EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-et huggingface dataset:
Aitäh, lugupeetud juhataja! Lugupeetud rahanduskomisjoni esimees! Kõigepealt lühike küsimus hea kolleegi Hanno Pevkuri küsimuse jätkuks. Tema küsis, kas Vabariigi Valitsus toetas neid regionaalseid investeeringuid või andis ainult arvamuse. Aga nüüd minu enda küsimus. Selles regionaalsete investeeringute nimekirjas on väga palju pensionäride ühendusi, aga neid on silmatorkavalt vähem, kui neid Eestis tegelikult kokku on. Kas te võite kinnitada, et kõik pensionäride ühendused, kes Eestis tegutsevad – need on fantastilised ühendused –, saavad pärast eelnõu kolmanda lugemise lõppu eelarvest toetusi?
Aitäh, hea juhataja! Austatud minister! Ma saan aru, et teil ei olnud võimalust vaadata "Aktuaalset kaamerat". "Aktuaalse kaamera" esiuudises nõudsid tööandjate ühendused kõvahäälselt teie tagasiastumist. Kõlasid väited, et nii ettevõtjavaenulikku valitsust kui praegune ei ole enne nähtud. Eelarvenõukogu on öelnud, et valitsuse planeeritud eelarve puudujääk kujuneb kavandatust suuremaks. Eesti Pank on öelnud, et valitsuse kavandatud eelarve puudujäägist on rohkem kahju kui kasu ning see puudujääk on tehtud praeguse valitsuse huvides. Nii eelarvenõukogu kui ka Eesti Pank on mõlemad kui ühest suust öelnud, et majandus ei vaja hetkel ergutamist. Kes on peale koalitsioonipartnerite teie liitlased selles küsimuses?
Aitäh! Te teete ettepaneku, et Ravimiamet saaks kohustada apteegiteenuse osutajat, kellel on üle 20 000 elanikuga linnas või linnades kokku vähemalt kümme üldapteegiteenuse osutamise tegevusluba, apteegiteenust osutama. Teises ettepanekus ütlete, et üks proviisor või ettevõtja, kuidas teda nimetadagi, võib olla seotud kuni nelja 4000 või enama elanikuga asulas tegutseva üldapteegi tegevusloa väljastamise tingimuste täitmisega. Neli luba tohib kokku olla, aga neid, kellel on üle kümne, saab kohustada. Kuidas need kaks punkti omavahel kokku lähevad?
Aitäh! Tahan rõhutada, et see eelnõu suurendab õiglust meie ühiskonnas. See kinnitab ühelt poolt liberaalselt, et kui inimesed, on nad töötajad või ettevõtjad, näitavad üles initsiatiivi üksteist keerulistel aegadel aidata ja mõtlevad välja häid lahendusi, kuidas meie ühiskonda paremaks teha, siis riik peaks seda hõlbustama. See on eelnõu, mis teeb kõigi inimeste toimimise ühiskonnas lihtsamaks. Teiselt poolt on see eelnõu, mis teeb meie ühiskonda solidaarsemaks. Inimesed tulevad kokku ja annavad omasugusele hädas käe. See on väga oluline Eesti elu aluspõhimõte kogu aeg olnud: ühelt poolt olla solidaarne ja teiselt poolt tunnustada isiklikku initsiatiivi. Siinkohal ma tänan kõiki, kes tänases arutelus osalesid ja osutasid võimalikele laiematele küsimustele, tegid olulisi märkusi, mida kindlasti tuleks arvesse võtta, ja osutasid ka muule võimalikule ebaõiglusele, mida kaheldamatult tuleb lahendada. Me räägime praegu tulumaksu maksmisest, aga kui selle seaduse kontekstis on näha, et ebaõiglust on veel, siis loomulikult riigil tuleb tegeleda kõige lahendamisega. Mul on väga hea meel, et eriti eelmise valitsuse ajal oli selle eelnõu koostamisel väga hea koostöö ka Rahandusministeeriumiga, kes aitas eelnõu koostajaid nii infoga kui ka teatud arvutuste ja aruteludega. Tehti ka ümarlaudu koos ametiühinguga, kes tõepoolest on täna kõige suurem toetuse maksja. Aga kindlasti võimalusi neid probleeme lahendada on veel. Üks võimalus on jälle tunnustada põhimõtet, mille kohaselt ametiühingu liikmemaks ei ole tulumaksuga maksustatud. See ametiühingute probleemi kindlasti lahendaks, aga teiselt poolt võib-olla jätaks teised mittetulundusühingud rohkem problemaatilisse seisukorda. Aga selles mõttes meie eelnõu tänane ettepanek kindlasti suurendab õiglust. Veel kord: kindlasti kõik täna tõstatatud olulised probleemid tuleb esimese ja teise lugemise jooksul läbi arutada. Seda seaduseelnõu saab kindlasti veel paremaks teha ja veel paremini sõnastada. Ma usun, et mitte kellelgi ei ole
Tänan, hea esimees! Lugupeetud peaminister! Tund aega tagasi me kuulsime siinsamas väga tähendusrikast president Zelenskõi pöördumist ja sõnavõttu. Zelenskõi ütles väga olulised sõnad, et kui Euroopa raiskab aega, siis see on kasulik Venemaale. Nüüd viimastel päevadel on samuti Zelenskõi pöördunud lääneriikide poole, öeldes, et kui Ukraina saaks piisavat relvaabi, siis oleks võimalik Mariupoli linn piiramisrõngast vabastada. Oluline on see, et juttu ei ole enam isegi lennukeelutsoonist, vaid see on puhtalt relvaabi, mida Ukraina lääneriikidelt ootab. Sellestsamast Mariupoli linnast on viimastel päevadel tulnud ka teateid võimalikust keemiarelva kasutamisest Venemaa poolt. Sellele on läänemaailmas tugevalt reageeritud. Näiteks Ühendkuningriik on öelnud, et laual on kõik võimalused, juhul kui [keemiarelva kasutamine] leiab kinnitust. Põhimõtteliselt sama on öelnud ka USA. Küsimus on lihtsalt selles, et kui nüüd näiteks keemiarelva kasutamine leiab kinnitust ja see saab ajendiks läänepoolsele, senisest palju tõhusamale relvaabi andmisega sekkumisele Ukraina poolel, siis kas tõesti on olnud vaja kõiki neid inimohvreid – kümneid tuhandeid hukkunuid Mariupolis, massimõrvu Kiievi lähedal Butšas, Irpinis ja mujal, tsiviilelanikke, kes on Venemaa raketirünnakutes, õhurünnakutes surma saanud, ja ka Ukraina sõdureid, kes on langenud. Kas tõesti on kõiki neid ohvreid olnud vaja selleks, et lääneriigid päriselt liigutama hakkaks? Aitäh! Eesti on tõepoolest ilmselt ühe elaniku kohta võttes riik, kes on Ukrainat kõige rohkem toetanud. Aga lääneriikide puhul ikkagi tekib see küsimus, et kelle või mille taga see on, et nad ka tegelikult astuksid selliseid samme, mis selle sõja Ukrainale hästi lõpetataks. On ju olnud eelmistel aastatel väga halbu, väga rumalaid samme lääneriikide poolt. Näiteks aastal 2018, kui USA Kongress võttis vastu otsuse, et Azovi pataljoni, praeguseks rügementi, ei tohi varustada Läänes toodetud relvadega. Selle [tagajärg] on see, et sõja või täiemahulise siss
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Austatud peaminister! Lätis kehtestatakse alates homsest erakorraline seisukord. Olen kindel, et lätlased panevad jälle piirile oma piirivalve, et piirata Eesti inimeste liikumist Lätti. Oma inimesi nad kindlasti ei kontrolli ja lasevad vabalt Eestisse, nagu toimus kevadel. Mis on teie seisukoht, kas lasete jälle lätlastel vedada viirust Lõuna-Eesti rahvale ega võta midagi ette, et piirata vaktsineerimata lätlaste liikumist meile, et las veavad viirust Lõuna-Eesti rahvale nagu kevadel? See näitaks järjekordselt teie hoolimatust Lõuna-Eesti inimeste suhtes.
