EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-hr huggingface dataset:
Gospodine dopredsjedniče, dame i gospodo. Danas nećete se gospodine dopredsjedniče naljutiti, dvije rečenice uvodno prije ovoga Zakona. Danas na svjetski dan izbjeglica upravo govorimo o Zakonu o strancima i Zakonu o azilu što mi je vrlo važno, a svaki Hrvat kad se govori o Zakonu o strancima i Zakonu o azilu mora razgovarati i sa jednom odgovornošću, posebno pa ako hoćete s emocijama s obzirom na našu višegodišnju povijest. Nema zemlje na ovom svijetu od ognjene zemlje od sjevernog do južnoga pola gdje nema Hrvata ili je bio politički azilant ili je dobio dozvolu boravka privremeno ili je dobio dozvolu boravka stalno, pa prema tome veseli me da mi u Hrvatskom saboru u suverenoj državi govorimo i o Zakonu o strancima. Ovim Prijedlogom zakona uređuju se sljedeća područja putne isprave, viza, ulazak, izlazak i boravak stranaca, mjere za napuštanje Republike Hrvatske, rad stranaca, isprava o dokazivanju identiteta, boravište i prebivalište stranaca, kretanje stranaca u odori, ulazak i boravak i rad država članica Europskog ekonomskog prostora, zbirke podataka, inspekcijski nadzor, kaznene odredbe. Sigurno da ovo propisuju zakoni i Hrvatska kao suverena država mora i raditi kako se to očekuje najprije prema interesu nacionalnog interesa, a onda i prema putu Europskoj uniji i ponavljam još jedanput upravo zemlja koja ima diljem svijeta generacije, ne samo prvu i drugu ako brojimo u Europskoj uniji već se stvara treća generacija, pa skoro 50% hrvatskog pučanstva žive izvan domovine, a 50% u domovini. A sada ću se osvrniti i pored članka 2. kojeg sam već u ime odbora, o njemu nešto govorila, predloženoga zakona. Ja se nadam da ovaj članak 2. gdje je odbor, 4 zastupnika 11. izborne jedinice podnijeli su vama amandman. Dobro ga promotrite da je on upravo u duhu nacionalnog interesa Republike Hrvatske i ne krši se niti sa europskim niti sa svjetskim konvencijama. Znači da se predlaže dodatak stavku, članku 2. stavak 3. kojim se određuje da se Hrvati sa stranim državljanstvom,
Poštovani gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Jučer smo na maratonskoj sjednici Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina imali i ovu temu na dnevnome redu, ali moram odmah reći duljina sjednice se ne može pripisati ovoj temi. Naime mi smo vrlo brzo, gotovo bez rasprave prihvatili ovo što nudi predlagatelj. Svi smo digli ruke za ovaj Prijedlog odluke o proglašenju Nacionalnog dana borbe protiv nasilja nad ženama, kako je to formulira predlagatelj. Svi smo, dakle, bili "za" i to što smo bili svi "za" natjeralo je mene da nešto kasnije ponovno razmislim o svemu. Naime, davno sam već sam sebi nekako artikulirao jednu formulu koje se i danas pridržavam. Radi se, naime, o tome da kada se svi oko nečega slažu onda mi se čini kao da je to upravo pravi trenutak da se o svemu iznosa razmisli. Prije svega, mislim kao i neki drugi koji su to već jučer na sastanku odbora rekli, a i danas se čulo u Saboru, da ovo "nad ženama" valja zamijeniti "prema ženama". Naime, ovo "nad" je, rekao bih intrigantno, slikovito i kao da na neki socrealistički način ocrtava neko nasilje, pravi neku sliku. Drugo, moje se dvojbe zapravo odnose isključivo na datum. Toga 22. rujna 1999. dogodio se doista strašan zločin koji je potresao našu javnost. Pa bi u tom smislu taj dan, taj datum bio sasvim prikladan. Ono što je svima ostalo u sjećanju može biti i zgodno iskorišteno da se preko toga dana promovira i sugeriraju dalje