EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-hr huggingface dataset:
Hvala gospodine predsjedniče, cijenjene dame i gospodo saborski zastupnici. Dozvolite mi da ukratko samo dam osvrt na predmetne prijedloge zakona o izmjenama i dopunama zakona. U zadnje vrijeme karakteristika energetskog sektora su velike promjene, u prvom redu u zakonodavnom i regulatornom okviru te snažna potpora široj primjeni obnovljivih izvora. Razlog za ovaj prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona je da se njima donesu nužne, minimalne izmjene koje su hitno potrebne zbog usklađivanja sa zakonodavstvom Europske unije i zbog usklađivanja novih zakona i podzakona koji su doneseni u međuvremenu. Sami razlozi za donošenje ovih izmjena i dopuna energetskih zakona su sljedeći. Izuzetno bitne i zahtjevne promjene u energetskom sektoru izazvane restrukturiranjem i uvođenjem tržišnih odnosa zbog čega se odnosi na tržištu i međutržišnim sudionicima odnose unutar segmenata javnih usluga te odnosi i odgovornosti tijela institucija uključujući Vladu Republike Hrvatske, ministarstvo, agenciju moraju bez odgađanja jasno i razvidno urediti te prilagoditi novonastaloj situaciji. Pogotovo je nužno otkloniti uočene nejasnoće i doraditi prije razrađena rješenja i segmente važećeg zakonodavnog i regulatornog okvira. Zahtjevan proces prilagodbe hrvatskog energetskog zakonodavstva pravnoj stečevini Europske unije traži da radimo na daljnjem usklađenju energetskog zakonodavstva kako bi ono što bolje odražavalo zahtjeve odgovarajućih direktiva i uredbi Europske unije kada su u pitanju energetski sektor i energetsko tržište. Od prosinca 2004. godine kada su izvršene bitne promjene energetskog zakonodavnog i regulatornog okvira u Republici Hrvatskoj koje su uključivale i sve spomenute zakone, do danas je donesen i novi Zakon o tržištu plina te veći broj podzakonskih dokumenata koje je bilo nužno i međusobno usklađivati ali i usaglašavanje. Isto tako došlo je do, u međuvremenu do određenih promjena u regulativi Europske unije, a najvažnije su direktive 2005./89. Europske zajednice
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, zamjeniče ministra, kolegice i kolege zastupnici. Novi Zakon o zadrugama donesen je u Hrvatskom saboru 2001. godine, međutim evo već danas na stolu imamo njegove izmjene i dopune a sve iz razloga i činjenice da je u godini ulaska Hrvatske u EU nužno uskladiti i poboljšati postojeća rješenja kojima se stvaraju preduvjeti i okviri za daljnji razvoj zadruga i zadružno poduzetništvo u RH. Zadruge su značajne za gospodarski razvoj posebno nedovoljno razvijenih područja jer korištenje lokalnih resursa može usmjeriti u održivo gospodarstvo kroz zadruge budući da one okupljaju pojedince i grupe koje imaju zajedničke interese i usmjerava ih u poslovanje i kroz sustav čime se smanjuje siva ekonomija te potiče samozapošljavanje i zapošljavanje. Kako EU potiče razvoj zadrugarstva u svim sektorima te se uvažena međunarodna zadružna načela na kojima počiva zadrugarstvo Europe te je potrebno prilagoditi se europskim standardima te postići ista pravila organiziranja i dosljednu implementaciju zadružnih načela i vrednota. Ako analiziramo stanje zadruga prije stupanja na snagu Zakona o zadrugama i stanja 31.12.2012. kada je većina postupaka usklađivanja zadruga dovršena vidljivo je evo kako je već rečeno da se broj zadruga evidentiranih u evidenciji smanjio gotovo na pola dok se broj zadruga smanjio za 35%, a zaposlenih za 36%. Ukupni prihod zadruga smanjio se za 13%, prosječan broj zadrugara u zadrugama prije usklađenja je bio 14%, a sada je 17%. Međutim, evo ja bih rekla da su to sve pokazatelji da se većina zadruga, upravo onih neaktivnih i fiktivnih zadruga, nije uspjelo uskladiti sa Zakonom o zadrugama i da to nije nikakav dramatični trend nego jednostavno je postao veliki broj zadruga koje nisu radile, koje uopće nisu postojale već su bile samo mrtvo slovo na papiru. Gledajući pokazatelje stanja zadruga po djelatnostima kojim se bave vidljivo je da je najveća zastupljenost poljoprivrednih zadruga 40%, što i ne čudi s obzirom na tradic