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Lugupeetud minister! Ma pean paraku nentima, et need teie põhjendused ja suur mure inimeste tervise pärast pole kuigi veenvad. Eesti on üks väheseid riike Euroopas, kus meil on ühtne käibemaks kõikidel kaupadel, kaasa arvatud toidukaubad. Te just hetk tagasi ütlesite, et võiks makse vähendada – ma olen sellega väga nõus –, aga tegelikult te hoopiski tõstate makse. Äkki võiks tervislike toiduainete käibemaksu vähendada, kui me tõesti inimeste tervise pärast muretseme. Kui vähendada seda näiteks puuviljal ja juurviljal, siis nende tarbimine suureneb. See oleks samm tervise huvides ja meeldiks rahvale. Mis te sellisest asjast arvate?
Lugupeetud Riigikogu esimees! Austatud Riigikogu liikmed! Eelnõu ühe koostajana ei ole ma kaugeltki üllatatud sellest poleemikast ja tulisest vaidlusest, mida nimetatud regulatsioon tekitanud on. Ma osalesin ka tänastel meeleavaldustel. Olen rääkinud mitme osapoolega ja huvigrupiga, keda see eelnõu puudutab. Peab ütlema, et Eestis on olukord isegi päris rahulik, võrreldes nende Euroopa riikidega, kus see probleem tekkis juba mõnda aega tagasi ning kus meeleavaldused ja eriarvamused on tõstnud temperatuuri palju kõrgemate kraadideni. On selge, et sõidujagamine ja ka muud jagamismajanduse elemendid on kinnitanud kanda nii Eestis kui ka paljudes teistes riikides, ja on selge, et arengut tagasi pöörata ei ole võimalik, sest jõgi tagurpidi voolama ei hakka. Erinevus, mis Eestit iseloomustab, on see, et me püüame sõidujagamisega seonduvat reguleerida seaduses. Teistes riikides, näiteks Saksamaal, Suurbritannias ja mitmel pool mujal, on lahendused tulnud pigem kohtust. Neid on oodatud päris pikki aastaid ja see ebamäärasus ei ole tulnud tegelikult kasuks ei ühele ega teisele poolele. Kui täna seda eelnõu meie ees ei oleks, siis ei juhtuks tõenäoliselt eriti midagi. Päriselu toimiks edasi, sõidujagajad vuraksid meie tänavatel üha suurema hooga ja tõenäoliselt algatataks ka Eestis mingid kohtuvaidlused. Säärases olukorras püüavad oma koha eest seista nii need, kes tahavad uuega kaasa minna, kui ka need, kes arvavad, et see kujutab nende senisele elule ohtu. Mõistlik on aga minu hinnangul asjad selgeks vaielda, võtku see siis nii kaua aega, kui vaja, samas tuleks soodustada uudseid lahendusi, inimeste algatusvõimet ning anda seadusandjana selle kohta selge signaal. Ma olen kindel, et jaatava hoiaku korral me mõistlikud lahendused ka leiame. Mis on see kõige olulisem lisandväärtus ühiskonnale, mida me reguleerimise ja selle teema läbihakkimisega saavutame? Minu hinnangul see, et me anname sõidujagamisteenuse seadustamisega tavalistele inimestele võimaluse teenida oma tööga lis
Aitäh, juhataja! Hea Urmas, suur tänu selge ja konkreetse kõne eest! Ma usun, et sa ühined tervitustega kuuele keskerakondlasele, kes julgesid Ukrainat toetavale kirjale alla kirjutada, hoolimata Keskerakonna juhi Edolfi sõnavõtust, kust mina loen välja, et Ukrainal ei ole õigust vabadusele. Need kuus keskerakondlast on Olga Sõtnik, Aivar Riisalu, Jüri Ratas, Mailis Reps, Enn Eesmaa ja Kadri Simson. Ma loodan, et sa mulle pärast nelja silma all ütled, mis sina arvad, kas nad on järgmised Keskerakonnast lahkujad. Aga minu küsimus on sõjalise koostöö kohta Venemaaga. Kanada katkestas selle koostöö. Mida saaksime meie teha, tegemaks Prantsusmaale ja Saksamaale selgeks, et võib-olla ei ole praegu Venemaale relvi müüa eriti ilus?
