio, veliki dio koji funkcionira sasvim uredno i sasvim dobro nikad se ne spominje, a na žalost uvijek su nam u mislima i uvijek su u našim raspravama onaj manji broj sredina gdje se na žalost dešavaju neke stvari koje ne bismo željeli da se dogode i na način kao što se to događalo. Ako imamo 600 jedinica lokalne ili regionalne samouprave mi ih ovdje danas u onom negativnom kontekstu nismo spomenuli više od šest, a to je samo jedan promil. No svakako treba težiti da se i to riješi. Isto tako mi govorimo ipak o dvije različite stvari, jedan je prijedlog zakona kojeg danas imamo u prvom čitanju i koji treba riješiti, samo jedan segment problema, ali naravno više govorimo o cjelokupnom funkcioniranju lokalne samouprave pa onda i o tzv. trgovinama mandata. Prelazak vijećnika iz jedne u drugu stranku je jedno, a bjanco ostavka koju bismo danas trebali pokušati naznačiti kako izaći iz postojeće situacije, nešto drugo. Ja sam u jednom svom ispravku već rekao danas da je problem u neodgovornosti, nepoštenju, nemoralu pojedinaca koje recimo prodaju svoj mandat i to, a rekli smo da mandat pripada vijećniku, nitko ne može riješiti nego birači na narednim izborima koji takovog vijećnika trebaju sankcionirati i više ga ne birati u predstavničko tijelo. Nisam siguran da je samo Hrvatska država u kojoj se tako nešto dešava, sasvim sigurno dešavaju se takove stvari i u zemljama sa višestolje
Poštovana kolegice iz vaše rasprave i replika koje ste do sada davali vidi se da ste si dali truda napraviti usporedbu između stare strategije i ova koja se danas predlaže, a svjedoci smo da proteklih 30 godina politike prema poljoprivredi je dovelo do toga da imamo smanjenju proizvodnju, da imamo manje obiteljskih gospodarstava, da su se praktički ljudi iselili s područja na kojem se dešava poljoprivreda i moje pitanje je relativno jednostavno. Da li vidite u ovoj strategiji išta što će promijeniti ove trendove koji se dešavaju u RH? Vi ste nešto govorili o ekološkoj poljoprivredi. Nije spor ekološka poljoprivreda. Spor je kome čete prodati proizvod i tko će uopće napravit taj proizvod.
Pa evo ja ću sad stvarno vrlo kratko i neću vas više kritizirati danas jer nije dan da vas previše kritiziramo, rekao bih da se ovo sve skupa događa u jedan specifičan dan pa imate i malo popusta. Samo jednu rekao bih sugestiju. Dakle, vi znate da svaka ozbiljna firma u Hrvatskoj, u svijetu itd. pri upošljavanju nekog važnog čovjeka, menadžera ne znam na kojoj sve razini dakle mora čovjek biti uposlen provjeravaju da li su ti ljudi u krim evidencijama i da li se protiv njih vodi bilo kakav postupak. Dakle, jedna ozbiljna pod navodnicima "firma" koja je Hrvatska vlada trebala biti to nije napravila. Prema tome, evo zato sam spomenuo taj avanturizam. Shvatite to dobronamjerno. Pazite, doista želimo da uspijete. Ovo nam danas nije trebalo, avanturizam koji nas je doveo i vas doveo u ovu danas doista nesretnu rekonstrukciju. Nesretnu u smislu da čovjek mora ići u zatvor i da su neki ljudi poginuli zbog toga jel'. Prema tome, o tome je trebalo voditi računa. Hvala.
