EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-hr huggingface dataset:
... /Upadica: Netko samo je ostavio uključen, tko bi drugi nego kolega Zekanović, pa vas molim, kolegice samo, ako možete. E, dobro, dobro, evo, isključili smo. Izvolite. Oprostite. Da./ Poštovani ministre. Zanima me postoji li kakav dugoročni plan mjera zaštite od širenja Covid-19 virusa koji bi za cilj imao osiguranje balansa između zaštite zdravlja građana i potrebe za osiguranjem pozitivnih uvjeta za gospodarstvenike, ponajviše iz ugostiteljskog sektora, kao i za realizaciju turističke sezone, ili ćemo na temelju trenutnih pokazatelja uvoditi ad hoc mjere i nadati se najboljem? Hvala lijepa
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovana gospođo zastupnice. Zakon o trgovini je daleko više od zakona koje regulira rad nedjeljom. Zakon o trgovini pripremao se dulji niz godina. I moram reći da kada govorim o njemu, ja sam sretan i ponosan jer mnogi dijelovi toga zakona uvelike poboljšavaju dosadašnju dakle, zakonsku regulativu te djelatnosti. Trgovina je izuzetno važna djelatnost sa preko 250 tisuća zaposlenih. I ako me pitate koga štiti dio Zakona o trgovini koji regulira rad nedjeljom, onda ću vam reći prvenstveno dakle, tih 250 tisuća zaposlenih u trgovini radnica, najčešće je to ženska radna snaga, koje su itekako pozdravile donošenje Zakona o trgovini, pa i zabranu rada nedjeljom. I ja vas molim ako mi ne vjerujete odite u Zagrebu u bilo koju trgovinu, pitajte i razgovarajte sa tim ženama, pitajte ih jesu li one zadovoljne činjenicom da se nedjeljom, dakle, ne mora više raditi. Pa ćete dobiti odgovor na pitanje koga prvenstveno štitimo. S druge strane što se tiče eventualnih dakle, proširenje, asortimana na benzinskim postajama, vi ste adresirali to pitanje na pravu adresu. Prava adresa dakle, državni inspektorat, inspekcijske službe trebaju raditi svoj posao, inspekcijske službe imaju ne samo našu punu podršku, nego dapače inspekcijske službe su već potaknute od strane Ministarstva gospodarstva kada smo uvidjeli da postoje ovakve pojave da se one i spriječe u samome začetku. Što se pak tiče on line kupnje, dakle, moram se začuditi vašoj primjedbi nisam znao da on line kupnja dakle, je zabranjena u Republici Hrvatskoj, to mi je novost, evo to mi je novost dakle, i sama zemlja pametna, razvijena pa tako i Hrvatska upravo suprotno potiče on line kupnju, to moramo činiti i mi. Dakle, poštovana gospođo zastupnice, što se pak tiče efekata, pozitivnih ili negativnih, rada nedjeljom, moram reći sljedeće. Danas je 28 dan mjeseca siječnja, 28 dan primjene novog Zakona primjene novoga Zakona o trgovini. Od tih 28 dana, jako je puno bilo državni
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo ministrice, kolegice i kolege poodmaklo je vrijeme i rasprava. Ja ću samo nekoliko rečenica, odustat ću od rasprave koju sam bio pripremio jer je podosta toga i rečeno uglavnom sve ono što sam mislio reći, ali sama rasprava ukazuje koja je bila gdje je gotovo u raspravi postignut jedan konsenzus koji će sigurno biti iskazan i kod glasovanja, odgovornosti koju saborski zastupnici imaju u odnosu na štićenje najvažnijeg resursa ove zemlje, to je prostor. Ali govori ujedno o tome bez obzira što se ovdje kao što je rečeno govori o nekakvim vatrogasnim rješenjima da je gospođa ministrica upravo pogodila ona prava rješenja koja bi imala za cilj da spriječi daljnju devastaciju našeg prostora. U Istarskoj županiji prostorno-planska dokumentacija županije je također predvidjela ovaj obalni pojas i to širi nego što zakon predviđa od 1500 metara međutim situacija je gotovo katastrofalna i ovime se neće spriječiti bespravna gradnja koja je najveći problem i pozdravljamo i ja osobno sve one, one, ona nastojanja koja idu u pravcu da se spriječi bespravna izgradnja pa i najavljene promjene Kaznenog zakona u kome bi ova bespravna gradnja bila kvalificirana kao kazneno djelo. U pripremi za ovu raspravu konzultirao sam ljude u županiji, u nekim gradovima na području Istarske županije i bilo je nekoliko dvojbi koje je gospođa ministrica u svom uvodnom izlaganju i kasnijem obraćanju razjasnila pa nema potrebe da ih ovdje ponavljam ta pitanja i da jednostavno trošim vrijeme. Jedina dvojba koja je ostala od onih koje su mi ljudi koji na tome rade ... je to rok da li 6 mjeseci ili godina dana jer iskazuju bojazan da bez obzira na zakonsku odredbu i postojanje pa i političke volje i bilo koje druge, pa čak i u situaciji da postoje sredstva izražavaju bojazan da li oni koji trebaju izraditi tu dokumentaciju mogu vremenski stići u tom roku. To je jedina dvojba koja je ostala kako su mi rekli ljudi koji se tom problematikom bave. I ja pozdrav