Lugupeetud härra eesistuja! Lugupeetud hõre Riigikogu saal! Ma alustaksin natuke kaugemalt. Ma alustaksin sellest, et meie peavoolumeedias on päris mitmel pool positiivses võtmes lokku löödud selle üle, et meie nn valgete erakondade ehk koalitsioonierakondade eesotsas on toimunud põlvkondade vahetus. Hosianna! Vana põlvkonna, laulva revolutsiooni aegse põlvkonna poliitikud on välja vahetatud, asemele on astunud uue põlvkonna poliitikud, kes peaksid nagu olema efektiivsemad progressiivse inimkonna eest võitlejad kui need vanad, kellel on stagnamaik küljes. Tegelikkuses näeme vastupidist pilti. Me näeme seda, et opositsioonierakondade eesotsas on elukogemused, on mälestused, mis ei ole loetud kuskilt ajaleheartiklitest, vaid on elusad mälestused sellest, kust me tuleme. Ja neil on ka elusad unistused sellest, kuhu me minna tahame. Siit jõuame tegelikult tänasesse päeva ja nendesamade maksutõusude juurde. Me jõuame selle juurde, et need inimesed, kes praegu juhivad erakondi, mis tõstavad makse ja tõstavad neid räigelt, muutes keerukaks väga paljude inimeste toimetuleku juba lähemas tulevikus, ei ole tegelikult piisava elukogemusega. Nad ei ole mitte midagi üles ehitanud. Nad on kogu oma teadliku elu saanud palka maksumaksja käest ja neil ei ole ettekujutust, kuidas ilma maksumaksja või Euroopa Liidust saadud abirahata toime tulla ja majandada. See ongi vahe meie praeguse opositsiooni ja koalitsiooni vahel. Opositsioonis on inimesed, kes teavad, kuidas midagi üles ehitada, kellel on oma firmad, kellel on elukogemused, kellel on teadmine, kuidas panna raha kasvama, mitte kuidas raha lüpsta. Siit võib teha ühe väga-väga tõsise järelduse: poliittehnoloogiate abil ei ole võimalik riiki majandada. Riiki on võimalik majandada üksnes tuginedes majanduslikule mõtlemisele. See, mida ma siit kõnepuldist öelda tahan, on: Konservatiivne Rahvaerakond on maksutõusude paketile kategoorilistelt vastu. Me oleme hästi teadlikud nendest suurtest üleskutsetest või nendest suurtest visiooni
Aitäh! Vaat kui kena, et saab küsida ka päevakajalistel teemadel. Härra peaminister! Täna avaldati tuntud arsti Jüri Terase ajaleheartikkel "Kes kustutab tule?". Kaunis jõhker metafoor, à la viimane kustutab tule. Juttu on seal arstide massiliseks muutunud väljarändest. On näiteks signaale, et Tartu Ülikooli Kliinikum on arstide koormuse jaotamisel suures hädas. Väljaränne, mis tõesti on kiirenenud, sh ka tippspetsialistide tasemel kiirenenud, on kahe teraga mõõk: ühtpidi me kaotame parimaid päid, teine tera aga on see, et meile võib osaks saada suur immigratsioon, võõraste surve. Nii sotsiaalminister kui teie olete seni selles mõttes üldiselt muretud olnud ja öelnud, et tegu on isereguleeruva protsessiga. Ma arvan, et midagi peaks ette võtma. Kas valitsusel on mingi kava arstide väljarände reguleerimiseks, selle massilisuse vähendamiseks?
Austatud eesistuja! Lugupeetud minister! Tänavu maikuus avaldati ajakirjanduses uudis, mis viitas USA saatkonna teostatavale ja Siseministeeriumiga kooskõlastatud jälitustegevusele Tallinnas. Ekspertide esialgse arvamuse kohaselt võis 29. mail Postimehes avaldatud informatsiooni põhjal öelda, et USA saatkonna valveüksus tegeles ilmselt jälitustegevusega, mille vastavuse Eesti seadustega seadis ajakirjandus kahtluse alla. Ekspertide hinnangul on inimeste juhuslik tänaval jälgimine ja saatkonna ümbrusel silma peal hoidmine ühelt poolt Eesti seadustega kooskõlas. Teisalt on aga küsitav, kui üksus n-ö kahtlase isiku kohta varjatult andmeid kogub ja töötleb, nagu vahendas "Aktuaalne kaamera". Eelmainitud Postimehe artiklist nähtus, et juhul kui isik oli kahtlasesse nimekirja sattunud, siis teda pildistati ja filmiti ning tema käikude kohta hakati n-ö logiraamatut pidama. Tartu Ülikooli karistusõiguse õppejõud advokaat Mare Tannberg möönis, et sellise olukorra puhul võib tekkida küsimus, kas see tegevus on õiguspärane või mitte. "Kui isik jälgib teist isikut andmete kogumise eesmärgil, siis on tegemist eraviisilise jälitustegevusega," lisas ta. Eeltoodust tulenevalt on meil järgmised küsimused. Esimene: "Kes teostab järelevalvet USA saatkonna poolt kogutud isikuandmete töötlemisele?" Teine: "Kas USA saatkonna poolt töödeldud isikuandmetele rakendub Eestis kehtestatud õiguskord ehk kas isikut jälginud USA saatkond peab Eesti kodanikku teavitama, et teda on jälgitud?" Ja kolmas küsimus: "Palun tooge välja ja põhjendage, kas Eestis on veel mõni asutus või organisatsioon, kellele on väljastatud taoline jälitustegevuse luba?" Aitäh!
Aitäh, proua eesistuja! Hea riigikontrolör, tänan minagi sind hea, pika ja põhjaliku ettekande eest! Tahan rääkida inimeste heaolu kasvust. Kuna meie riigi maavarad on piiratud, siis inimeste heaolu kasvu allikaks on mõistagi töötasude kasv, mis tuleneb tootlikkuse kasvust. Ka ülevaates on kirjutatud, et Eesti inimeste palkade tõstmise ainus kestlik võimalus on kasvatada ettevõtete rahvusvahelist konkurentsivõimet ja töötajate tootlikkust. Kas Riigikontrollil on mõni hea retsept, mida ettevõtjatele konkurentsivõime ja tootlikkuse kasvatamiseks pakkuda?
