EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-hr huggingface dataset:
Hvala kolega Žagar. Što se tiče ovog samog prijedloga kao što sam i rekao mi kao predlagatelji otvoreni smo za sve argumentirane prijedloge. I ono što sam evo u pauzi razgovarao sa nekim drugim zastupnicima koji su se zalagali ili da napravimo slijedeće, ili pooštrimo odredbe i ne dopustimo kandidatima da nekakvim formalnim rješenjima pronalaze načina da se kandidiraju iako u tom mjestu žive ili da jednostavno te odredbe maknemo i omogućimo kandidiranje kandidatima bez obzira na prebivalište. I tu imamo nekakav nesuglad između Zakona o izborima u Hrvatski sabor i ovog zakona. Nekakva moja osobna, moj osobni stav je blizak ovome što ste vi dosad rekli. Ako građane žele izabrati nekog ko je uspješan menadžer npr. i žele ga vidjeti u svojoj lokalnoj zajednici trebamo i dati priliku za to. Međutim, govorim to kao svoje osobno mišljenje. Hvala. Poštovani kolega Batinić vezano za preferencijalno glasovanje. Kako sam i rekao mi imamo volju da to provedemo. Međutim, na žalost u ovom trenutku se nismo sjetili najboljeg načina. Ne bi htjeli nekakvom odredbom zakona dovesti cijeli izborni sustav i cijelu tu administraciju koja oko toga radi u nemoguću situaciju, a posebno naše građane. Ja vam evo govorim iz perspektive osobe koja je iz Osijeka i znam kao birač da se susrećemo sa činjenicom na lokalnim izborima da glasujemo za gradsko vijeće i županijsku skupštinu. Ako uzmemo u obzir da imamo samo 10 lista, da u županijskoj skupštini imamo više od 50 vijećnika, u gradskom vijeću preko 30 vijećnika radi se o tome da ćemo mi dovesti u situaciju građane da će pred sobom imati listu na primjer za županiju sa 500 i nešto imena i od tih 500 i nešto imena trebat će izabrati jednoga. Problem nam je i veličina te plahte da tako kažem. Ima tu po nama dosta zahtjevnih stvari, ali evo ako zajedno nađemo nekakvo rješenje, možemo i DIP uključiti u to rado ćemo ići uvođenje preferencijalnih glasova na lokalnim izborima s tim da je moj stav da to treba biti više od jednog glasa. Jer s obzirom
Dame i gospodo danas razmatramo pitanja cjelokupnog mirovinskog sustava, bez obzira što su dva ravnatelja sjeli jedan s jedne, jedan s druge strane. Inače je to jedinstveni sustav i tako bi ga trebalo gledati i doživljavati. Moram vam kazati da sa mirovinskom reformom zadovoljna je država. Zbog toga što je zaustavila rast troškova mirovina u društvenom bruto proizvodu. Zadovoljni su poslodavci jer su smanjili stopu izdvajanja. Zadovoljni su osiguranici radnici jer svaki dan znaju koliko imaju u svom kapitaliziranom fondu. Zadovoljna je međunarodna organizacije, odnosno zadovoljne su međunarodne organizacije Svjetska banka i Monetarni fond, jer ističu Hrvatsku kao primjer gdje je mirovinska reforma bez većih potresa jednostavno uspjela. Međutim, nezadovoljni su korisnici mirovine. Nezadovoljni su oni koji odlaze u mirovinu, jer su razočarani. Njima se povećao broj godina, odlaska u mirovinu i broj obračuna godina za mirovinu. Ukinuto je 11 prava, a dva prava prebačena su u oblast socijalne skrbi. Prema tome, stvorili smo novi sustav u tom