… u Osijeku je bilo po nekakvim procjenama koje su se tada radile na temelju onoga koliko se kruha pojelo odnosno potrošilo taj dan, bilo je negdje između 15i 20.000 ljudi, čak možda i manje, ali dobro. Od toga je bilo negdje oko 7 do 8.000 hrvatskih branitelja i bilo je 10-ak tisuća civila. U to vrijeme Domovinskog rata u najtežim onim trenucima za Osijek jer Osijek je u to vrijeme bio u poluokruženju, sa tri strane je bio okružen neprijateljskim postrojbama srbočetničkim itd., u to najgore vrijeme sve je u gradu funkcioniralo, doslovno sve. Bilo je kruha, bilo je vode, bilo je grijanje, radili su telefoni, radili su goriva je bilo, čak su tramvaji vozili, doista grad je funkcionirao pa mogu reći možda u nekim segmentima bolje nego danas. U to vrijeme upravo negdje 18.12.'91.u podrumu Bolnice osječke kad sam ležao na onom operacijskom stolu pored mene je ležao čovjek koji je ostao bez noge jer je pogodila granata tramvaj u kojem se on vozio tad, ostao je bez potkoljenice, i to je čovjek koji je radio u gradu, koji je upravo ovo što sam sad govorio na neki način održavao, da bi mi svi koji smo bili u odorama, da bi mi mogli branit taj grad. Taj čovjek i ti ljudi, nažalost u velikom broju nisu ostvarili svoja prava, nisu mogli postić status hrvatskog branitelja. U to vrijeme, jedan moj kolega, zapovjednik brigade, u to vrijeme u Osijeku, rekao je da o njemu svi ti ljudi trebaju imat status hrvatskog branitelja, i ja se slažem, i tada sam se slagao sa njim i danas mislim da je to tako. No nažalost ne mogu bit branitelji ali mogu dobiti i trebaju status stradalnika Domovinskog rata. Neko je ovdje spominjao danas, mislim da kolega iz Rijeke, da tajnice u brigadi nisu, odnosno čistačice, pardon, u brigadi, ne mogu imat status, odnosno da nisu borbenog sektora. Bogme u Osijeku jesu, i u Vinkovcima i još mnogim gradovima gdje je crta bojišnice bila na kilometar i po od zapovjedništva brigade. Svi ti ljudi trebaju i na neki način, moraju ostvariti svoja prava a u pravo ove
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana ministrice, kolegice i kolege. Javna televizija je opće dobro. Ona ne može pripadati ni Vladi ni stranci. Vlade se mijenjaju, nakon jedne stranke druge dolaze na vlast, a javna televizija ne može biti izborni plijen jer to nije dobro za tu televiziju da se mijenjaju njezina vodstva, njene koncepcije svaki puta nakon izbora. Kada saborska većina bira ravnatelja HRT-a to je izborni plijen. To je način na koji se biraju čelnici nekih vladinih organizacija. Kolegice i kolege nije to citat iz nekog dokumenta EU, <PARTY>-a ili Europske pučke stranke to su misli koje je iznio u ovom Saboru prije godinu i pol dana uvaženi potpredsjednik i saborski zastupnik <PARTY>-a Nenad Stazić. I doista nema i ne može biti neovisnosti javnog servisa ako stranka ili koalicija na vlasti mogu samovoljno izabrati koga god žele na čelu HRT-a. To bi bilo kao što je rekao drugi uvaženi <PARTY>-ovac Tonči Vujić korak unatrag prema državnoj televiziji. Ili kao što je tada istaknuo prof. Damir Grubiša to bi bio manipulativni pokušaj da se ponovno uvede državna, odnosno politička kontrola nad Javnom televizijom. I doista evo bili su u tom smislu u pravu i stoga je tadašnja Vlada <PARTY>-a potrudila se da uvaži sve te primjedbe i konsenzusom donese Zakon o HRT-u. Danas se zastupnici <PARTY>-a jako ljute kada mi kažemo da nas ovaj prijedlog Vlade Zorana Milanovića vraća na partijsku televiziju. Kažu nam da je HRT u velikoj krizi i da se stoga može uvesti reda jedino ako <PARTY> i partneri mogu samovoljno imenovati Glavnog ravnatelja HRT-a. No ja ću se opet tu referirati na kolegu Stazića iz tog istog <PARTY>-a koji je na jedan donekle sličan čak i benigni prijedlog svojedobno reagirao ovako: "Oni žele produbljivanje krize kako bi se u javnosti stvorila slika da je bolje bilo što pa i državna televizija." Takvu taktiku danas provodi nitko drugi nego <PARTY>-ova koalicija koja je imala 6 mjeseci da implementira važeći Zakon o HRT-u umjesto da ga opstruira.