Austatud Riigikogu aseesimees! Head kolleegid! Kõigepealt tahan tänada keskfraktsiooni selle olulise tähtsusega riikliku küsimuse arutelu algatamise eest. Ida-Virumaa ja tema tulevikuperspektiivid on oluline teema, avamaks seda, mida on tehtud ja mida on kavas teha Ida-Virumaa heaks. Loomulikult, suur tänu kõigile esinejatele sisukate ettekannete eest! Siiralt hea meel oli ja on näha siin endist kolleegi Lembitut, keda ei ole tükk aega olnud võimalust trehvata. Aga, head sõbrad, 33 aastat tagasi kirjutas Hando Runnel Ida-Virumaale sisenemise kohta nii: "Me sõitsime Narva poole ja vasakut kätt jäi Kunda. Nii raske on inimestel veel Eestimaad ära tunda." Loodetavasti tänapäeval enamikku meist sarnased tunded enam ei valda. Mujal Eestis elavad inimesed on avastanud Ida-Virumaa kauni looduse ning huvialaturismi võimalused ja pakkumised, aga eks teadmatust ja eelarvamusi ole jätkuvalt. Ida-Virumaa on ikka kontrastide maa, kus on palju rõõmustavat, aga ka varjukülgi. Oleme täna siin selleks, et rääkida Ida-Virumaa sotsiaal-majanduslikest probleemidest, mis on suuresti ajaloolise pärandi tagajärg ning millest paljudega on enam kui paarkümmend aastat rinda pistetud. Me oleme siin selleks, et rääkida lahendustest ja ka sellest, mida on vaja piirkonna arenguhüppe jaoks. Üks murekohti on kahtlemata see, et Ida-Virumaa kipub inimestest tühjaks jooksma. 1. jaanuari seisuga elas maakonnas alla 144 000 inimese, umbes 21 000 inimese võrra vähem kui kümme aastat tagasi. Just nende kümne aastaga on Ida-Virumaa rahvastik drastiliselt vähenenud, seda peamiselt tööealise elanikkonna arvel, kasvamas on vaid üle 65-aastaste inimeste osakaal. Ühelt poolt võib väita, et sellised demograafilised muutused on toimunud ka mujal Eestis ja Ida-Virumaa ei ole erand, siiski paistab Ida-Virumaa võrreldes teiste maakondadega silma piirkonnana, kus rahvaarv kahaneb kõige kiiremini. Paraku iseloomustavad maakonda ka kõrged töötuse ja vaesuse näitajad. Registreeritud töötuse määr on siin kaks korda kõrg
Kui nüüd tulla selle eelarve infosüsteemi vaate juurde, siis ma väidan, et see avardab ikkagi oluliselt Riigikogu liikme võimalust lisainformatsiooni saada. Ma sain aru, et tugiteenuste all hetkel midagi konkreetset ei mõeldud või mõeldi rakendusüksusi, aga see selleks. Põhimõtteliselt me väga detailselt ei analüüsinud seda teemat, kas asutuste koondumine mõjutab kuidagi riigieelarve loetavust Riigikogu liikme vaates. Ma ise eeldan, et kui eesmärgiks on läbipaistev eelarve, siis ei tohiks seda mõju tegelikult olla. Aitäh küsimuse eest! Kõigepealt ma pean ütlema, et minu hinnangul Riigikogu ei ole kummitempel. Needsamad algatused, nagu praegugi siin teie ees olev algatus, tegelikult ju näitavad seda. Minuga nõustub kindlasti ka Riigikogu esimees, kes on seda mitmel korral rõhutanud. Aga tulles küsimuse juurde, siis eks seletuskirja kehv loetavus tuleneb osaliselt sellest, et seletuskirja kirjutavad kokku eri ministeeriumid. Rahandusministeeriumil on küll teatavad reeglid, millele seletuskiri peaks vastama, aga kahjuks paljud standardini ei jõua. Aga ma arvan, et just sellised raportid panevad ka teisi ministeeriume mõtlema tõsisemalt selle üle, kuidas eelarvet lahti kirjutada. Eraldi teema on veel see, milliseid summasid on mõistlik seletuskirjas lahti kirjutada ja milliseid mitte, kas näiteks iga 5000-eurone kulutus on mõistlik lahti kirjutada või mitte. Aga siin ma hakkan juba ise n-ö küsima.
Aitäh, aseesimees! Hea ettekandja! Tegelikult me kuulsime täna nagu eilegi päris huvitavaid asju, näiteks et kõik muutus järsku, ühe päevaga. Aga minu küsimus tuleneb sinu ettekandest, kus sa mitu korda kordasid, et tulumaksuvabastuse tõttu oleks justkui demograafiline olukord muutunud. Minu diplom võimaldab mul öelda, et demograafilised protsessid on väga pikaajalised. Need tendentsid on terves Euroopas, et ühiskond vananeb ja pensionäre tuleb juurde. Teine asi, te olete Reformierakonnas kogu aeg rääkinud, et maksud peavad olema kõigil ühesugused. Täna tuleb välja, et pensionäridele on vaja siiski erinevaid maksurakendusi, maksumäärasid. Kas see on teadlik muutus teie mõtteviisis? Kolmas asi, mis oli päris huvitav, on see, et tulumaksuvabastuse kasv 500 euroni, mis aitab väga oluliselt väiksema ja keskmise palgaga ja sissetulekuga inimesi, viis pensionärid järsku justkui suhtelisse vaesusesse. Suhtelise vaesuse piir on 468 eurot ja keskmine pension on 416 eurot, need ei ole ju selle muudatuse tõttu sellised.
Lugupeetud juhataja! Lugupeetud peaminister! Head tervist kõigile kolleegidele ja meie istungi jälgijatele! Kõigepealt ma tahan tunnustada valitsust: meil kulus umbes kolm nädalat aega, et inimeste postkastidesse jõuaks esimene elementaarne infoleht, teavitamaks sellest, et meil on eriolukord ja kuidas eriolukorras käituda. Oleme sellest ka siin infotunnis korduvalt rääkinud. Läks täpselt kolm nädalat sellest, kui Helmen Kütt selle teema sotsiaalkomisjonis tõstatas, alles siis lõpuks jõuti trükiseni. Aga hea, et lõpuks jõuti. Teavitamiseks on leitud uusi võimalusi. Just saabus meie mobiiltelefonidesse sõnum, kuidas inimesed peaksid käituma väljas liikudes. Seega on tegevus läinud efektiivsemaks ja kiiremaks. Aga minu küsimus on seotud sellega, et Vabariigi Valitsus võttis eile pärast pikka arutelu vastu täiendavad kriisi puudutavad otsused. Teil olid erinevad hinnangud. Mitmed teadlased on rõhutanud, et kui me tahame tõepoolest selle haiguse kontrolli alla saada, siis peaks haiguskordaja langema alla 1. Praegu on see erinevatel hinnangutel umbes 1,5. Ka on nad arvanud, et selle saavutamiseks peaksid meetmed olema oluliselt põhjalikumad ja selgemad kui need, mis valitsus eile otsustas. Millised need kaalutlused teie jaoks valitsuses olid, peaminister? Kas te selgitaksite, miks just sellised piirangud ja mitte teistsugused? Tänan! Kas ma sain nüüd õigesti aru sellest, mida te just ütlesite: et põhimõtteliselt kõik need meetmed, mis teadusnõukogu välja pakkus, valitsus ka ära otsustas? Kas te täpsustaksite, millised olid need meetmed, mis selle fraasi "põhimõtteliselt kõik need meetmed" alla ei mahu, aga mida teadusnõukogu veel pakkus, mida annaks teha? Ja teine oluline küsimus on ka: kas te olete liikumas selles suunas, et valitsusel oleks konkreetsed vahe-eesmärgid, mis ajaks me haiguskordajaga tahame jõuda sinnamaani, et me saaksime tegelikult hakata leevendama eriolukorrast tulenevaid piiranguid, et me saaksime naasta võimalikult palju oma igapäevase, tavapärase el
Aitäh! Suur tänu väga hea ettekande eest! Te märkisite Priit Sibula küsimusele vastates õigesti, et õigus last tappa, õigemini selle ajastatuse määratus, on ühiskondliku kokkuleppe küsimus. Ma küsin ühiskondliku kokkuleppe kohta ühe märksa lihtsama küsimuse. Kui suur on paljulapseline pere? Eestis loetakse paljulapseliseks peret, kus on vähemalt kolm last. Paljudes riikides on sellest põhimõttest loobutud, näiteks Rootsi maksab paljulapselise pere toetust juba 2-lapselisele perekonnale. Seni oleme meie lähtunud rahvastikuteadlaste seisukohast, et paljulapseline on vähemalt kolme lapsega pere. Kas teie arvates tuleks seda põhimõtet konkreetsete faktide valguses muuta ka Eestis?