novom sustavu do sada imamo 240 tisuća umirovljenika, koji nažalost u odnosu na umirovljenike koji su umirovljeni prije 99. godine imaju do 30% manju mirovinu za puni radni staž. Nešto što je nelogično da sa 30 godina staža vrijedno, aktualna vrijednost mirovine ti je 45 kuna, a svaku godinu poslije 30 do 40 aktualna vrijednost mirovine je 24 kune, prema tome, polovicu manje. Dakle, koga to stimulira da duže radi i kakova je to nagrada za duži rad? Prema tome, potrebno je učiniti neke promjene, učiniti, vratiti se ciljevima reforme o kojima je gospodin Kovačević ovdje nešto rekao. A oni bi trebali biti bolje mirovine. Ja se sada pitam, kada te bolje mirovine i kada veće mirovine iz II stupa? Da li je to 2013., 2023. ili 2043. za koju se pravila ona treća projekcija? Mislim da uz ovo izdvajanje u II stup i uz ovaj sustav ulaganja neće biti u mogućnosti da generacije u narednih 20 godina ostvaruju veću mirovinu iz II stupa. Mirovina i
Gospodine predsjedniče ja se protivim da se primjeni hitni postupak kod ovog Zakona, a inače smatram da i ne bi trebalo dopuniti dnevni red 24, nešto malo više od 24 sata prije istjecanja ustavnog roka o zasjedanju, redovnom zasjedanju. Nisam siguran da uopće mogu stići radna tijela to odraditi da bismo mogli sutra provesti valjanu raspravu, a radi se o veoma, veoma važnom zakonu koji treba zapravo stvoriti pravu pretpostavku za privatizaciju Hrvatskih željeznica. Iz tog razloga molim prvo da se ne prihvati hitni postupak, pa da se još jedanput razmotri mogućnost da se ne uvrsti ta točka u dnevni red u redovne ove sjednice.
Evo kratko, u kraćem vremenu nego što je inače predviđeno za s obzirom na ove sitne noćne sate, evo još malo ćemo ući u drugi dan sa raspravom, ću reći završno u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka zašto mi ne možemo podržati izmjene ovog zakona. Znači, ovo su ajde još jednom da ponovimo, prošlo je 24 sata od toga da je na sjednici Vlade su bile izmjene zakona i došli su već u, 24 sata ne na dnevni red sabora, nego na raspravu u Hrvatskom saboru. Ako to nije pokazatelj izvanrednog stanja u kojem jesmo ja ne znam šta je onda. S druge strane ono što je jasno i da tu Članak 17. ovaj Ustava jasno to propisuje i jasno je da tu spadaju i prirodne nepogode i jasno je da je ovo zapravo prirodna nepogoda i jasno je da su ovo vrlo velika ograničenja prava i sloboda zajamčenih Ustavnom to je ta 2/3 većina. I mislim da i u tom smislu i kolegica Borić već rekla vama da je stalo za dijalog kao što ste ovdje više puta govorili što niste predložili mjere, pa jesmo predložili smo zaključak koji je zatrpan i zakopan u dnevnom redu već mjesec i pol dana. Na konferenciji za medije kad smo predstavljali taj zaključak smo predvidjeli točno koristeći podatke Svjetske zdravstvene organizacije da ćemo imati preko 2.000 zaraženih dnevno u roku mjesec dana i da ćemo preći brojku od 1.500 nažalost umrlih građana i to se nažalost dogodilo. I to je bilo dva tjedna prije nego su onda i drugi počeli isto tako govoriti poput profesora Đikića itd. Znači to je bio, predložili smo neki model, u redu je da ga odbijete, ali baš da se o njemu niti ne raspravlja u Hrvatskom saboru, e to mislim da je pokazatelj da tu nema dijaloga. I iz te perspektive ja tako i čitam ovo da ima dijaloga onda bi podijelili s nama odgovornost i rekli bi ok, 2/3 većina i idemo vidjeti na koji način se mogu ove mjere poboljšati, na koji način mogu kazne biti razmjerne i na koji način možemo se bolje nositi sa ovom krizom. Mi smo već pokazali želju za dijalogom, ali očito da vi to hoćete sami, ako hoćete sami onda ćete i