u budućnosti oni ciljevi za koje se zalažemo u okviru ove tematike. Ali moje dvojbe proizlaze iz samoga obrazloženja ovoga Prijedloga. Naime, u Prijedlogu se, to su već svi vidjeli, mnogi citirali, kaže da u Republici Hrvatskoj se nasilje prema ženama, evo, ovdje se, vidite, predlagatelju omakla prava riječ, posebice fizičko, što je opet tema za sebe jer se tu, ova mala digresija ukazuje na to da osim fizičkog može biti i druge vrste nasilja. Da se, dakle, to nasilje najčešće događa u obiteljskoj zajednici koja bi trebala biti najsigurnije okruženje. Žene, žrtve na
Kolegice Maksimčuk uglavnom i najviše zapravo govorimo o korištenju pametnih telefona i zapravo posljedicama korištenja tih telefona u vožnji i zapravo utjecaju na samu sigurnost u prometu. Ja bih ovdje spomenuo i korištenje putnih računala koja se danas nalaze u gotovo svakom automobilu, zapravo koji postaju dio možemo reći i osnovne opreme svih novijih automobila preko tih putnih računala i telefoniramo, koristimo ih za planiranje puta, GPS, navigaciju i mnoge druge funkcije poput slušanja glazbe i slično a upravo korištenje tih putnih računala ponekad nam odvraća puno više pažnje nego korištenja samoga mobitela odnosno tog pametnoga telefona. Nažalost evo i ovaj zakon ne može odnosno ne prepoznaje takvu situaciju a ponoviti ću upravo korištenje tih putnih računala je ponekad mnogo opasnije nego korištenje samoga telefona.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Ovaj prijedlog rebalansa proračuna, prema stajalištu kluba Samostalne demokratske Srpske stranke, prema onome što trenutno imamo predstavlja solidan pokušaj da se zakrpe najkrupnije rupe kojeg ovog trenutka imamo u državi. Uz to osim tog solidnog pokušaja da se zakrpe najkrupnije rupe i ovo što govori ministar financija gospodin Šuker, smanjenje deficita sa ovim tipom i ovakvim načinom rebalansa proračuna i opće politikom koju vodu je također nešto što smatramo dobrim efektom neovisno o tome na koji način se dolazi ili izračunava taj deficit. Međutim, to naravno nije razlog da neke stvari ne kažemo u vezi sa ovim što se zove krpljenjem rupa. Prvo što se tiče zdravstva, gdje je naravno s obzirom na potrebe zdravstva, sasvim jasno neophodno osigurati najveća sredstva koja je moguće u skladu sa prostorom koji punjenje proračuna omogućava. Dakle, milijardu i 400 milijuna kuna plus još unutrašnje preraspodjele unutar samoga proračuna. I to je nešto što u danim okolnostima predstavlja neku vrstu mjere, kojim se želi ugasiti požar koji tinja na različitim stranama kada je u pitanju ta važna djelatnost unutar društva. Međutim, za što odlazi najveći dio tih sredstava? To bih volio znati više nego što zapravo znam. A ono malo što znam ili što čujem me na neki način zabrinjava. Najveći dio tih sredstava ako govorim krivo, ministar Milinović ili ministar Šuker će me ispraviti ili drugi kolegice i kolege koji su ovdje od struke odlazi zapravo za lijekove i za potrebe koje u svezi s tim nastaju u bolnicama ili koje u svezi s tim nastaju u klinikama. I ako još znamo k tome, kao što sam jučer čuo, zahvaljujući jednoj kraćoj konzultaciji neka mi ne zamjere oni s kojima sam se konzultirao treći po rang listi lijek koji mi koristimo u državi praksiten. Onda se zapravo postavlja pitanje kojeg smisla ima to naše subvencioniranje ili taj naš pokušaj da zakrpimo tu vrstu rupa ako će na kraju platiti oni koji su najteži bole