Aitäh, hea eesistuja! Hea minister! Kõik, mis on seotud elektromagnetlainetega, hammustatakse mingil hetkel lahti nii ehk naa. Tagurpidi arvutustega saab kätte kõik koodid ja kõik muud asjad. Turvalisus on ajaküsimus, kuna jälle muugitakse lahti, me peame jälle uuendama ja muudatusi tegema, et olla kogu aeg, ütleme, kurikaeltest mingisuguse millimeetri võrra ees. Kas turvalisuse tagamisel on mõeldud ka mingite muude infokandjate peale, näiteks valgus, valguskvant või mingid kvantmehhaanika tegurid, millega saab asja niimoodi kinni panna, et sinna ei saa ligi mitte üks tont? Kas sihukeste alternatiivvariantide peale on mõeldud või ei ole?
Aitäh, proua juhataja! Lugupeetud ettekandja! Eile õhtul kingiti mulle ühes Tallinna raamatupoes vaat see raamat, Vladimir Lenini kogutud teoste 1936. aastal välja antud 17. köide. Ma ei ostnud seda, see kingiti mulle. Ma tegin selle suvalisest kohast lahti ja avastasin artikli pealkirjaga "Veel kord kooli jagamisest rahvusteks", mille Lenin oli kirjutanud 1913. aasta detsembris, 99 aastat tagasi. Lenin seletab rahvusteks jagamist, lähtudes emakeeles õppimise vajadusest. Artikkel on väga segane, kuid milles on küsimus? Siin on selline lause nagu näiteks "Marksistid võitlevad kooli rahvusteks jagamise vastu ehk emakeeles õpetamise vastu." Kuidas on nii läinud, et Eesti haridusministeeriumi seisukoht langeb sada protsenti kokku Lenini marksistliku vaatega, mille ta avaldas sada aastat tagasi?
Austatud ettekandja! Meie Erakondade Rahastamise Järelevalve Komisjon on põhimõtteliselt erapoolik komisjon. See on selline komisjon, kuhu nimetatakse liikmeid poliitiliselt, mitte selle alusel, kas nad on spetsialistid või mitte. Seda tehakse heal põhjusel, otsustades, et erakondade järelevalve on põhimõtteliselt nii tundlik asi, et seda ei ole võimalik erapooletult teha. See on põhimõtteliselt üks hea põhimõte. Aga arutatav eelnõu läheb nüüd selle põhimõttega vastuollu. Siin hakkavad teised erakonnad tegema ühele ettekirjutusi, keda nad võivad nimetada ja keda mitte. Tegelikult saavad hinnangu erakonna tööle, moraalile ja oma poliitika eest võitlemisele anda ainult valijad, mitte teised erakonnad. Miks te olete otsustanud, et erakonnad peavad hakkama üksteise siseellu sekkuma?
Aitäh! Komisjonis sellist arutelu ei olnud. Nagu te mainisite, oli küll üldisem arusaam, et probleemiga tegeldakse ja tuleb veel tegelda. Aga ma võin teile ettekandjana praegu tunnistada, et valmistudes selleks komisjoni ettekandeks, ma võtsin välja need kanalid ja internetisaidid, mis tänaseks on keelatud. Need materjalid on mul olemas. Ma võin kõigi huvilistega seda jagada, see nimekiri on päris pikk. Kuna komisjon seda ei menetlenud, aga ma pean vajalikuks see välja tuua, siis ma siiski vastan teile. Mulle tundub, et on hakatud väga jõuliselt tegutsema. See on minu arvamus. Suur tänu küsimuse eest! Ei, sellist põhjalikku teie poolt viidatud faktidele toetuvat arutelu ei toimunud. Ja mina, lähtudes Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-st 98, mis ütleb, et eelnõu esimesel lugemisel arutatakse üldpõhimõtteid, soovisin tõesti küllalt ulatusliku ülevaate anda meie protokollist. Protokollis seda arutelu ei ole.
Ma tänan, hea Riigikogu esimees! Lugupeetud rahvasaadikud! Tahad rahu, valmistu sõjaks. Selle mõttekäigu juures me peame väga paljude asjadega arvestama ja väga paljude asjade peale mõtlema. Tšehhovi näidendite kohta öeldakse, et kui esimese vaatuse alguses ripub seinal püss, siis viimase vaatuse lõpuks teeb see püss ka pauku. Ma ei tea, kas see on mõeldud ainult vene hinge iseloomustuseks või on see igal pool, kõikides kodudes nii. Aga seoses sellega esitab <PARTY> fraktsioon relvaseaduse muutmise seaduse eelnõu, et Venemaa Föderatsiooni Ukraina-vastase agressioonisõjaga seoses peatataks Eestis elavate Venemaa Föderatsiooni ja Valgevene Vabariigi kodanike relvaload ning Venemaa Föderatsiooni ja Valgevene Vabariigi kodanikud peavad hiljemalt 14 päeva jooksul käesoleva seaduse jõustumisest neile kuuluvad relvad võõrandama või andma hoiule Politsei- ja Piirivalveametile siseministri poolt kehtestatud korras. Elagu Ukraina!
Auväärt eesistuja! Head kolleegid! Mul on üle anda Riigikogu otsuse eelnõu. Kuna umbes samasisulisele arupärimisele andis haridus- ja teadusminister härra Ligi väga ebamääraseid vastuseid, põhimõtteliselt konstateeris ta fakti, et õpetajad töötavad koolis alakoormusega – koormusnorm on 1, aga meie õpetajad töötavad keskmiselt koormusnormiga 0,82 –, siis annan Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse § 91 lõike 1 alusel üle eelnõu, mille kohaselt tuleks luua riiklik asendusõpetajasüsteem, mida edaspidi nimetan puhverkojaks. See tähendab, et alakoormusega koolis töötavad õpetajad asuksid haigestunud ja puuduvaid õpetajaid asendama, kui nende kvalifikatsioon selleks sobib. See kaotaks koolijuhtide ja õpetajate stressi, mis on tekkinud seetõttu, et asendusõpetajaid ei ole kuskilt leida. See väide, et koolid on autonoomsed üksused, ei ole päris tõene, sest koolid on suure koolivõrgu osad ning see võrk peab töötama ühtse tervikuna. Nii et miinused ja plussid peavad olema tasakaalus. Kust vahendeid leida? Vahendeid leida on äärmiselt lihtne: mittetöötava Innove osakonna arvel, mis peaks tegema täienduskoolitusi, ja Hooandja vahendite arvel. Puhverkoja saaks luua Hooandja juurde konkureeriva üksusena. Aitäh!