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege. Imamo izvješće o zahtjevu za davanje odobrenja za pokretanje kaznenog postupka protiv Marijane Petir, zastupnice u Hrvatskom saboru. Mandatno-imunitetno povjerenstvo Hrvatskog sabora razmotrilo je na 31. sjednici održanoj 19. svibnja 2010. godine dopis Općinskog suda u Kutini kojim obavještava Hrvatski sabor da je privatna tužiteljica Marina Lovrić-Merzel iz Siska po punomoćnika podnijela privatnu tužbu protiv zastupnice Marijane Petir zbog kaznenog djela klevete iz članka 200. stavak 2. Kaznenog zakona. Gospođo Marijana Petir zastupnica je 6. saziva Hrvatskog sabora te na osnovu članka 75. Ustava Republike Hrvatske i članka 23. Poslovnika Hrvatskog sabora ima imunitet do prestanka zastupničkog mandata, te se bez odluke Hrvatskog sabora protiv nje ne može voditi niti pokrenuti kazneni postupak. Mandatno-imunitetno povjerenstvo nakon provedene rasprave na temelju članka 104. Poslovnika Hrvatskog sabora jednoglasno sa 8 glasova za predlaže Hrvatskom saboru donošenje sljedeće odluke: "Za vrijeme trajanja zastupničkog mandata uskraćuje se odobrenje za pokretanje kaznenog postupka pred Općinskim sudom u Kutini. U predmetu K83/10 protiv zastupnice Marijane Petir po privatnoj tužbi tužiteljice Marine Lovrić-Merzel zbog kaznenog djela klevete iz članka 200. stavak 2. Kaznenog zakona". Obrazloženje je u nastavku. Sljedeće izvješće je o zahtjevu za davanje odobrenja za pokretanje kaznenog postupka protiv Slavka Linića, zastupnika u Hrvatskom saboru. Mandatno-imunitetno povjerenstvo Hrvatskoga sabora razmotrilo je na 31. sjednici održanoj 19. svibnja 2010. godine zahtjev punomoćnika privatnog tužitelja Tomislava Karamarka iz Zagreba za davanje odobrenja za vođenje kaznenog postupka protiv Slavka Linića zbog kaznenog djela uvrede iz članka 199. stavak 1. i 2. i kaznenog djela klevete iz članka 200. stavak 1. i 2. Kaznenog zakona. Gospodin Slavko Linić zastupnik je u Hrvatskom saboru te na temelju članka 75. Ustava Republike Hrvatske i
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodo predstavnici ministarstva, uvažene kolegice i kolege. Prema predloženom pedagoškom standardu za osnovne škole stvara se normativni okvir da se iz osnovnoškolskog sustava izbace socijalni radnici kao članovi multidisciplinarnog tima. Dok se u sustavima predškolskog i srednjoškolskog odgoja i obrazovanja ne predviđa uvođenje, odnosno zapošljanje socijalnih radnika. U Zakonu o osnovnom školstvu u članku 72. navodi se: "Stručni suradnici u osnovnoj školi su pedagog, psiholog, defektolog, zdravstveni radnik, socijalni radnik i knjižničar.". U prijedlogu pedagoškog standarda, osnovnoškolskog sustava odgoja i obrazovanja u dijelu 6. stručni suradnici, članak 14. navodi: "Stručni suradnici potrebni za odgojno-obrazovni rad osnovne škole su pedagog, knjižničar, psiholog, stručnjak edukacijsko-rehabilitacijskog profila i zdravstveni radnik.". Iz navedenog razvidno je da se profil socijalnog radnika uopće ne navodi, iako su u aktualnom Zakonu o osnovnom školstvu. Izbačeni su bez ikakve argumentacije socijalni radnici, što je neprihvatljivo jer nisu uvažene realne potrebe za socijalnim radnicima u sustavu. To znači kada je riječ o stručnim radnicima u sustavu, suradnicima