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospođo ministrice, gospodine pomoćniče. Naime, doista se mogu složiti s onim što je gospođa ministrica rekla u uvodnom obrazloženju ovog Prijedloga zakona da se smanjuje broj neriješenih spisa koji se nalaze na sudovima među kojima na predmete ovrhe otpada otprilike, znamo tu brojku, negdje jednu trećinu. Međutim taj broj predmeta je i dalje izuzetno veliki. Da je tome tako, kolegice i kolege treba pročitati samo zadnje izviješće Ustavnog suda Republike Hrvatske upućeno ovom Saboru u kojem Ustavni sud upozorava na nekoliko stvari. Na i dalje suđenja koja predugo traju i na povredu onog načela prava suđenja u razumnom roku. Pa je tako samo Ustavni sud u zadnjih nekoliko godina povećao, odnosno priljev na Ustavni sud s tog naslova je povećan 2,6 puta. Naravno da u takvim slučajevima Ustavni sud i naređuje nižem sudu, redovnom ili specijaliziranom, ne nižem ali redovnom ili specijaliziranom da je dužan određeni postupak okončati i određuje naknadu štete. Malo jest neprimjereno jer tu je Ustavni sud moram priznati debelo u pravu, da Ustavni sud Republike Hrvatske sudi u prvom stupnju u postupcima za naknadu štete zbog toga što ti postupci dugo traju. Ustavni sud tu upozorava da su nužne izmjene Zakona o sudovima, što je čini mi se Vlada pokušala i prošli tjedan. Ali isto tako upozorava i da zbog niskog, niskog cenzusa revizije Vrhovni sud Republike Hrvatske u nekim predmetima ne može ujednačavati sudsku praksu i sugerira na izmjenu Zakona o parničnom postupku. Ova druga izmjena se na žalost pokušala staviti u Zakon o sudovima, pokušala, stavila se u prvom čitanju zakona. No da se ja vratim na ovaj zakon. Naime, kad biste pitali ovrhovoditelje, ovršenike ili ako hoćete vjerovnike, dužnike da li su nezadovoljni sadašnjim stanjem i ovrha na sudovima a i zakonima. I jedni bi i drugi bi vam rekli isto da jesu. Kad biste isto tako sudove i oni bi to isto ponovili. Doista stanje ovrha jest takovo da su sudovi preopterećeni i ne bi se sl
Kolega Šuker, postavili ste ključno pitanje, kome se šalje poruka ovim zakonom, a ja bih rekao da se ne šalje poruka nego da se kažnjavaju sve udruge upravo na antagonizmu prema jednoj udruzi građana i što je još gore prema jednoj vjerskoj instituciji i to je ključ i poruka ovog zakona. Govori se o nekakvoj reguli, redu, transparentnosti kao da do sada nije bilo sve po zakonu, kao da nije bilo reda, kao da nije bilo sve transparentno, pa svaka udruga ima svoju skupštinu i koja podnosi financijsko izvješće svake godine i na koji se donosi planovi rada za narednu godinu, a one koje se financiraju iz proračuna jedinica lokalnih samouprava, dostavljaju izvješće jedinicama lokalne samouprave o utrošenim sredstvima. Upravo 99% ovakvih udruga su primjer kako nešto funkcionira i kako nešto dobro funkcionira u ovoj državi, jedino što ljude raduje i veseli upravo je rad u tim udrugama gdje odvajaju svoje slobodno vrijeme za opće dobro i rade na očuvanju tradicije kulture i običaja. Ali ja bih vas upitao nešto, kolega Šuker, što će se dogoditi s onim udrugama, npr. umirovljenika koji imaju u svom sastavu čajne kuhinje i gdje se igra na balote, na šah, na briškulu, trešetu, gdje su se oni organizirali di krate svoje umirovljeničke, često i samačke dane i da li će oni sada kada su u mirovini, kada su primjer svima drugima, kako se druži i živi za opće dobro, da li će i oni, sada će se i njih tjerati da u svojim 70-im ili 80-im godinama svoje životne dobi osnivaju trgovačka društva ako premaše ovih 230 tisuća kuna i da li će, kako će se onda ta trgovačka društva zvati? Trgovačko društvo hrvatskih umirovljenika? Kako?