2019. aasta sügisel tuli haridusminister Reps kobarseaduseelnõu raames välja ettepanekuga kaotada ära põhikooli ja gümnaasiumi riiklikud eksamid. Riigikogu kultuurikomisjon lükkas Repsi ettepaneku sügisel tagasi. Nüüd, kasutades ära kehtestatud eriolukorda, pani haridusminister Reps sama ettepaneku uuesti seaduseelnõusse. Ka nüüd kaasas Riigikogu kultuurikomisjon teemaga seotud huvigrupid, tegi paarkümmend tundi tööd ning otsustas ettepaneku tagasi lükata. Juhin tähelepanu asjaolule, et kultuurikomisjon on selle valdkonna vastutav komisjon ning selles on enamuses koalitsiooniparteide liikmed. Miks haridusminister Reps püüab eriolukorda ja valitsuse võimu ära kasutades suruda läbi oma isiklikku huvi? Ja nüüd on küsimus ettekandjale: kas teile anti enne õiguskomisjoni koosolekut soovitusi kultuurikomisjoni muudatusettepanek tagasi lükata?
Ma tänan! Lugupeetud peaminister! Te tutvustasite meile Gromõko õpetusi läbirääkimiste kohta, et nõudke isegi seda, mis pole kunagi meile kuulunud, esitage ultimaatumeid ja ärge taganege ühtegi kriipsu. Läänes on alati keegi, kes on nõus läbi rääkima. Selle õpetuse valguses ma tahtsin küsida meie valitsuse suure soovi kohta piirilepingu ratifitseerimisega edasi liikuda. Tänases julgeolekuolukorras ja nende Gromõko õpetussõnade põhjal, kuidas valitsus selles plaanis on edasi liikunud? Kas me soovime piirilepinguga edasi minna, hoolimata sellest, et keegi gromõkolikult tahab võib-olla saada juurde veel midagi, mis pole kunagi temale kuulunud? Aitäh!
Aitäh! Ma pean mõtlema, kuidas formuleerida seda enda jaoks küsimusena, millele vastata. Esiteks, niimoodi me komisjonis ei arutanud. Teiseks on lugu ikkagi selles, et lausaline toetus – teie küsimuses nimetatud summad näitavad seda ilmekalt – ei olegi otstarbekas. Otstarbekas on ikkagi vajaduspõhine toetus. Kuidas see mehhanism hakkab kujunema ja saab välja töötatud – jätame selle praegu siin puldis täpsemalt iseloomustamata. See saab olema komisjoni ja asjaomaste institutsioonide järgneva töö produkt. Aitäh! Me ei arutanud komisjonis teemat sellest vaatevinklist, kuid ma ütlen stenogrammi jaoks siitsamast veel kord, et see ei ole ainult riigi ülesanne, see ongi tõesti kohaliku omavalitsuse ülesanne. Ja ma kordan: kui me enne 2009. aastat võisime oma eelarve kasvu arvestades mõelda kolme aasta perspektiivis võib-olla veel suuremate toetuste peale, kaasa arvatud kohalikele omavalitsustele eraldatavad toetused, siis 2012. aastal on meil niisugune finantsmajanduslik olukord, kus me peame iga senti lugema, ja veel parem, kui avalik sektor kasutab kõiki neid sente ka võimalikult täpselt ja sihtotstarbeliselt.
Austatud eesistuja! Austatud minister! Ma ei tee pikalt, seepärast, et minu meelest sai arupärimisele väga hästi vastatud ja oli näha, et tegevus on väga hea impulsi saanud. Mul on selle üle tõesti väga hea meel. Aga ütlen ainult paar mõtet siia juurde. Ma arvan, et see on protsess, mis käib pidevalt. Ja vahel käib protsess erinevates situatsioonides spiraali mööda, st me tuleme äraunustatud vana juurde tagasi kvalitatiivselt teisel tasemel. Ehk mõtleme, mida kõik meie perearstid peavad tegema ühe inimesega sünnist surmani, mida kõike nad peavad temast teadma. Väike laps ei ole mitte väike inimene, vaid ta on täitsa teistmoodi, selles mõttes, et igas vanuses on inimesel erinevad haigused ja neid tuleb erinevalt käsitada. Seda kõike peab perearst tegema. Natuke lihtsam on suurtes linnades, kus on superhaiglad ja superspetsialistid. Aga perearst peab väga sageli üksinda – välja arvatud nüüd, kui tekivad tervisekeskused – või koos oma õega või mõne teise arstiga tegema väga olulisi otsuseid. Perearstid ütlevad, et eriti seoses sellega, kui maakondades kaovad järjest ära erialaosakonnad, kuhu alguses oli võimalik pöörduda nõu küsimiseks ja tekkisid püsikontaktid, meditsiinis see nii on, ei saa nad enam eriarstiga kontakti, sest helistada Tallinnasse PERH-i on ilmvõimatu. Isegi patsiendid ehk haiged ise ei saa oma arste kätte. See on mõtlemise koht. Härra minister, kuulake nüüd see üks lause veel ära! Tervisekeskuse ja polikliiniku vahe on see, et tervisekeskus on superminivariant polikliinikust. Polikliinikus olid omal ajal olemas kõik erialaspetsialistid, sagedasemate erialade spetsialistid. Haige ei pidanud jooksma ja ootama kuid, kuni tema perearst sai ta erialaarsti juurde. Nii oli see tehtud. Ma arvan, et tulevikus on see jälle teatud variatsioonidega võimalik. Ma arvan, et see on mõtlemise koht. Ja veel üks mõtlemise koht: praegu me tahame, et oleks kättesaadavus, et oleks teenuse pakkumine, aga nüüd on meil aeg mõelda sellele, kuidas me teame, mis on see, kuidas
Proua juhataja! Austatud Riigikogu! Mul on üle anda arupärimine õiguskantsler Indrek Tederile, see puudutab vaenu õhutamist ajalehes Stolitsa. Arupärimine on formuleeritud nelja küsimusena. Esiteks, millisel määral on ajaleht Stolitsa tegevus, st Venemaa ametlike seisukohtade ja propagandavalede edastamine ning lugeja järjekindel veenmine, et Eesti riik kohtleb Vene elanikkonda ebaõiglaselt, praeguse Ukraina kriisi esilekutsumise asjaolude valguses vastuolus põhiseaduse §-dega 12 ja 48, mis keelavad rahvusliku vihkamise õhutamise ja ühingud, mille eesmärk on põhiseadusliku korra vägivaldne muutmine? Teiseks, kas Tallinna linn on ajalehte Stolitsa välja andes järginud põhiõiguste ja vabaduste tagamise põhimõtet ning hea halduse tava? Kolmandaks, kas härra õiguskantsler on läbi viinud mõne järelevalvemenetluse, mis puudutab Tallinna ajalehtede Stolitsa ja Pealinn väljaandmise õiguspärasust, põhiõiguste ja vabaduste järgimist või heast halduse tavast kinnipidamist? Kui on, siis millised on tulemused? Neljandaks, kas Tallinna linna eelarve vahendite kasutamine ajalehtede Stolitsa ja Pealinn väljaandmiseks on seaduslik? Järelepärimise on esitanud rahvasaadikud Vahtre, Parts, Kiisler, Reinsalu ja Pakosta.