159. 160. Poslovnika ja sam u saborsku proceduru prema Poslovniku poslao dakle u hitni postupak Zakon o sigurnosti prometa na cestama... Imam primjedbu na povredu Poslovnika. Za to ne. Dopustite dakle da nastavim, mislim da je povrijeđen Poslovnik ja sam po proceduri, u saborsku proceduru poslao Zakon po hitnom postupku kao što je to propisano Poslovnikom, taj zakon još nije uvršten u dnevni red. Sada da ne čitam članke od 159. i 160. dakle moje je mišljenje da bi se trebalo izjasniti o uvrštenju ove točke u dnevni red po hitnom postupku. Još prošli tjedan. Bila je dopuna dnevnog reda u srijedu, nije se to dakle napravilo, ovdje lijepo piše da se najkasnije 24 sata je li tako prije utvrđivanja, ja sam tu proceduralnu odredbu ispunio. Ne znam zašto se dakle taj Zakon ne uvrštava u dnevni red. Ovaj tjedan imali smo slučaj dopune dnevnog reda, ovaj tjedan smo dobili materijale. Na primjer Prijedlog zakona o potvrđivanju Protokola eksplozivnim tvarima itd.. Ovaj tjedan hitni postupak, pa je on uvršten u dnevni red. Evo, predsjedniče Sabora ja apeliram da uvrstite ovu toku dnevnog reda u dnevni red. Evo, i ne sumnjam da ćete to uraditi.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Maras, vaša rasprava ne bise trebala odnositi na ovaj dio ovdje u Saboru ili sabornici nego isključivo u skupštini grada Zagreba jer je to tema koja je u nadležnosti grada Zagreba. Što se tiče pomoći grada Zagreba, jedinice lokalne uprave diljem Hrvatske, evo samo podsjećam jedinu bitnu činjenicu i stvar pa velik dio prihoda koji se dogodi diljem Hrvatske a u korist grada Zagreba je upravo iz djela teritorija ili cijele RH tako da ti iznosi nisu mali pa vas pitam, jeste li zato da sjedište firme koje su u Zagrebu a djeluju diljem Hrvatske, taj dio ostaje u jedinicama lokalnih uprava?
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Evo ja ću kratko nešto reći o samom Prijedlogu izmjena i dopuna proračuna, državnog proračuna za 2008. godinu s razloga što je vidljivo da iz ovih izmjena proizlazi rast prihoda, činjenica od dvije i pol milijarde kuna. Činjenica da ovaj rast prihoda nije vezan sa gospodarskim rastom nego sa rastom cijena upravo s razloga što je milijarda i 300 milijuna dodatnih prihoda u proračunu rezultat poreza na dodanu vrijednost ali evo to je jedan od razloga što su prihodi planirani za dvije i pol milijarde veći. Svakako bilo bi puno bolje da je to rezultat gospodarskog rasta, izvoza i svega ostalog što bi bilo korisno da se dešava no normalno je da smo pod utjecajem svjetske energetske krize. Evo i danas je objavljen podatak da je cijena barela nafte 146 dolara na svjetskom tržištu i da će ta cijena rasti. Pa evo ja ću dati