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine ministre sa suradnicom. Najprije bih zaista osjećam tu potrebu morao iskomentirati nekolik uvodnih rečenica kada je ministar obrazlagao uzroke i davao ocjenu stanja našeg mirovinskog sustava i generalno nekoliko napomena što je rekao i o uzrocima zašto je to tako. Spomenuo je, vjerojatno to nikako ne može zaobići vječnu temu pretvorbe i privatizacije kao temeljni uzrok ovakvog stanja. Premda je sama pretvorba počela još 1988. i prvi problemi upravo u tom dijelu čitavog procesa. Ali istovremeno naravno niti riječi o suštinskim razlozima a to je velikosrpska agresija. Jedna trećina okupiranog teritorija i potpuna devastacija preko 40% predratnog hrvatskog gospodarstva. Čitava Slavonija, praktično do Virovitice je razorena u gospodarskom smislu i fizički razorena je dakle. Sjetimo se Karlovca i potpuno razorenih gospodarskih subjekata, Sisak, Petrinja, da ne kažemo jug i nepostojeća turistička sezona do praktično '97. godine. To nisu razlozi naših ekonomskih problema za ovu, za ovog ministra i za ovu Vladu i za čitavu ovu lijevu stranu. I još jedna konstatacija. Zar zaista mislite a vidim da sve više žalite za socijalističko komunističkom ekonomijom i zaboravljate vjerojatno neke stvari u kojim ste i vi živjeli na kraju krajeva jer smo negdje sličnih godina. Zar mislite da bi socijalistička ekonomija u Hrvatskoj ili možda u nekakvoj produženoj Jugoslaviji imala šanse obzirom da u cijelom svijetu čini mi se da takvi modeli postoje još jedino u dva režima Sjevernoj Koreji i negdje drugdje? Mislim da još jednino u svijetu u vašim glavama tinja nekakva nada a sve više vaši potezi liče na povratak socijalističkih ekonomija, postulata ili pravila a nažalost vidimo kakvi su vam rezultati. Nadalje, naravno govorite da je uočen u vašem, u vašoj preambuli, u vašoj ocjeni stanja sve veći broj ljudi koji traže invalidsku mirovinu. Zamislite 2013. godini u ovako idealnim gospodarskim uvjetima kada ste vi sve riješili sve više ljudi tra
U svim važnijim dokumentima Republike Hrvatske stoji jedna lijepa, moćna rečenica – Domovinski rat je temelj moderne hrvatske države. Što je s ratom, Domovinskim ratom koji su vodili Hrvati BiH, to je tema kojoj ću posvetiti idućih nekoliko minuta. Dakle u jednoj teškoj, tamnoj strani toga rata, o važnosti istine o Domovinskom ratu za opstojnost Hrvata u BiH, kroz kratki komentar o dugometražnom dokumentarnom filmu Zidine, sa tematikom logori za Hrvate u BiH. Ujedno koristim priliku najaviti današnju promociju istoga filma ovdje u Zagrebu. Naručitelj spomenutog filma je Hrvatska udruga logoraša Domovinskog rata BiH. Glavi protagonisti jesu trojica logoraša, trojica predsjednika udruga u nizu, Anđelko, Karlo i Mirko. Njih trojica kroz film, dakle, prikupljaju materijale, analiziraju događaje u logorima, posjećuju ostale svjedoke u različitim mjestima BiH. S njima razgovaraju o iskustvima, prenose njihova svjedočanstva o torturama i stradanju. Kamera je uvijek negdje sa strane, tu negdje, gotovo skrivena. Kako bi se film mogao lakše pratiti, on sadrži dio arhivskog materijala koji nas upoznaje sa činjenicama o samom ratu. Cilj naručitelja svakako nije bio snimiti film i prikazati svoju istinu, zato što su to već uradile, pod navodnicima druga i treća strana. Željelo se snimiti film koji neće nikoga glorificirati, neće biti huškački niti patetičan. Film ne samo za Udrugu hrvatskih logoraša, ne samo za Hrvate BiH, želja je bila film koji se može, koji može zainteresirati, izazvati emocije prosječnog gledatelja, kako ovdje u Zagrebu, tako i bilo gdje u svijetu. I da, cilj, odnosno zadatak je bio da film ne smije imati politički predznak. Jel' to moguće? I nije. Film ipak govori o logorima za Hrvate i kao takav ne može u potpunosti biti apolitičan. Netko je morao stajati iza tih logora, netko ih je morao organizirati, netko je činio strahote u njima. Taj netko ima svoje ime i prezime i zadatak je filma, htjeli priznati ili ne, ukazati na te politike, ukazati imenom i prez