Hvala gospodine predsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Ovdje u Parlamentu me uvijek zapravo zapanjila lakoća s kojom se diskutira i odlučuje o sudbinama desetka tisuća ljudi. Diskusija bude mirna, gotovo koncilijarna, lijepo se sve to dogovori i srazmjerno, jednostavno uz par disonantnih glasova se zaključuje da se recimo mirovine zamrznu, pa budu zamrznute godinu dana. I o tom nema velike rasprave. Vjerojatno imamo razloga. Kad ovakav predmet dođe na diskusiju, ovakav zakon dođe na diskusiju onda diskusija prestaje biti mirna, postaje užarena, postaje vehementna i time samo pokazujemo koliko je zapravo potrebno u ovo društvo uvesti pravednosti i uvesti novog načina razmišljanja. Ovaj Zakon je politički dobar. Dobar je prije iznad svega zato što daje poruku optimizma, daje poruku eto počet ćemo s pravednosti, počet ćemo naravno od nas samih. Kratko. Dobar je politički i iz pragmatičkih razloga. Ova Vlada će očito morati povući poteze koji se neće nikome u državi sviđati ili vrlo velikoj većini se neće sviđati i dobro je onda krenuti sa ovakvim zakonom da bi se to na neki način amortiziralo, da bi se dobio neki socijalni odbojnik. Ekonomski je Zakon naravno beznačajan u kontekstu novaca koji se vrte u Mirovinskom fondu 39 milijardi i ovih 20, 30 a možda ni toliko milijuna nisu značajni, jer ti ljudi koji bi dobili privilegiranu mirovinu koju neće dobiti ipak imaju pravo na nekakvu mirovinu. Oni su nešto radili u svom životnom vijeku većina državnih dužnosnika. Prema tome, ostvarili bi nekakvu mirovinu, ako ne ovakvu kakvu bi dobili prema Zakonu kojeg ukidamo. Ovaj Zakon je politički korektan jer potiče načelo društvene pravednosti. Svrstava saborske zastupnike i druge državne dužnosnike koje navodi u kategoriju građana. Dakle, ne više u neku kategoriju izvan toga. Međutim, ono što birači i građani očekuju od ove vlasti jeste uspostaviti ukupnu društvenu pravednost. Dakle, ovo je početak, ovo je prvi korak. Ako iza toga nema sljedećeg koraka da se svim d
Gospodine potpredsjedniče! Poštovani predstavnici mirovinskog fonda! Kolegice i kolege zastupnici! Tema razmatranja ovog Izvješća o radu i poslovanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje za 2005. godinu. Prema uvodu predmetno izvješće je obavezno mirovinsko osiguranje na temelju generacijske solidarnosti. Nadalje se navodi da je Hrvatska naslijedila sustav s visokom razinom prava. Ne znam, ja se tu ne bi mogao baš složiti jer Zakon o mirovinskom osiguranju nije izmislila država nego su ga stvorili radnici sami. On se tijekom razvijao i prikupljanju sve većih sredstava širila su se i prava. Prema tomu, ta prava koja su naslijeđena bila su normalni produkt učešća financijskih sredstava u tim fondovima. Tu se dalje navodi da je mirovina iznosila 65% plaće. Normalno. To je bilo tako tada prema tim svim kriterijima koji su tada bili aktualni. Danas to izvješće iznosi oko 41,32%. Ja mislim da tako piše unutra 41,32%. I s druge strane navedeno da je omjer umirovljenika bio 3:1. Ja ovo ne bi mogao baš prihvatiti kao činjenicu s obzirom da su prije postojali fondovi radnika, fondovi poljoprivrednika, fond samostalnih zanatlija, autoprijevoznika i ugostitelja a isto tako i vojska je bila u posebnom fondu. Prema tomu, taj omjer baš i nije točan. Možda je ta razlika plus, minus 10%, međutim da je toliki omjer ja prosto ne vjerujem. Ako