u sustavu osnovnog školstva, idemo ispod postojećeg standarda. Stoga ću se ja u svojoj raspravi ograničiti na važnost uloge socijalnog radnika u osnovnom školstvu. Zbog osobitosti svog psiho-fizičkog razvoja, upravo djeca postaju najranjiviji subjekti nepovoljnih socijalnih okolnosti što se najprije negativno odražava na njihovu uspješnost i funkcioniranje u školskom okružju. Često se događa da škola zbog nepoznavanja nepovoljnih socijalnih uvjeta života djece i zbog toga nedovoljne senzibilnosti za dječje probleme i specifične potrebe postaje dodatni traumatizirajući faktor u njihovu razvoju. Upravo je tu nemjerljiva uloga i važnost provođenja stručnog socijalnog rada i djelovanja socijalnog radnika koji koristeći se specifičnim znanjima, vještinama i strategijama iz p
Gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo kolegice i kolege. Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu je na svojoj 15. sjednici razmotrio je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Nacionalnoj zakladi za znanost, visokom školstvu i tehnologijski razvoj Republike Hrvatske i to ga je raspravio kao matično radno tijelo. Već niz godina dolazi pred ova Visoki dom izvješće Nacionalne zaklade za znanost, visoko školstvo i tehnologijski razvoj. Mi smo ta izvješća, kao što znate nakon rasprava redovito prihvaćali smatrajući da taj institut zaklade jedan čimbenik koji pozitivno djeluje na znanstveni rad u našoj republici, posebno onaj dio koji se odnosi na projekte. Ovaj zakon donosi jednu bitnu novu činjenicu, a to je da zapravo sa političke razine, tj. iz ministarstva prebacuje financiranje na zakladu. To je taj iskorak koji nam se čini vrlo bitan i koji jasno izaziva i niz, pa rekao bih čak i organizacijskih, a i bitnih pitanja. U obrazloženjima prigodom drugog čitanja predlagatelj je objasnio, temeljitije i bolje objasnio neke elemente i organizacijskog i financijskog aspekta ovog prebacivanja mnogo većih ingerencija na zakladu i posebno pitanje projekcije mogućih kretanja prihoda od imovine i ostalih prihoda zaklade u sljedećih nekoliko godina, što je bio izričiti zahtjev provedene rasprave. Što se tiče osnovne imovine, predlagatelj drži da nema legalnih smetnji njezinom umanjivanju. Kao mogući izvor prihoda dodaje se u normativni dio državni proračun, što je razumljivo s obzirom na to da se u preobrazbi zaklade računa do daljnjega na bitnu ulogu državnog proračuna. Tu moram reći da do sada zaklada je vrlo rijetko i apsolutno nedostatno ostvarivala one prihode koji su se očekivali i iz drugih izvora, tako da je očito za ta, u ovoj novoj projekciji, zaklada će sigurno računati na državni proračun. Jasno raspravi je iznesen i drugi niz pitanja, pa čak i pitanje da li je ovaj zakon suglasan, odnosno da li odgovara na pitanje na postulate koje postavlja Za
Ja ne znam koliki je broj takvih objekata. Ne znam da li ih i ima, ali mislim da bi bilo dobro da mi predvidimo i postojanje mogućnosti obnove i takvih objekata ako ih i bude bilo. Ono što sam govorio, a sad mi je drago da se u sabornici javio i potpredsjednik Vlade jeste da bi nama bilo drago da je danas na početku rasprave bilo na neki način nama približeno stanje mjesec dana poslije šta je na terenu, šta je uklonjeno, koliko kuća je očišćeno, koliko još treba da se očisti. Dakle, da vidimo što je to u ovih trideset dana možda konkretno napravljeno. Jer ja kao što sam upravo rekao mnogi ljudi su se javljali i govorili da su sami morali da iznose iz svojih kuća, iz svojih stambenih prostorija, pa i drugih gospodarskih, dakle sve one stvari koje je voda za sobom ostavila. Mislim da je i to danas na neki način trebalo biti nama približeno i predstavljeno. Hvala.