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice, spomenuli ste opravdani razlog za nabavu oružja. Najradije bi da o tom razlogu uopće ne moramo razgovarati. Opravdani razlozi za nabavu oružja, dakle najradije bi da o tom razlogu opće ne moramo razgovarati međutim i najbolje bi bilo da opće nema pretpostavki u hrvatskoj državi za taj razlog. Međutim kad već moramo razgovarati ja bih vrlo rado od vas čuo da li kod vas u ministarstvu imamo određene studije ili analize počinitelja kaznenih djela odnosno prekršitelja vezanih uz vatreno oružje koji su bili u evidenciji, dakle onih koji su ilegalci i oni koji imaju dozvole počinitelja kaznenih djela. Možda je zato neki put … shvatili ste o čemu govorim? Dakle možda je zato neki put bolje omekšati zakon pa i olabaviti uvjete i razloge za nabavu oružja za posjednike pa ih onda imati pod nadzorom. Puno je lošija opcija rigidni zakon koji ima za posljedicu ilegalno naoružavanje pučanstva. Naravno da u tom slučaju trebaju biti korektivne mjere izuzetno stroge i zlouporaba držanja oružja i počinjenja kaznenih djela trebaju biti rigidna i drastična. Dakle još jedanput vas molim da mi odgovorite da li imamo unutar ministarstva tu evidenciju kako bi mogli upravo u ovim opravdanim razlozima za nabavu oružja mogli čim kvalitetnije raspravljati. Hvala.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče sabora, uvaženi g. ministre, kolegice i kolege. Pa bilo bi jako loše, ne bi bilo dobro kada bi građani ovu našu raspravu, ovu ne samo našu današnju raspravu percipirali na način kako oporba smatra da sve odluke koje je donijela Vlada, donijela je unaprijed želeći suspendirati demokraciju. Jednako tako ne bi bilo dobro bilo bi izuzetno loše kada bi, kada bi želju oporbe, inzistiranje oporbe na tome da se provode demokratske procedure Vlada prezentirala kao nepotrebno traženje dlake u jajetu kao fokusiranje na nešto nevažno odnosno odmaganje u ovoj situaciji. Ja sam uvjeren, pa i ne vjerujem da je to nekakva politička patetika ili romantika, ja zaista vjerujem da imamo svi isti cilj, da nam je cilj, dakle te odluke koje moramo donositi brzo, koje moramo donositi na vrijeme, da one budu usklađene sa zakonom, sa demokratskim procedurama, a da konačni cilj tih odluka bude taj da se sprječava zaraza. To je naizgled jednostavno i oko toga se moramo ovaj, oko toga se moramo dogovoriti. Ovih dana više nego obično nama zastupnicima građani nam postavljaju pitanja i očekuju odgovore na ta pitanja. Međutim, katkad građani precjenjuju naše mogućnosti i precjenjuju naš, naš utjecaj na određene procese u ovome, u ovome društvu. Međutim, od desetaka pitanja koje, koje građani postavljaju ću se, fokusirat ću se na, na, na jedno, a to su dnevni migranti odnosno naši radnici koji rade u susjednim, prije svega državama članicama EU odnosno konkretno u Sloveniji. Naime, još sredinom prošlog mjeseca Vlada je na preporuku HZJZ odnosno ministarstva, Ministarstva zdravstva donijela odluku, popis zemalja u koje se ne može ić odnosno sa izuzetkom dnevnih migranata odnosno radnika koji pod određenim uvjetima HZJZ mogu putovati na posao odnosno na posao, pa onda u izolaciju. To se može recimo iz Zagorja u Brežice, može se iz Krapine u Ljubljanu, ali se ne može recimo iz jugozapadnog dijela Karlovačke županije u Metliku, u Novo Mesto, u Črnomelj jer su, dakle popu
Hvala kolega Maras za kompliment ovaj rekli ste da sam informativan, moja žena se stalno ovaj žali da nisam dovoljno informativan pa ću ja reć da ipak jesam. Što se tiče ovaj korištenja sabornice, mislim da su sve grupe iz Europskog parlamenta dobro došle i pučani i socijalisti i demokrati i svi ostali, a odgovornost vaše i moje stranke je što 2019. Hrvatska država ili Zagreb kao glavni grad nema ozbiljan konferencijski centar, a mi smo kao turistička zemlja. Što se tiče kolegice Šuice nisam primijetio ovaj na odboru kad smo je potvrđivali da je itko bio protiv, 10 za, 5 suzdržanih glasova. I zadnje, a ne najmanje važno, ja se s vama slažem, dakle međutim i današnja sabornica i naša rasprava i količina prijavljenih kolega govori koliko je zaista interes za europske poslove. Na Odboru za europske poslove i vi ste bili par puta svjedokom, dolaze ljudi koje to zanima, često ih ne bude puno, dođu neki koji nisu članovi odbora, svi su pozvani razgovarat. Jedino na taj način zapravo i u javnosti počevši od ove sabornice možemo zaista utjecati više na europske …/Govornici govore istovremeno./…