moj prijedlog s obzirom da je ministar financija rekao da bi bilo dobro iz opozicije da se dobiju prijedlozi. Ali evo već je taj prijedlog i izrečen. Mislim da bi bilo dobro razmisliti o smanjenju PDV-a na hranu prije svega s razloga što tim smanjenjem PDV-a na hranu se može utjecati na smanjenje osnovnih prehrambenih artikala, možemo reći sindikalne košarice. A s druge strane može se zaustaviti rast cijena koje će normalno rasti pod utjecajem rasta cijena energenata tako da evo to je jedna od mjera koja, a koju je i premijer gospodin Sanader prihvatio kao jednu od mjera koju će Vlada razmotriti na Aktualnom satu kad je postavljeno takvo pitanje. Drugo što mogu u ovom rebalansu proračuna podržati jeste usmjeravanje milijardu i 400 milijuna kuna prema zdravstvu za sanaciju zdravstva s obzirom da je zdravstvo da tako kažemo bilo u financijskom kolapsu i ova makar djelomična sanacija zdravstvenog sustava svakako dat će jedan prostor da uz provođenje reformi u zdravstvu svakako dođemo do nekog rješenja s time što je i u zdravstvu znamo od 1.4. povećani su limiti bolnicama što isto ocjenjujem do
Kolega Ilčiću, ja bi to vrlo jednostavno riješila tako da bi vjeronauk isključila iz škola zato što je RH sekularna država i smatram da se vjersko obrazovanje može odvijati kroz znači Crkvu bilo da se radi o Katoličkoj crkvi, Pravoslavnoj crkvi, Sinagogi ili Džamiji. Eto tako, zato što smatram da u 21. stoljeću hrvatski učenici imaju pravo na sve informacije što se tiče njihovog zdravlja. Te informacije trebaju dobiti u školi. Ja se ne želim crvenjeti kada pročitate istraživanje koje je provedeno i koje se navodi u ovom cjelokupnom izvješću kakve stavove mladi ljudi u Hrvatskoj imaju o homoseksualcima gdje smatraju da su to bolesni ljudi, da ih treba isključiti iz društva i da ne treba dati pravo govora. Oprostite za mene je to neprihvatljivo i ja ne želim biti dio takve škole. I da treba uvesti građanski odgoj i treba uvesti zdravstveni odgoj zato što je to važno za budućnost naše djece.
Štovani kolega Hebrang dijelim vaše zadovoljstvo posebice uz porast radova objavljenih u bazi koja je pokrivena Caren Countreisom- međutim na žalost to je maskiranje stanja, jer je to još uvijek daleko nedovoljno radova, pogotovo kada se zna da baza Caren Countries pokriva prirodoznanstvene struke. Nadalje, činjenica jest da do porasta broja objavljenih radova dolazi godinu ili dvije nakon odobravanja projekata, naprosto stoga što znanstvenici se posvećuju onome što i trebaju raditi tj. pišu znanstvene radove umjesto da pišu projekte. Također moram reći da sam izuzetno zadovoljan što i vi dijelite mišljenje da bi trebalo malo preispitati kriterije u napredovanju u zvanju, pogotovo u segmentu pisanja udžbenika. Jer paradoksalno je da za neke struke su predviđeni Caren Countries radovi za napredovanje u zvanje. Počnimo od moje struke fizike, a da nije predviđen niti jedan jedini rad na hrvatskom jeziku. Postavljam retoričko pitanje. Kako ćemo razvijati hrvatsku znanstvenu terminologiju iz fizike, biologije, kemije i mnogih drugih znanosti, a da također se nestimulira pisanje visoko školskih udžbenika? Hvala.