Smatram da ste povrijedili Članak 247., 248., 249. uz dodatke koje smo izmijenili i koje ste maloprije citirali. Čak i da ste u pravu u ovome što ste citirali, niste u pravu jer ako zastupnik u ime kluba traži stanku prije početka određene točke dnevnog reda da bi održao sastanak svog kluba može doći u dvojbu što mi zapravo ovdje radimo, u kakvom mi kazalištu lutaka sudjelujemo i moramo donijeti odluku hoćemo li uopće sudjelovati recimo o raspravi o ovoj točki dnevnog reda dok se država raspada pod korupcijom. Eto o tome se radi.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Pred nama su ova dva izvješća koja su već davno trebala biti raspravljena, međutim iz raznih razloga nisu ovdje na plenarnoj sjednici. I treba odmah reći da su izvješća korektna. Napravljena su onako kako su napravljena i prethodnih godina. Dakle, to je jedna špranca u kojoj se mijenjaju brojke koje ovise najviše naravno braniteljima o dionici Hrvatskog telekoma koji čini praktično čuli ste i od ministra 98% fonda. Na žalost tu bi bila i INA, ali ona je u onim vremenima prošlim prodana pa mislim da je sada i to prošla priča. Što se može reći o tome još jedanput podsjetit hrvatsku javnost. Dakle fond je osnovan prije svega kao jedan plemeniti cilj da i branitelji sudjeluju u privatizaciji hrvatske društvene državne imovine, da i oni osjete mrvice sa stola za sve ove druge koji su pograbili Hrvatsku. I u cijeloj priči nešto malo su tu dobili i branitelji. Najplemenitiji dio cijelog fonda je upravo stipendiranje djece i kroz prethodne godine to su desetci tisuća djece koji su stipendirani iz toga fonda, koji su neki hvala Bogu i doktorirali zahvaljujući tom fondu. Tu je naravno i Zaklada za hrvatske branitelje, to je pomoć onima najugroženijima kojima se kroz jedan dio malo sufinancira njihove životne potrebe, ali na žalost vidio sam da u 2016. što opet nije krivnja ni ministra, ni ministarstva, nikoga. Jednostavno ovisimo o cijeni te dionice T-Coma. Na žalost prethodnih godina nismo privatizirali, privatizirali jesmo, ali nismo dobili udjele od Croatia osiguranja da sad opet tu malo možemo i politizirati. Dakle, 2010. je zakon promijenjen, pa iz one definicije da Vlada daje braniteljima 7% je ubačena riječ Vlada može dati, a kad je može dati, onda hvala Bogu i ne mora, pa tako smo i prošli sa Croatia osiguranjem. Međutim, evo kako je najavio i kolega Đakić, sada ćemo imati i novi Zakon o fondu koji će predvidjeti da će prilikom budućih privatizacija zadnji prijedlog gospodina Pejnovića je b
Hvala poštovani državni tajniče. Evo, Prijedlog Zakona o priznavanju i vrednovanju inozemnih obrazovnih kvalifikacija na određeni način nadopunjava sve ono o čemu smo govorili o prethodnoj točci, a to je strukovno obrazovanje. Znači osigurat će se lakši pristup tržištu rada u zanimanjima koja nisu uključena u popis reguliranih profesija u RH, kao i priznavanje obrazovnih kvalifikacija i razdoblja obrazovanja u svrhu nastavka obrazovanja pa sad imate ovih informacija, koliko takvih zahtjeva za priznavanje ili vrednovanje uopće ima godišnje ili u nekom periodu s kojim raspolažete i da li će se ovim izmjenama, s obzirom na taj broj, ako s njim raspolažete, ostvariti barem mali pomaci u osiguranju radne snage gospodarstva. Hvala.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani predstavnici ministarstva, kolegice i kolege zastupnici, dakle porezna reforma u poljoprivredi jedan je od ključnih čimbenika podizanja konkurentnosti poljoprivrede. Ujednačavanje i stvaranje uvjeta sličnih onima u kojima djeluju poljoprivredni proizvođači iz našeg najbližeg ali i ukupnog europskog okruženja koje predstavlja zajedničko tržište nameću se kao nužnost. Ukoliko želimo sačuvati i štiti domaću poljoprivrednu i prehrambenu proizvodnju moramo početi s uvođenjem svih alata i mehanizama koji nam stoje na raspolaganju i u skladu su s europskom praksom i regulativom. Hrvatska uz Dansku i Švedsku ima najvišu stopu PDV-a na hranu u Europi. U ostalim zemljama ona se kreće od 0 do 24, 24% ima