Poštovana zastupnice Glasovac. Meni je žao da vi ponavljate ovo pitanje iako ste jučer bili na odboru na kojem smo vrlo detaljno to elaborirali i vi ponovo namećete tezu da bi naša Vlada odnosno ministarstvo kojem sam na čelu trebalo napraviti nešto nezakonito, a to je upravo ovo na što vi pozivate. Vi pozivate na bezakonje odnosno kršenje zakona što bi predstavljao bilo koji korak kad bi ministarstvo preispitivalo odluke neovisnog regulatora, vi to jako dobro znate, a bez obzira na to ponovo plasirate tu temu. Dakle, Ministarstvo kulture i medija sukladno zakonu sadašnjem, a ni ovom koji sad predlažemo nije nadležno nadzirati rad regulatora. To je nadležan Sabor, izvolite pozvati članove Vijeća za elektroničke medije na sjednicu, koliko sam shvatila to će se uskoro i dogodit pa ih pitate sve što vas interesira o tome. Što se tiče ovoga što je jučer rekao predsjednik Novinarskog društva, mogu to ponoviti ovdje jer sam to rekla jučer i u razgovoru s njim, a i na odboru. Potpuno je neprihvatljivo da daje izjavu u kojoj tvrdi da predsjednik Vlade može naredit istragu, dakle takva je tvrdnja iznesena od strane HND-a da predsjednik Vlade može naredit istragu o nečemu o čemu se piše u medijima i to od onih koji cijelo vrijeme zagovaraju slobodu medija. Dakle, nešto putno neprihvatljivo. A na vaše pitanje što radimo vezano uz transparentnost vlasništva u medija, podsjetit ću ono što sam rekla jučer, nacrt Konačnog prijedloga Zakona o elektroničkim medijima jučer je bio na odboru, bit će sljedeći tjedan na plenarnoj sjednici, naši prijedlozi su bili uključeni već u prvom čitanju. Dakle, obveza javne objave vlasništva u medijima sukladno registru stvarnih vlasnika, 2 javna objava u medijima o izvorima financiranja, 3 obveza kad financiraju medije da to rade putem natječaja i sukladno javno objavljenim kriterijima. Dakle, za razliku od vas koji imputirate da bi mi kao i nekim nedemokratskim državama dijelili ili oduzimali koncesije kao Vlada i ignorirali činjenicu da smo izme
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, gospođo zamjenice ministra sa suradnicom, štovane kolegice i kolege. Rijetko koji zakon nas se toliko osobno tiče kao Zakon o zaštiti potrošača što je rekao u jednom trenutku uvaženi kolega Grubišić. On se slobodno mogao zvati i zakon o zaštiti građana jer se mi svakodnevno susrećemo s jednim oblikom dakle ili idemo u dućan pa tamo kupujemo nešto, netko na pruža neke usluge, netko nam naplaćuje komunalne usluge, netko nam u poštanske sandučiće baci propagandni materijal tako da se svakodnevno susrećemo s ovim zakonom. Evo ja ću samo jednu crticu podvući. Danas sam pročitao da je Udruga potrošača Franak podignula kolektivnu tužbu protiv 8 banaka štiteći štediše koji štede još uvijek i otplaćuju kredite u švicarskim francima upravo zahvaljujući ovom zakonu. Dakle to je isto jedna crtica koliko je taj Zakon o zaštiti potrošača važan. Ove izmjene u ovom zakonu normalno da ću podržati jer su one nužne i one su dobre. Zašto nužne? Zato što se usklađujemo sa zakonima EU. Vjerojatno velika većina hrvatskih građana nije možda ni čula za pojam time share. Što se budemo više približavali i usklađivali sa EU bit će još takvih pojmova i moramo pripremiti hrvatske građane na tako ajmo reći na iznenađenja, nego usklađivanje s europskim zakonima. Što se tiče opomena, kolegice i kolege su puno toga rekle, ja mogu samo malo reći da se potpuno slažem s time da se rješava taj pojam naplate opomena. Ja ga ne bih čak nazvao ni parafiskalnim nametom nego bih ga nazvao parafiskalnim haračem. Jer u jednom trenutku očito je da je naplaćivanje opomena izmaknulo kontroli od banaka, od komunalnih poduzeća, od trgovaca, ja ne znam više tko vam nije htio i smio i kako naplatiti opomenu. I te opomene su vam se kretale od 30 do 150 kuna. Dakle potpuno podržavam ovu izmjenu zakona. Ja bih malo govorio u svom izlaganju malo bih se osvrnuo na praksu. Ja vam inače dolazim iz Karlovca iz Karlovačke županije i mi smo od jedna od rijetkih županija odnosno grad Karl