Zahvaljujem, poštovana gospođo ministrice. Ne ulazeći sada više nakon ovako duge rasprave u detalje samoga prijedloga zakona već je i u ime kluba dosta toga rečeno. Jako dobro ste ovdje spomenuli važnost ovih propisa kada su u pitanju investicije između ostalim. I navesti ću vam jedan konkretan primjer kako nam često birokratske kako to kažu ljudi prepreke znaju napraviti probleme tamo gdje ih ne bi trebalo biti. Konkretno evo navesti ću primjer u našem gradu Belišću imamo zainteresirane investitore za ne male investicije za naše pojmove od nekoliko desetaka milijuna eura kojima je preduvjet bio izmjene prostornih planova. I jedan od, mi smo proveli proceduru, sve je u redu. I onda smo na kraju gotovo došli do jednog problema koji je mogao zaustaviti investiciju. A radilo se o neusuglašenosti vjerojatno između ministarstava, ovo govorim da bismo otklonili te kasnije prepreke. Postoji jedan naputak vašeg ministarstva još iz travnja dok ste bili zamjenica ministra iz 5. travnja 2012. koji govori o ciljanim izmjenama i dopunama prostornih planova. Kada se radi o ciljanima. U kojima je doslovno bilo rečeno da kada su ciljane izmjene u pitanju onda nije nužno ulaziti u širinu da ja pojednostavljeno kažem. I taj naputak je na neki način zaista pojednostavio cijelu proceduru. Mi smo držeći se toga, tog vašeg naputka pristupili izmjenama, ciljanim izmjenama dakle mijenjali smo i … i onda smo od jedne od institucija dobili negativan odgovor koji je tražila upravo da napravimo kao da se ne radi o ciljanima. Ja se i njima moram zahvaliti na razumijevanju jer je to ipak otklonjeno ali će se pojavljivati vjerojatno takvi problemi. Pa bih molio, možda ne bi bilo loše da još jedanput svim zainteresiranim institucijama koje su u procesu donošenja ovih prostornih planova, bilo da se radi o prostornim ili urbanističkim planovima pošaljete ovaj naputak kako ne bismo više dolazili u to. Mi smo imali sreće pa smo evo uspjeli to razriješiti, ali moguće je da se događaju i u budućnosti ta
Poštovani kolega, mi ko da govorimo o dvije različite stvari. Sada govorimo o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu, jel' tako, ne o cijeni mlijeka. Međutim, do sada jest i nije, jest i nije. Kad govorimo o potporama, potpore su našim ulaskom u EU definirane to znate. A dosadašnja razgovaranja i razmišljanja i rasprave o cijenama mlijeka nisu zapravo na žalost nikada pokrenula pitanje produktivnosti, pitanje znanja i ulaganja znanosti u to, nego su se zapravo uvijek vrtila samo oko potpora što naravno nije dobro. Našim povećanjem produktivnosti, našom efikasnijom proizvodnjom i ovom cijenom mlijeka ili nekom sličnom cijenom mlijeka mogli bismo biti konkurentni i imati zaradu. Hvala.
Uvaženi kolega evo samo nekoliko razmišljanja kojima bih se htio nadovezati upravo na ovo o čemu vi govorite. Ovo zadnje, krenut ću od zadnjeg ovog što ste rekli vezano uz eko-kaštelanski sustav. Znate, kad je trebalo dodatno zaduženje i traženo je od svih jedinica lokalne samouprave, odnosno gradova koji su bili učesnici da daju instrumente mi nismo mogli dati i nismo dali. Županija je valjda dala za nas, ne valjda nego je, jer je morala jer projekt nije mogao stati. Ali činjenica da pored toga što ste rekli da piše ipak se traže ova sredstva. S druge pak strane ja se slažem s vama, ok, ali energetska učinkovitost dakle ne postoji samo energetska učinkovitost na razini velikih infrastrukturnih projekata države pa će se dogoditi u jedinicama lokalne samouprave. Postoji još 100 drugih vrsta projekata koji se događaju isključivo i jedino u jedinicama lokalne samouprave. Ja sam više shvatio ovo što se u zakonu nudi kao mogućnost da jedinice lokalne samouprave prebrode onaj jaz kada nemaju regularan priljev sredstava a moraju ga osigurati