Grčka, a 0% ima većina poljoprivredno prehrambenih proizvoda u Irskoj ili Velikoj Britaniji. Među najvišim stopama PDV-a imamo ih na poljoprivredne impute, dakle 13 i 25%. Od Hrvatske veću stopu od 27 ima samo Mađarska. Osim što imamo najviše stope PDV-a na hranu, poljoprivredni repromaterijal i mehanizaciju ne koristimo instrumente smanjivanja poreznog opterećenja za poljoprivredne proizvođače koji su nam na raspolaganju sukladno Direktivi Vijeća 2006/112 od 28. studenog 2006. godine o zajedničkom sustavu PDV-a tzv. paušalnu nadoknadu. Paušalnu nadoknadu za poljoprivrednike koristi 18 od ukupno 28 zemalja i to uglavnom one koje su poljoprivredno i najrazvijenije. Bez smanjenje PDV-a također smanjenja a djelomično i ukidanja trošarina na energente, smanjenje cijena cestarina sa uvođenjem vinjeta te smanjenja cijena komunalnih usluga vode i ostalih režija te ukidanja popratnih troškova koje vidimo na računima za komunalije, struju i dr., nema napretka u Hrvatskoj. Tu svakako treba onemogući sve ono što dodatno radi velike troškove kao što su velike solarne i bioplinske energane sa subvencioniranim cijenama koje su niknule pod pokroviteljstvom ministra Vrdoljaka i Ćorića u vrlo čudnim okolnostima, a na štetu građana i gospod
Poštovani predsjedniče, gospodine ministre i ostali iz Vlade. Dobronamjerno navodim, nemojmo se zavaravati jer svako je na kraju zavaravanje štetno, da u Hrvatskoj imamo osmišljenu gospodarsku strategiju. Usput strategija je termin iz drugih struka i u ekonomiji ne znači ništa. Ono što mi zapravo trebamo je koncepcija sa ciljevima, izborom prioriteta, nacionalnim interesima i to kako ćemo ih zaštiti i ostvariti strukturnom razvojnom politikom, industrijskom politikom, regionalnom, a na to dolazi ekonomska politika i budžet kao instrument ostvarivanja. Uz budžet se raspravlja tada zapravo o razvoju države i razvojnoj politici. Danas to rade sve napredne zemlje, donose planove za 6 godina i donose tzv. nacional development plansi donose godišnje planove, tzv. employment plans. Ja sam to istina prvi put vidio ukoričeno suvislo u Helsinkiju na tamošnjom univerzi '97. godine kada je na taj način ne samo taj plan bio ukoričena knjiga nego postao društven i politički ugovor i dogovor o tome kako će Finska iz krize. Bila je do '96. u velikoj krizi. 8 godina je prošlo. Finska je postala primjer u svijetu kako se može iskočiti, pokrenuti se. Pri tome naravno treba imati naprosto ideju, plan, program, način kako to učiniti. Što mi danas imamo poput Finske tada čime ćemo Hrvatsku za nekoliko učiniti tako u skoku? Na žalost nemamo to i nemojmo se zavaravati. Te napredne zemlje danas donoseći svoje srednjoročne planove, primjer donose nove Irska novih 8 agencija koje će služiti ostvarivanju razvoja, upravljanju razvojem. Donose socijalne ugovore i postižu nacionalni konsenzus o tome kako će … nešto što je teško, gdi svi moraju trpiti. Ali onda dogovaraju da svi imaju koristi od toga. Jedino tako država može uspjeti. Mi to nemamo i nemojmo se zavaravati. I to je šteta, zapravo. Onda bi drugačije raspravljali o svemu drugome. Ja sam htio zapravo upozoriti na pitanje, na nekoliko pitanja koliko stignem. Jedno je svakako inozemni dug. Ukupni inozemni dug naravno uz dug države čini i
Ja mislim da sve se gospodine predsjedniče, može reći ali da se doista ni na koji način ne treba vrijeđati. Mislim, pa upravo to da dakle, da sam ja opterećen sam sa sobom, to je medicinska kategorija, znate. Mi ovdje, ovo je politički prostor. Ovo je sabornica gdje se doista govori i doista mislim da sam govorio krajnje obazrivo i upravo pokušavajući ovu paradigmu postojeću, koju ni na koji način nisam doveo u pitanje, je samo proširiti. I upravo reći da jer ovako kako vi razmišljate, sad bi, kad bih ja sad htio biti zločesti već to doista pripada paradigmi 19. stoljeća Upravo to, upravo razlika, temeljna razlika je upravo u tome koju paradigmu vi slijedite, koju paradigmu ja slijedim. Ni na koji način ja vašu nisam, samo sam je želio malo proširiti.