Aitäh! Tõepoolest, meid valgustati päris mitmel korral erinevate nurkade alt, kuidas käib tänapäeva maailmas eesmärkide saavutamine info mõjutuse kaudu, kuidas üritatakse avalikku arvamust rahvusvahelises plaanis mõjutada. Mis seal salata, eks ole kõigil silme ees, mis on juba mitu kuud just nimelt Ukraina suunal toimunud. Aeg-ajalt on ka Balti riigid selliste suuremate infooperatsioonide sihtmärkideks olnud. Arvan, et see kõik on paratamatu – tänapäeva sotsiaalmeedia ja infoajastu tingimustes on kõikvõimalikku desinformeerimist ja muid mõjutusoperatsioone tunduvalt lihtsam läbi viia kui omal ajal külma sõja tingimustes. Aga see ei puuduta loomulikult ainult seda aspekti, pehme jõu kontekst on tunduvalt laiem. See hõlmab samuti luuretegevust ja eri organisatsioonide või üksikisikute otsest mõjutamist. Me oleme siin ju ka Euroopa kontekstis vaadanud, milliseid kanaleid püütakse kasutada selleks, et mõjutada avalikku arvamust ja poliitiliste otsustuste protsessi. Meil on tulnud käibele selline termin nagu hübriidsõda ja see ei hõlma mitte ainult konkreetse sõjategevuse elemente, vaid ka just nimelt pehme jõu kasutamise komponente. Tõepoolest, aasta alguse debatt Eestis peegeldas väga hästi seda, kui keeruline on maailm ja kui raske on sündmusi ette näha, kui ootamatult võib olukord muutuda. Eks inimesed on seetõttu sunnitud ka oma seisukohti muutma. Loomulikult on äärmiselt oluline võimekus ette näha ja teatud stsenaariume ka vähemalt oletuslikult läbi mängida ning nende stsenaariumide põhjal kas oma riigis või koos partneritega otsuseid langetada. Tegelikult oli Walesi tippkohtumine NATO kui terviku reaktsioon sellele, kuidas on julgeolekukeskkond Euroopas muutunud, ennekõike silmas pidades Venemaa agressiooni Ukraina vastu. Arvan, et täna võime öelda, et ükskõik milline ka ei oleks käivitunud stsenaarium Euroopa julgeoleku ohustamisel või see väljakutse, mis meie ees seisab, on eriti viimastel kuudel NATO tegevus näidanud, et liitlaste valmisolek ja tahe panustada k
Lugupeetud härra juhataja! Austatud Riigikogu! Arutluse all oleva eelnõu algatas Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon möödunud aasta 20. juunil. Esimene lugemine lõpetati möödunud aasta 7. novembril. Teise lugemise katkestas eelnõu algataja 12. detsembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, mis oli 31. detsember 2013 kell 13, väljastpoolt juhtivkomisjonile ettepanekuid ei esitatud. Komisjon ise esitas juhtivkomisjonina eelnõule kaks muudatusettepanekut. Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne teisele lugemisele esitamist oma 28. jaanuari ja 10. veebruari istungil. 28. jaanuari istungil osales eelnõu algataja esitajana Riigikogu liige Neeme Suur. Osalesid ka Kaitseliidu Peastaabi üldosakonna juhataja Lea Vainult ning brigaadikindral Meelis Kiili, kes tutvustas Kaitseliidu ettepanekut, mille kohaselt ka mittekodanikest 16–18-aastased noored saaksid kuuluda Kaitseliidu noorteorganisatsioonide ridadesse. Seda ettepanekut toetasid ka Noorte Kotkaste keskkogu, Kodutütarde keskkogu ja Kaitseliidu keskkogu. Riigikaitsekomisjoni 28. jaanuari istungil täpsustati, et Eesti kodakondsuseta noored saaksid kuuluda vaid Kaitseliidu noorteorganisatsioonide ridadesse. Nimelt tuvastati, et aset on leidnud teatav möödarääkimine. Vahepealses arutelus jäi komisjon muretsema võimaliku lahenduse üle, et Eesti kodakondsuseta noored, olles eelnõu algataja ettepaneku kohaselt noorteorganisatsiooni liikmed, saavad ühtlasi õiguse olla Kaitseliidu maleva, küberkaitseüksuse või Naiskodukaitse liikmed, kes osalevad otseselt juba riigikaitses. See vastuolu lahendati sellega, et leiti viis, kuidas need noored, kes ei ole Eesti kodanikud, saavad siiski kuuluda Noorte Kotkaste ja Kodutütarde ridadesse, aga ainult sinna. Riigikaitsekomisjon otsustas nimetatud istungil konsensusega toetada Kaitseliidu ettepanekut lubada Kaitseliidu noorteorganisatsioonidesse astuda ka Eestis alaliselt elavatel Eesti kodakondsuseta noortel. Ühtlasi tegi riigikaitsekomisjon nõunik-sekretariaadijuhataja Aivar En
Aitäh, eesistuja! Hea minister, tänan minagi sind selle põhjaliku välispoliitika analüüsi ja kokkuvõtte eest! Aga mu küsimus tuleb sulle kui ühele Euroopa Liidu ja NATO liikmesriigi välispoliitika põhisuunajale. Küsimus on suunatud lõunasse ja itta. Sa rääkisid oma ettekandes Euroopa Liidu kahest naabrist erinevalt: Venemaast oli palju juttu, aga lõunapoolse naabri, suure Türgi riigi kohta ei öelnud sõnagi. Türgi aga on NATO-s sõjaliselt jõult ja ka rahvaarvult teine riik. Praegu need kaks suurt riiki teevad koostööd, sh ka relvastuse osas. Mu küsimus ongi, kuidas sellesse suhtuda. Kas see koostöö ei peaks meid murelikuks tegema? Ja teiseks: mis väärtushinnangutest tulenevalt me neid kahte riiki, kus demokraatia areng on olnud väga sarnane, nii erinevalt hindame? Kas see tuleneb eeskätt pragmaatilistest kaalutlustest?