mi i priključimo ove nezaposlene oko 400 hiljada onda ne možemo dobiti taj omjer 1:3 nego bi taj omjer bio nešto malo drukčiji. Prema tome, isto tako prema toj analizi prava prije isplata mirovina prije i isplata sada ja mislim da bi ta mirovina trebala biti povoljnija i da bi ona trebala iznositi negdje 50% od plaće. Prema tome bi ona trebala imati i dalje tendenciju rasta. Navodi se veliki broj umirovljenika. O tome sam govorio i zato kažem da moramo malo to vagnuti, moramo vidjeti i moramo dosljedno pratiti kako treba, podatke prikazati onako kako de facto jesu. Ukupni prihodi u 2005. godini iznosili su 27,3 milijarde kuna. Od toga je dop
Pa, evo kratka replika. Gospodin Jelkovac je ustvrdio da bi dilemu što je bolje rješenje, Vijeće za regulaciju energetskih djelatnosti ili agencija, trebalo prepustiti vremenu. ja bih to kratko komentirao. To nije pristup kojim se rukovodila Vlada i tako, ta metodologija, da vrijeme arbitrira šta je bolje rješenje, jednosstavno nije prihvatljiva. Vlada je tražila bolje rješenje, Vlada je našla bolje rješenje i Vlada nam je ovim zakonom predložila bolje rješenje i nadam se da ćemo to kvalitetnije i bolje rješenje uskoro usvojiti iz jednostavnog razloga. Vijeće za regulaciju imalo je 2 i pol zaposlena. Sa dva i pol zaposlena nije moglo obavljati tako složene i odgovorne poslove u ovoj državi. Agencija će biti strukturirana na taj način da može reprezentirati sve interese u energetskom sektoru koji je izuzetno kompleksan i heterogen. Prema tome, želim još jedanput naglasiti. Rješenje koje nam je dostavljeno, testirano i verificirano u stručnim krugovima, bolje je i kvalitetnije. Vlada ga je prepoznala, Vlada ga je predložila, vjerujem da će ga ovaj Sabor prepoznati i poduprijeti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem se kolega Lesar. Vi ste me potakli na ovu repliku sa vašom konstatacijom da je očigledno da su dobro došli investitori uglavnom iz zemalja EU, a postavljate pitanje zašto samo oni, zašto ne i neki drugi. Ja konstatiram da je još gora situacija sa zemljama u okruženju, dakle da su najnepoželjniji investitori kod nas investitori iz zemalja u okruženju kojih ima. Dakle, nemojmo ih podcjenjivati. Činjenica jeste da recimo iz, najnepoželjniji su investitori iz nama susjedne Republike Srbije. Ali je isto tako činjenica kad ste govorili o zemlji da su mnoge hrvatske tvrtke kupile hiljade hektara zemlje po Vojvodini, a da istovremeno je to nepoželjna stvar kad se radi o obrnutom procesu. Dakle, nema slučaja da se nešto slično desilo u Hrvatskoj, odnosno da je investitor iz Srbije imao prilike da uloži svoj kapital ovdje. Naravno da je tu faktor i skupo ulaganje, skuplje nego u domicilnoj državi, odnosno u Srbiji. Ali naravno da je i faktor i nekakvo nepovoljno okruženje poslovno koje smo prema tim relacijama mi stvorili. Isto tako se slažem sa konstatacijom i gospodina Linića kao i sa vama da ovaj zakonski okvir neće riješiti ideju koju bi trebalo riješiti. Niz je faktora izvan ograničavajućih faktora, izvan ovoga zakona. Recimo nismo spomenuli da je često sudbina velikih projekata ovisi o mišljenju lokalnih ljudi, ljudi konzervatora, ljudi i zaštite kulturnih dobara itd. koji su a priori u startu vrlo rezervirani prema nekakvim novim objektima u određenom ambijentu. I ako ti objekti mogu da budu itekako dobar izvor velikih i novih investicija.