po programima i isplatiti iz sredstava proračuna. Recimo komunalni program, program komunalnog održavanja ili program komunalne izgradnje na primjer. Naravno, on mora proći kroz investicijski plan. Ali je činjenica da programi postoje, da se računi moraju plaćati, osobito fiskalnom odgovornošću i naravno novim zakonom kojim se regulira da jedinice lokalne samouprave moraju plaćati te programe u roku od 30 dana. E sada, u sklopu toga mnoge jedinice lokalne samouprave doći će i upast će u problem. A što ćemo onda sa zaduženjem države koje se implicira na poslovanje jedinica lokalne samouprave općenito, a ima i druge mogućnosti.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo prilike da repliciram obojici kolega. Ja znanost doživljavam kao znanstvenica i stoga kao onaj segment ljudskog djelovanja koji je pokretač razvoja jednog društva. Pa ipak reći ću jednu činjenicu koja se možda kolegama neće svidjeti a odnosi se na to da Hrvatska ima više sveučilišta po glavi stanovnika nego to ima Španjolska, Velika Britanija, Mađarska i niz drugih zemalja. Pa onda mi taj siromašni kolač koji imamo dijelimo na jako tanke kriške i na kraju nitko ne može funkcionirati normalno, svi smo prikraćeni, svi se osjećamo beznadno u takvoj situaciji. Moje je pitanje ne bi li bilo bolje odrediti koja ćemo sveučilišta po kvaliteti financirati i onda im dati pošteno financiranje pa da ti izvuku znanost u Hrvatskoj. Ali kada sam se javljala za repliku, znanosti i obrazovanja dakako, kada sam se javljala za repliku nisam imala na umu replicirati na ovo pa ću sada nastaviti i reći. Dakle europski fondovi nisu baza za kreiranje znanstvene politike ni koje zemlje. Svaka zemlja svoju znanstvenu politiku mora kreirati sama vlastitim sredstvima. Evo jednog ilustrativnog primjera. Zaklada će ovih dana primiti nekih 17 milijuna kuna za istraživanje klimatskih promjena. To je jedan europski projekt. Ako pribrojite te novce ovim novcima koje će zaklada dobiti za financiranje ispalo bi, stanje je super. Međutim pitam vas koliko je to znanstvenika u Hrvatsku kojih se može uključiti u jedan takav projekt koji će istraživati klimatske promjene. Vrlo zanimljiv projekt, vrlo bitno da mi u tome sudjelujemo ali u ovom trenutku nije to naš nacionalni prioritet. To je prioritet EU. Prema tome, mi moramo jačati vlastitu istraživačku bazu, vlastiti istraživački potencijal i jačati konkurentnost da onda možemo aplicirati na europske fondove a to možemo samo vlastitim sredstvima. Hvala lijepo.
Zahvaljujem potpredsjednice, uvaženi zamjeniče ministra sa suradnicama, kolegice i kolege. Evo i ja bih rekao nekoliko riječi o ovome zakonu u ime Kluba <PARTY>-a i na početku bih rekao naravno da ćemo podržati donošenje ovih izmjena zakona jer mislimo da se na ovaj način dodatno ojačavaju dva važna elementa ovoga zakona. Jedan je naravno ono temeljno ljudsko pravo o saznavanju informacija tijela javne vlasti, odnosno javnoga sektora. A drugo je ovo što je potpuno sada palo u drugi plan a to je ponovna uporaba informacija zbog koje ovaj zakon i mijenjamo. Naravno ministar Bauk je objasnio i u prvom čitanju da kada se već zakon zbog uvođenja Direktive 37/13 u Hrvatski pravni sustav, znači mijenja zakon da se onda malo poprave i neke nejasnoće i stvari koje se mogu još uvijek popraviti u ovom inače dobrom zakonu iz 2013. godine. Mi imamo Zakon o pravu na pristup informacijama iz 2003. godine kao i većina europskih zemalja koje su ga tada uvodile iako tradicija prava na pristup informacijama je puno duža preko 200 godina. Međutim, ono što je napravljeno 2013. godine na inicijativu i nekih zastupnika u ovome Saboru je zapravo novi iskorak za i osnivanje ureda povjerenice, odnosno povjerenika za pravo na pristup informacijama, uvođenja inspekcijskih