Predsjedniče povrijedili ste vi čl. 255. jer ovo glasovanje i povrijeđena je javnost glasovanja, zbog toga što javnost ne zna o kojemu mi amandmanu glasamo, o čemu se radi, radi li se to o Sinju ili Trilju, pa kolega Šipić nije glasao, ili se radi o imovinskome, pa Babić kolega nije glasao, ili o Metkoviću, kolega Čelić i tomu slično. Znači ne zna se javnost, ovim ne zna o kojemu smo amandmanu glasali, a kada je bila rasprava, nitko od ovih nije bio u sabornici gospodo, ni vi iz Slavonije koji niste podržali i vi Bandićevi, bio je proračun u, bio je prijedlog amandmana moj, prijedlog o udžbenicima za koji ste glasali protiv. I prošle g. i ove g. prema tome ovime je povrijeđen …/Govornik isključen./…
Hvala lijepa kolega Mažar. Činjenica je da na početku smo uistinu krenuli sa mjerama iz 14 stoljeća. Iscrpili smo se i financijski kao država, jer naš fiskalni kapacitet nije takav kao što je fiskalni kapacitet Austrije, Njemačke i nekih drugih država i to je svjesno. Mi smo morali te mjere popustiti i dobro je da smo to napravili. Nitko nije nikada rekao da je to loše, dapače. Ja ću uvijek zagovarati švedski model. Zagovarala sam ga od samog početka epidemije i meni se to od samog početka činio kao jedan vrlo razuman pristup cijeloj toj zdravstvenoj krizi, jer naša ekonomija nije bila u problemima. To je bio udarac izvana, zdravstvena kriza je dovela do tih ekonomskih problema sa kojima smo se mi nosili najbolje što smo znali i umjeli. Ali ono što želim reći nakon dvije godine red je da mi malo to vidimo, promijenimo i nema potrebe da i dalje dvoje, troje ljudi jer i sami su rekli na taj način donose odluke, upravljaju našim životima. Hvala lijepa kolega Pavić govorimo o svim mjerama. Znači naš je prijedlog vrlo jasan kao i u stvari prijedlog kolege Pavličeka je vrlo jasan i u potpunosti se slažem sa vama jer pred vama je možda jedna još i veća kriza nego što je bila ova corona kriza. I nama pod hitno treba jedan ekonomski stožer. Jučer je bio problem sa Sberbankom, sutra će biti problem cijene mesa, žitarica itd. Ne smijemo zatvarati oči pred situacijom u kojoj se nalazi cijela Europa i cijeli svijet. To će se odraziti i na gospodarstvo Republike Hrvatske. Ono što se poduzima je za sada dobro, ali moramo se zapitati kako stoje naše robne zalihe, kakva je naša spremnost po brojnim pitanjima. Evo kalkulira se da Njemačka ponovo uvodi vojni rok. Jučer je general Sačić govorio o tome. Mi imamo mogućnosti znači da imamo nekakvo osposobljavanje za 30 dana. Ja sam prošla rat u Osijeku, znam o čemu govorim i mislim da treba razmišljati u tom smjeru.