Zahvaljujem. Ovako, odlukom vlade o financiranju troškova za stambeno zbrinjavanje raseljenih osoba iz Ukrajine i u pojedinačnom smještaju vlasnicima stambenih jedinica koji su ustupili nekretnine propisano je novčana pomoć odnosno najviši iznos troškova korištenja te naknade u iznosu 3.600 kuna mjesečno. Sada imamo izmjene Zakona o socijalnoj skrbi gdje zapravo se osigurava izbjeglicama mogućnost da postanu korisnici zajamčene minimalne naknade, što ulazi zapravo i mogućnost da budu korisnici i troškova stanovanja. Svakako te dvije odluke treba provedbeno uskladiti da ne dođe do preklapanja ta dvaju prava jer u biti oba prava su u istu svrhu. Kako to namjeravate uskladiti? A što se tiče provedbe i spremnosti sustava za socijalnu skrb smatramo da je on krajnje nespreman, a pogotovo što se tiče savjetodavnih usluga za što socijalni radnici sad nemaju kapaciteta.
Poštovana potpredsjednice, poštovani ministre sa suradnikom, kolegice i kolege. Kao što je i sam predlagatelj konstatirao predložene izmjene i dopune ovog zakona imaju za cilj preciznije odrediti ulogu izvršne, odnosno predstavničke vlasti u jedinicama lokalne samouprave kako bi se uočeni problemi razriješili, a sve u interesu građana. Po mom mišljenju predložena rješenja idu u tom smjeru i ocjenjujem da su bitno bolja od postojećih i zato svakako podržavam donošenje ovih izmjena i dopuna. Kako imam iskustvo obnašanja funkcije izvršne vlasti osjećam se prozvanom osvrnuti se na dio predloženih rješenja koja želim osnažiti, odnosno na ona koja mislim da bi se mogla još doraditi. Prvo, na članak 4. Nacrta prijedloga zakona kojim se mijenja članak 28. osobno ne podržavam propisivanje točnog broja članova predstavničkog tijela uz detaljnu razradu skale po kojoj su jedinice razvrstane prema broju stanovnika. Naime, broj članova predstavničkog tijela važećim je zakonom propisan u rasponima ovisno o broju stanovnika jedinice lokalne samouprave s time da svaka jedinica sama svojim statutom određuje točan broj članova predstavničkog tijela, pa se zalažem da tako i dalje ostane, te da se zakonom ne suspendira pravo jedinica lokalne samouprave da sama odredi broj članova predstavničkog tijela. Činjenica je da u praksi i prema saznanjima kojima raspolažem posredstvom udruge gradova većina jedinica lokalne samouprave nastoji da se broj članova predstavničkog tijela ne povećava do zakonskog maksimuma prvenstveno radi visine naknade vijećnicima koji u četiri godine redovitog mandata dosegne znatan iznos te predstavlja financijsko opterećenje sve oskudnijim lokalnim proračunima. Drugo na što želim ukazati je članak 21. Nacrta prijedloga zakona kojim se dopunjuje članak 48. stavak 1. Ovim izmjenama predlaže se redefiniranje ovlasti općinskog načelnika, gradonačelnika odnosno župana propisivanjem ovlasti da imenuje i razrješava predstavnike jedinice lokalne samouprave u tijelima javni
Smatram da ovom sada interpretacijom povrjeđujete Poslovnik jer uvodite dvostruki standard u isto danom parlamentarne rasprave. Ja ću podsjetiti da smo imali danas točku vezano za izmjene Zakona o željeznici, skoro svi ali apsolutno skoro svi zastupnici se nisu držali isključivo izmjena Zakona o željeznici nego su govorili i šire o željeznici i to najmanje u ruku o Zakonu o željeznici koji u djelu se nije mijenjao. Znači ako sada primjenjujemo isti dan različite kriterije za drugi zakon, ja mislim da je to diskriminacija i da je to problematično.