Gospodine predsjedniče Sabora, potpredsjednici, uvaženi ministri, kolegice i kolege zastupnici! Želim vas lijepo pozdraviti i iznijeti stavove Hrvatske seljačke stranke kada je riječ o temi koja je danas na raspravi, temi kojom se ova stranka godinama bavi i prije svega skinuti ono ako se želi reći da je ZERP hrvatski mit ili da ga netko u to želi pretvoriti. Možda netko drugi i neki drugi imaju mitove, ali ZERP zasigurno hrvatski mit nije, jer ZERP je 25 tisuća kvadratnih kilometara mora koje, točno stoji, nije i ne može se uknjižiti kao vlasništvo Hrvatske, ali na što temeljem Međunarodne konvencije o pravima mora Ujedinjenih naroda od 1982. godine Hrvatska ima pravo. Mi smo se odlučili da tu polovinu mora hrvatskoga Jadrana branimo, štitimo i upravljamo kroz dvije komponente – kroz ekološku i ribarsku. Izrazili smo to i kao ekološke i ribarske interese. Prilikom donošenja a također rasprava je bila žestoka od samog naziva do toga što sve ova materija obuhvaća, ali vodili smo se načelom kojim se vodilo preko 135 zemalja svijeta, a one su temeljem rečene konvencije iskoristile svoje pravo. Ovo pravo, ovdje je to već rečeno i ponovljeno iskoristile su i sve članice Europske unije osim Grčke. Da ZERP nije nešto ili zaštita mora koja se nadovezuje na nacionalna, nešto što ne treba štititi, o čemu ne treba brinut i o čemu ne treba raspravljat i čega se može i treba odricat, onda zasigurno 6 zemalja Europske unije ne bi donašale odluku u trenutku kada su već bile članice Europske unije. Zbog toga ona dilema koja je danas da li i kako se ponijeti, postaviti a i sutra ponašati, jer ćemo mi danas, večeras, noćas završiti raspravu, ali sutra već moramo ući u određene poteze, predvidjeti i voditi određenu akciju. Ono što smo mi ovih dana pred hrvatskom javnošću govorili vezano uz ZERP, ne jednom sam rekao, mi to ne iščitavamo da su pozadina poruka koje su nam došle, koje su bolne i koje su nam … ne više i, nego ili, ili. To nije poruka cijele Europske unije. To nije poruka s
Hvala poštovani predsjedniče. Pa evo poštovani kolege zastupnice i zastupnici. Kada govorimo o ovoj izmjeni zakona u dijelu u kojem se definira ograničenje odnosno koje osobe grupe birači ili stranke mogu kandidirati evo ja u ime kluba <PARTY>-a ističem da svaki zakon koji se nadopunjuje ili nadograđuje, a da ide u smjeru da bi što bliže bili onome što svi želimo, a to je zadovoljstvo naših građana ponuđenim kandidatima na listama na izbor, a samim time i zadovoljstvo izabranih kandidata u Hrvatski sabor jer biraju one za koje misle da su najbolji. Ali jednako tako želimo i spriječiti da se nakon toga izbora osjećaju na neki način prevarenima kada za određene izabrane zastupnike počnu izlaziti određena djela ili ne djela van pa tada se birači naravno osjećaju prevarenima, s vremenom izgube i volju uopće da izađu na glasanje i svaki puta kada je sve manje glasača uopće i izađe na birališta to je poruka svim političkim strankama ali i svima nama koji se bavimo ovim poslom da nešto ne radimo kako treba. Ali jednako tako smatramo da ovakav način prijedloga izmjena zakona nije najbolje rješenje jer i sam Odbor za Ustav je također upozorio na odluku Ustavnog suda RH, ali isto tako pozvao i na puno širu raspravu sa zaineresiranom javnošću u vezi izmjena ovog dijela zakona. Jednako tako kada govorimo o određenim ograničenjima kandidiranja osoba tako moramo napomenuti i o pravima određenih već izabranih zastupnika i možemo spomenuti i recimo izabrane zastupnike koji imaju određene nespojive dužnosti u primjeru župana ili zamjenika župana koji ne mogu u isto vrijeme biti i župani i zamjenici u svojoj sredini i biti zastupnici Hrvatskog sabora, dok je to isto s druge strane omogućeno gradonačelnicima i načelnicima. Dakle još jedan primjer da je potrebno ozbiljnije pristupiti izmjeni cijelog izbornog sustava na puno ozbiljniji način i sa puno širom raspravom. Ono zbog čega se posebno ne slažemo u ovom prijedlogu zakona i zbog čega klub <PARTY>-a nikako ne može podržati ovaj pre