odnosno nadzornih ovlasti i izricanja, mogućnosti izricanja kazni u skladu sa zakonom. Sve je to učinilo da zapravo Hrvatska ima jedan od boljih zakona o pravu na pristup informacijama. Ja se slažem da smo evo i ovim izmjenama predloženim zapravo pojasnili neke stvari, prije svega što su to tijela javne vlasti koja imaju obvezu sudjelovanja u procesu informiranja javnosti. Isto tako pojašnjena je i sam informacija je mnogi korisnici zapravo su zbunjivali ne samo sebe nego su opterećivali i tijela javne vlasti i naravno ured povjerenice zahtjevima koji zapravo nisu bili zahtjevi za pravo na pristup informacijama. U ovom prijedlogu se to pojašnjava i na puno bolji način se čini dostupnim hrvatskim građanima. Zato je govora bilo
Poštovana kolegice, u slučaju da se u privatnoj tvrtci nešto preplati to je naravno gubitak za vlasnika te tvrtke i njihova odgovornost. U slučaju da se to dogodi u državnoj tvrtki, državnom ili javnom tijelu, ili u gradovima i općinama naravno da će to na ovaj ili onaj način na kraju platiti naši sugrađani. Kako u Hrvatskoj imamo više od 800 tvrtki, stotine i stotine JLS-ova, nažalost teško je i vodit, i obratit pozornost na toliki broj subjekata gdje bi se nešto moglo dogodit. Ako i pođemo od toga da velika većina ljudi pošteno radi svoj posao uvijek se može dogodit da u jednom barem manjem dijelu slučajeva se dogodi korupcija. To može imat katastrofalne posljedice za naše društvo. Korupcija ne samo da ošteti društvo, ne samo da ošteti građane, ona dovodi i do rasta nejednakosti u društvu, dovodi do toga da korumpirani političari imaju novac, pa time imaju i prednost. Nažalost možda je i dio problema u tome što imamo tako velik broj državnih tvrtki, hotela, poslovnih prostora i ostaloga.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovani kolegice i kolege. Dobro jutro svima. Najprije, ja ću na drugu temu, ali možda isto jednako bitnu, pogotovo za građane ove zemlje. To je odluka Ustavnog suda RH od 10. ožujka ove godine gdje već 2. put i to povodom tužbe rektora Sveučilišta u Zagrebu, Borasa i 4 pravna fakulteta, sud donio odluku o ukidanju odredba Zakona o hrvatskom kvalifikacijskom okviru. Na temelju te odluke Ustavnog suda, ukinuti dio zakona, način da se diskriminiraju i diskreditiraju studenti stručnih i specijalističkih studija u odnosu na one sveučilišnog studija. Argumentacija iz obrazloženja ove sudske odluke u potpunosti je odvojena od životne realnosti i prijeti dovođenjem do ozbiljnih problema za studente stručnih studija na visokoobrazovnim institucijama, ali i zakonodavaca, što smatramo nedopustivim i u suprotnosti sa politikama i praksama EU te Europskim kvalifikacijskim okvirom. U većini zemalja EU ovakav scenarij je apsolutno je nemoguć, a EU preporučuje primjenu Europskog kvalifikacijskog okvira. Primjeni li se ustavna odluka retroaktivno, to ne, to ne, usvoje li se ove izmjene i dopune zakona do 31. prosinca ove godine, osim trenutačno 55 tisuća studenata stručnih studija, još oko 50 tisuća je onih koji su završili te studije i ostat će bez pravne kvalifikacije, odnosno pri zapošljavanju će imati posljednju kvalifikaciju propisanu zakonom, a to je srednjoškolsko obrazovanje. Zbog toga može doći do velikih problema u funkcioniranju različitih sustava države, ako i do problema u svezi s njihovim nesmetanim funkcioniranjem. Kao primjer, mogu vam navesti samo Visoku policijsku školu ili zdravstvena veleučilišta, gdje se školuju primjerice, medicinske sestre ili ostale medicinske profesije ili policijski službenici, koji ... su stavljeni u nezavisan položaj. Može li se zamisliti što bi se dogodilo da prijeko nam potrebni kadar ostane bez svoje kvalifikacije, odnosno da im se kvalifikacija umanji. To dovodi u pitanje njihove kvalifikacije za posl