Gospodine predsjedniče. Poštovani kolega Bošnjaković, rekli ste da će nacionalizacijom, odnosno donošenjem ovakvog Zakona efekti koji će se polučiti biti vrlo brzo vidljivi. Ja bih volio da neki od tih efekata ne budu vidljivi i da se uopće ne dogode i zbog toga moram ispraviti taj dio jer bih vas htio podsjetiti da bi time doveli sebe u situaciju da imamo zakon koji nije usklađen s Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina člankom 22. osobito stavkom 2. tog članka, broj jedan. I broj dva, to bi imalo veoma, veoma neugodnu konotaciju za Republiku Hrvatsku kako na unutrašnjem tako i na međunarodnom planu. Dopustite da podsjetim u članku 22. stavku 2. se kaže pripadnicima nacionalnih manjina osigurava se zastupljenost u tijelima državne uprave i pravosudnim tijelima sukladno odredbama posebnog zakona vodeći računa o sudjelovanju pripadnika nacionalnih manjina u ukupnom stanovništvu na razini na kojoj je ustrojeno tijelo državne uprave ili pravosudno tijelo i stečenim pravima. Ja bih vas htio podsjetiti da je primjerice Općinski sud u Rovinju ustrojen u Rovinju, da se radi o stečenim pravima i da sukladno strukturi stanovništva i utjecaju nacionalne manjine Talijana u Rovinju oni imaju pravo određene zastupljenosti. Ako se to sjedište premjesti na razinu suda u Poreču promijenit će se i taj odnos i povrijediti i ovaj Ustavni zakon i stečena prava i zbog toga vas molim da ipak po tom dijelu, ja znam da treba napraviti rekonstrukciju, treba nacionalizaciju napraviti, ali ne na ovaj način jer bi mogli imati negativne posljedice koji mogu nas puno više koštati nego sam projekt, pa možda da eventualno pretvorimo u prvo čitanje i da onda nakon toga nađemo najbolje rješenje koje će odgovarati interesima svih nas.
... o sastavu vijeća tada smo različito mislile, je li tako, vi ste govorili o odgovoru za vijeća u jedinicama lokalne samouprave, a govorili smo, ja sam vas pitala zapravo o onome što je sporno svima, a to je kako ću biti ta, članovi kulturnih vijeća, dakle kako će biti kulturno vijeće neovisno ukoliko ga vi imenujete i ukoliko vi donosite odluku o raspodijeli financijskih sredstava. Dakle o tom vijeću govorimo, o vašem vijeću gdje su pri Ministarstvu i činjenica je da autonomija znači da bi to vijeće trebalo biti sastavljeno djelomice od ljudi koji nisu imenovani od vas. Da li možete nekako argumentirati mogućnost autonomije tog vijeća?