… potpredsjedniče. Kolega Piletić, i ovom Strategijom poljoprivrede predviđene su mjere ruralnog razvoja odnosno program ruralnog razvoja i unaprjeđenje uvjeta života u ruralnim prostorima. Pa vi evo kao gradonačelnik grada Novske ste konzumirali određene dosadašnje mjere ruralnog razvoja i izgradili ste i vrtiće i kilometre cesta i domove itd. iz kojeg se vidi poboljšanje uvjeta u našim ruralnim prostorima. Pa evo i ova strategija također će omogućiti da nastavimo daljnji razvoj naših sela. Hvala.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo dozvolite mi da se ja osvrnem na onaj dio prijedloga proračuna za 2005. godinu, na onaj njegov dio koji se odnosi na sport. U tom dijelu moguće je primjetiti nekoliko važnih stvari koje svakako treba istaknuti. Prije svega povećanja sredstava na poziciji Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa u dijelu koji se odnosi na sport u odnosu na prošlogodišnji proračun. Koji iznosi 27,8% ili konkretno povećanje s oko 55,5 milijuna na gotovo 71 milijun kuna. Povećanje je značajno ja ga apsolutno podravljam i podržavam. Smatram da takvo povećanje proizlazi prije svega, zbog velikog uspjeha hrvatskog sporta u ovoj godini, kada kada su hrvatski športaši osvojili 5 odlična na Olimpijskim igrama u Ateni. I time ostvarili najveći uspjeh hrvatskog sporta od naše samostalnosti. Stoga smatarm svaku kunu koja ode u sport i za sport opravdanom i da tako kažem dobro uloženom. Jer kakva je sada situacija u hrvatskom sportu svako dodatno ulaganje gotovo sigiurno garantira nove još veće uspjehe. Dojam je ipak da još uvijek sport više daje i vraća državi no što država u njega ulaže. Stoga je sasvim razumna projekcija povećenja proračunskih izdataka za 2006. i 2007. godinu za 5,4 odnosno 9,5%. Navedena činjenica veseli ali ja vjerujem da će spronaći prostora za još veća ulaganja u sport narednih godina. Jer sport hrvatskoj državi donosi imiđ kompetitivne,pobjedničke, i uspješne zemlje. Nesumnjivo je da Hrvatskoj takav imiđ može puno pomoći u ostvarivanju naših dugoričnih ciljeva. Najveća vrijednost sporta nije u sportskim uspjesima nacionalnih selekcija istaknutih sportaša, najveća vrijednost sporta jesu djeca i mladi. Sport kao moćno i poticajno odgojno sredstvo koje vrlo učinkovito zadovoljava temeljne dječje potrebe za igrom usmjerava dijete i mladog čovjeka u smjeru kvalitetnog i zdravijeg života koji hrvatski građani zasigurno žele sebi i svojoj djeci. Upravo orijentaciju na te dvije stvari dakle djeca i mladi te kvaliteta i zadovoljstvo zdravijeg ž
Poštovani kolega Ilčiću, može se reći da je promiskuitetno ponašanje loše ali se ne može reći da je mastrubacija loša i da će djeca koja na taj način istražuju svoju seksualnost završiti u paklu. Zdravstveni odgoj izradili su stručnjaci, on mora biti u školama jer vrlo često roditelji ne žele razgovarati sa djecom o toj temi jer im je neugodno. Što biste vi rekli kolega Ilčiću kada učenice odgovore na pitanje da ne mogu ostati trudne u anonimnoj anketi ako su se nakon spolnog odnosa istuširale? Ja vas podsjećam da smo mi sada u 2016. godini. Ako ste se vi prepoznali u tome, u zadrtosti i zatvorenosti prema tim problemima seksualnog odgoja, ako ne želite da se o njima razgovara u školi, ja smatram da se o njima treba razgovarati u školi i to je doista vaš problem. Svi programi koji se provode, zdravstvenog odgoja u školi su evaluirani i praćeni od Nacionalnog centra za vanjsko vrednovanje a to što su neki ravnatelji to odbili provoditi e pa to govori više o njima.