Ja ne bih, ministre, mirno zaspao da nisam digao ovu repliku. Ja vas molim, apeliram na vas, da ne zaboravite jedinice lokalne samouprave. Jedinice lokalne samouprave su oštećene i 2010. za vrijeme Vlade Jadranke Kosor i 2015. za vrijeme Vlade Zorana Milanovića. Namjerno sam rekao i jednog i drugog predsjednika, tj. predsjednice i predsjednika Vlade. I sada za vrijeme mandata gospodina Plenkovića. Ja znam da gradonačelnici kolege iz <PARTY>-a, što zbog stranačke stege, što zbog stava da ćete možda im nadoknaditi kroz neke projekte, nisu kritizirali manjak koji će se neminovno dogoditi u proračunima jedinica lokalne samouprave. Ali i vi i oni i mi moramo biti svjesni činjenice da ni vi ni bilo koji vaš prethodnik niste tu za stalno, niste tu za vječno, a jedinice lokalne samouprave ostaju, općine i gradovi ostaju, njihove financijske obveze ostaju tako da vas molim da uistinu te kompenzacijske mjere budu iskrene te da jedinice lokalne samouprave na kraju ne budu najveći gubitnik ove porezne reforme.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Naime osobnog sam mišljenja da država može pomagati onoliko koliko je država jaka. Ja taj zakon shvaćam samo u tom smislu kako državni proračun pada i sve skupa pada, tada i ono što se alimentira iz državnog proračuna u djelu se vjerojatno mora smanjivati. Osobno nisam sretan da se uopće smanjuje ovaj dio, volio bih da je isti ili da je čak veći, međutim bilo bi vrijedno čuti one koji su to već smanjili prije nas, zato tu odričem pravo kolegama iz <PARTY>-a da kritički govore o ovom zakonu jer su oni smanjili s 25% na 15%, pa bi bilo vrijedno čuti, ne znam da li sam propustio nisam bio svo vrijeme u Sali, gospodina Šukera koji je tad bio čini mi se ministar financija da nam npr. obrazloži razloge što je njih vodilo tada da smanje sa 25 na 15. Ja se duboko nadam da ni onu Vladu a kamoli ovu vodilo to da pomažu poslovnim bankama jer protiv sam ukidanja stambene štednje i mislim da miješamo kruške i jabuke. Danas nije tema ukidanje stambene štednje kao takve. Obrazloženja koja smo čuli od nekih naših kolega, možemo se s njima slagati i ne moramo. Ja naime ne smatram da se zlorabila stambena štednja a uostalom što znači zlorabiti stambenu štednju. Pa vi ste svojih pet godina vezali svoj novac i za to ste dobili poticaj, znači uložili ste taj svoj novac, prema tome svrha svega toga je bila da stimulirate ljude da stvaraju zapravo kapital za realizaciju stambenog poduhvata ajmo to tako reći, a ovaj drugi model koji je posao model ili takav neki sličan treba dati mogućnost da imate što povoljnije kupiti, da imate i povoljniju cijenu stana, da ne kupujete kreditom nečiji profit i zaradu na stambenom tržištu što je do jučer bilo kad su stanovi i na njima se zarađivalo 50-60% na cijeni gradilo se za 800 eura po kvadratu ili 600-700 a prodavalo se za tisuću petsto. Ja to bar dobro znam dolje u Primorju i više i prema dvije tisuće eura zavisi od lokacije. Prema tome apsolutno treba sustavno raditi na tome i treba dodatno zakonima spriječit
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče. Pa kolega ja se u većem djelu s vama mogu složit, a u onom djelu gdje ste rekli da je vama prednost doma iznad prednosti vlasništva ne mogu. Ja mislim da to mora biti jednako i da država apsolutno mora brinuti i o vlasnicima, i o neotuđivosti doma. Ne mogu se oteti dojmu da je ovaj zakon pisan u principu samo za jednu kategoriju i to za one vlasnike. Dakle mene brine jedna stvar, a to je da će sva ova nepravda zapravo pasti na leđa jedinica lokalne samouprave. Ja ovdje postavljam pitanje, fiskalni kapacitete jedinica lokalne samouprave koji će morati osigurati dom za te ljude? Dakle to je nemoguće, ti ljudi će se naći na ulici, ma šta god mi danas ovdje govorili. Ja zaista apeliram na svih vas, ljudi, ti naši sugrađani bit će na ulici.