Predsjedavajući ali ovdje ipak nešto moramo pojasniti i veseli me jer je to već dva, tri puta rečeno. Kada nastaje momenat prenamjene zemljišta iz poljoprivrednog u građevinsko? U kojem momentu? U momentu izdavanja građevinske dozvole, što znači da je danas u mom Zaprešiću u građevinskoj zoni 30% zemljišta je poljoprivredno, jer je u katastru poljoprivredno zemljište i momentom izdavanja građevinske dozvole postaje građevinsko. Što to znači? U toj zemlji će tada Turk i grad dobiti na 100 hektara 100 milijuna komunalnog doprinosa, govorim samo zbog širine shvaćamo. Hrvatske vode 60 milijuna vodnog doprinosa te na ostale naknade. Dakle, mi krivo poimamo pitanje poljoprivrednog zemljišta i njegove namjene, jer osim toga ja svojim prostornim planom i GUP-om određujem kada i gdje i koja količina tog građevinskog zemljišta kome je moguće graditi u skladu sa zakonom i trenutno je kod mene postupak da zemljište koje stoji 5 godina građevinsko 5 hektara, a na njemu se ništa ne radi, da u izmjeni novog prostornog plana ide sa izlaskom iz građevinskog zemljišta van i kao takvo više neće biti moguća gradnja ili ću investitora prisiliti da gradi. Dakle, mi ovdje govorimo o načinu da sam akti i donošenje zakona ne znači ništa, nego momenata onaj momenat kada se ide raditi građevinska dozvola. Inače to je jedan novi namet kojima se onima kojima investiraju i neovisno o preprodavanju nameću novi troškovi u momentu izgradnje kao takovo. I ja bih bio sretan da danas dođe k meni temeljem ovog zakona ovih 30% zemljišta koje je građevinsko ali u katastru poljoprivredno jer bi to značilo novi milijuni u moj gradski proračun, nove investicije, poticaj građenja i novo zapošljavanje.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Članak 80. Kaznenog zakona općenito propisuje u kojim se slučajevima može promijeniti sigurnosna mjera oduzimanja predmeta, što u odnosu na opojne droge nedvosmisleno propisuje članak 173. stavak 7. Članak 159. stavak 3. Zakona o kaznenom postupku propisuje da će sud koji je izrekao prvostupanjsku presudu odlučiti da li će se oduzeti predmeti između ostalog uništiti. A članak 218. stavak 1. da će sud odlukom odlučiti o osiguranju i čuvanju. A stavak 5. ovlasti redarstvenih vlasti kao i u članku 177. i 174. istog zakona. Obveze suda u svezi privremeno oduzetih predmeta propisani su i člancima 305., 446. i 463. Kaznenog zakona. Zakon o prekršajima u članku 184. i 185. propisuju postupak oduzimanja i postupanja sa oduzetim predmetima. Pa tako članak 185. stavak 4. propisuje da će se predmeti koji su opasni za život i zdravlje ljudi uništiti, o čemu se odlučuje rješenjem o prekršaju što se u ovom slučaju odnosi i na opojne droge. Tijekom 48. zasjedanja Komisije o narkotičkim drogama UN-a u Beču od 7. do 11.3.2005. godine, raspravljalo se i o usvojenoj rezoluciji koja propisuje da se zaplijenjene droge, opojne droge ne koriste u svrhu prodaje za proizvodnju u komercijalne svrhe. Budući da niti jedno zakonodavstvo zemalja Europske unije ne poznaje rješenje koje je propisano u članku 51. Zakon o suzbijanju zlouporabe opojnih droga "Narodne novine" 141/4, prodaja i uporaba opojne droge kao sirovine. Nadležno Ministarstvo zdravstva je preuzelo na sebe obvezu predlaganja brisanja sporne odredbe, a što do danas nije učinjeno. Sukladno svemu navedenom potrebito je žurno donijeti Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o suzbijanju zlouporabe opojnih droga kojim bi se članak 51. promijenio na način da bi glasio: "Opojna droga, dijelovi biljke ili tvari iz članka 2. stavka 1. točka 2. ovog zakona, oduzeti na temelju ovog zakona ili drugog propisa uništit će se po pravomoćnosti presude ili rješenja. Opojna droga može se uništiti
Poštovani g. saborski zastupniče. Za uspjeh je potrebno dvoje, dakle nit mjere, a niti sami građani ne mogu polučiti uspjeh u borbi protiv ove epidemije. Mjere mogu biti savršeni, a građani ih se ne moraju pridržavati i loše ćemo stajati i obrnuto. Prema tome, jedino u zajedništvu. A s druge strane, medicina vam nije matematika. Ovo se ne može matematički obrazložiti. Ne može se reći koliko bi bilo pozitivnih da ne uvedemo mjere i obrnuto. Jednostavno to nije moguće, ono što je moguće i realno i što jedino radimo, pratimo učinak tih mjera iz dana u dan i prilagođavamo se, to je jedini način odgovora. Nema matematičke formule koja će vam reći, ako vi ne uvedete određenu mjeru, za 10 dana ili 15 ili 20, broj će biti toliki i toliki. Dakle, takvog predviđanja nema u medicini nikada, pa ni u ovom slučaju konkretne epidemije. Hvala vam. Hvala vam poštovana gospođo saborska zastupnice, sve su to vrlo specifični elementi o kojima nije odlučivao samo Stožer civilne zaštite nego i resorna ministarstva. U razgovoru o svakom sportu bili su uključeni djelatnici Ministarstva za sport i turizam. Kada je riječ o jedrenju apsolutno je izvjesno da jedriličari na moru ako su sami ili dvoje nisu izloženi opasnosti od širenja virusa, međutim ti jedriličari da bi došli do svog jedriličkog kluba moraju koristiti prometna sredstva, prometala, vjerojatno se i druže prije treninga, skidaju se, isto tako nakon treninga možda se podruže, to su okolnosti koje dodatno doprinose eventualno širenju virusa. Nemoguće je za svaku životnu aktivnost odrediti određeni okvir i predvidjeti što i kako. Međutim, načelno se većina toga evaluirala, stručnjaci su sagledavali i gledali mogućnosti rizike, dakle da li su oni veći ili manji i donijeli su određene mjere. Svako nepotrebno okupljanje i druženje nije, nije poželjno ponašanje i u ovoj situaciji za koju se možemo samo nadati da će kratko trajati.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Poštovani ministra, poštovani pomoćniče, kolegice i kolege. Za uvod želim istaknuti da važnost ovog Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumama i rasprave u njemu leži u činjenici da je ukupna površina šuma i šumskog zemljišta u RH oko 2 milijuna 700 tisuća hektara što je oko 47% kopnene površine države. Od toga je oko 2 milijuna i 100 tisuća hektara ili 78% u vlasništvu RH dok je oko 580 tisuća hektara u vlasništvu privatnih šumoposjednika odnosno 20 do 23%. Isto tako treba s ponosom napomenuti da je RH jedna od rijetkih europskih zemalja čije šume imaju pretežno prirodnu strukturu na što je značajan utjecaj imala preko 150 godišnja tradicija šumarske struke i znanosti. Gledajući pak strukturu obraslih površina na području RH 54% su sjemenjače, dakle sastojne visokog uzgojnog oblika i visokokvalitetne, 22% su panjače, 21% degradirane sastojne gdje spadaju šikare, šibljaci, makije i garizi te 3% kulture. Ako govorimo o ukupnoj drvnoj zalihi ona iznosi oko 400 milijuna kubika. Predloženim zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o šumama koji je pred nama uređuju se između ostalog pitanja koja reguliraju izdvajanje šuma ili šumskog zemljišta u vlasništvu RH iz šumsko-gospodarskog područja. Naime, šume i šumska zemljišta koja se prostornim planom proglase građevinskim područjem izdvajaju se iz šumsko-gospodarskog područja RH danom stupanja na snagu prostornog plana kojem su uključene u građevinsko područje. Novost u odnosu na prethodni zakon je činjenica da se prostorni plan kojim se planira proširenje područja građevinskog područja na šume i šumsko zemljište može donijeti kao što smo čuli samo uz izričito pozitivno mišljenje ministarstva. To je prema riječima predlagatelja jamstvo da se nekakvi nerazumni zahtjevi po pitanju proširenja građevinskih područja na šume i šumska zemljišta kod izrade lokalnih prostornih planova neće moći provesti. Također se uređuje i mogućnost gradnje golf igrališta i kampa koji su prostorni