Härra istungi juhataja! Taastan hingamise ja alustan. Ma ei arvestanud, et kolleeg Talve on täna nii sõnaaher. Niisiis, Riigikogu liige Ants Laaneots algatas eelnõu 20. detsembril 2018. aastal. Eelnõu esimene lugemine lõpetati 22. jaanuaril 2019. aastal. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, mis oli 5. veebruar 2019 kell 17.15, ei esitatud eelnõu kohta väljastpoolt juhtivkomisjoni ühtegi muudatusettepanekut. Riigikaitsekomisjon kaasas eelnõu menetlusse alates eelnõu juhtivkomisjoni määramisest Kaitseliidu, keda esindasid Kaitseliidu ülem kindralmajor Meelis Kiili ja Kaitseliidu Peastaabi üldosakonna juhataja Lea Vainult. Riigikaitsekomisjon sai k.a 7. veebruaril eelnõu kohta siseminister Katri Raigi arvamuse, milles toetati eelnõu osaliselt. Sama päeva õhtul sai riigikaitsekomisjon kaitseminister Jüri Luigelt arvamuse, mille kohaselt Kaitseministeerium toetab eelnõu seletuskirjas kirjeldatud muudatuste eesmärke ning seda, et nende saavutamiseks sobiv seaduseelnõu võetakse Riigikogus seadusena vastu. Sellele kirjale olid lisatud Kaitseministeeriumi ja Kaitseliidu koostöös valminud muudatusettepanekute projektid, millega täpsustatakse ja parendatakse eelnõu eesmärgiga tagada, et selle seadusena rakendamine võimaldaks eelnõu loomise ajendiks olnud probleeme lahendada ning seatud eesmärke võimalikult hästi täita. Ühtlasi oli Kaitseministeeriumi ettepanekutes arvestatud ka Siseministeeriumi arvamusega. Vahemärkusena saan öelda: täna hommikul sain teada, et tänasel istungil toetas kõnesolevat eelnõu ka Vabariigi Valitsus, tingimusel, et arvestatakse Kaitseministeeriumi ettepanekutega. Menetlusest. Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne teisele lugemisele esitamist oma k.a 12. veebruari istungil, kus osalesid Kaitseministeeriumi õigus- ja haldusküsimuste asekantsler Erki Kodar, Kaitseministeeriumi kaitseväeteenistuse osakonna juhataja Anu Rannaveski, Kaitseliidu ülem kindralmajor Meelis Kiili, Kaitseliidu Peastaabi üldosakonna juhataja Lea Vainult, Siseministeeriumi si
Aitäh! Mul on hea meel, et liberalismi akadeemia õppejõud seda minu käest küsib. Ma arvan, et endise õppejõuna tead sa väga hästi, et liberalismi ei peeta üldse ainult parempoolseks maailmavaateks. Liberalism võib vabalt olla ka vasakpoolne maailmavaade. Oluline on see, kuidas me liberalismi sisustame. <PARTY> on läinud liberalismi küsimuses seda teed pidi, et nad annavad küll vabaduse, aga ei võta vastutust. <PARTY> on samuti liberaalne erakond, aga meie tahaksime, et peale vabaduse oleks kõrval pariteetselt ka vastutuse mõiste. Nii et parem-vasak-skaala siin väga asjasse ei puutugi. Kui me vaatame ühiskonda, siis me mõlemad näeme, et ühiskond ei saa sellest kooseluseadusest aru. Kui kõik parlamendiliikmed väidavad, et neil on homoseksuaalsetest inimestest sõpru ja et on mingisugused survegrupid, siis samas on nende seas inimesi, kes väidavad, et keegi ei takista homoseksuaalidel olemast ka praegu õnnelikud ja selleks ei ole vaja eraldi seadust, et nad saaksid oma õnnelikku elu elada. Tegemist on lihtsalt poliitilise päevakorra, ütleme, tüütu küsimusega, mis ei ole meie ühiskonna jaoks 30 prioriteedi seas, ja on ääretult kahju, et me tegeleme sellega juba üle poolteise aasta. Kas ma olin tol hetkel Põlvas? Sa jälgid mind väga tähelepanelikult, aitäh sulle! Kui me suudaksime kooseluseaduse tühistada, siis me ei peaks isegi vaatama, kes septembris kuskil oli, kes oli Keilas, kes Põlvas, kes Viljandis. See ei puutu täna asjasse. Nii et tühistame ära. Kui "Aktuaalse kaamera" reporter küsis mu käest, kelle häältele ma loodan ja kas ma olen rääkinud ka <PARTY>-i poliitikutega, siis ma kiitsin sind. Ütlesin, et olen rääkinud <PARTY>-i fraktsiooni esimehega ja eks me vaatame, kui tugev fraktsiooni esimees ta on, kas ta suudab panna kõik oma fraktsiooni liikmed käima ühte jalga või ei suuda või on seal kodusõda või lõhe sees. Ma loodan, et sa oled väga andekas fraktsiooni esimees.
Lugupeetud juhataja! Head kolleegid! Tulin siia kõnetooli, et lisada väike aktsent ühele eelarvedebati kuumimale teemale. Põllumajandustoetustest on saanud peaaegu lööksõna, mille kohta igaühel on midagi öelda. Ega siin saalis polegi inimest, kes ei teaks riigi makstavate üleminekutoetuste kohta kasutatavat keeleliselt kummalist sõnapaari top-up. Põllumajandusettevõtja ja poliitikuna on mul ühest küljest muidugi hea meel, et üks põllumajanduspoliitiline meede on saanud niisuguse tähelepanu osaliseks. Teisest küljest suudan ma ära tabada, et top-up"i puudutavad ettepanekud ei ole ilmtingimata kantud suurest veendumusest, et toetusi on tõesti vaja suurendada. Pigem vaatab nendest muudatusettepanekutest vastu lihtne tõsiasi, et kõige tähtsam on ettepanek lihtsalt teha – hiljem on hea viidata, kuidas ikka toetuste eest võideldi. Niisugusele arvamusele jõudmiseks tuleb ainult vaadata üleminekutoetuste suurendamise katteallikaid. No ei ole need tõsiselt võetavad! Ilmselgelt on valitud sellised katteallikad, mille puhul võib enam-vähem ette kindel olla, et neid ei toetata. Täiendavate üleminekutoetuste maksmise debatis tõuseb paljude kõnelejate puhul üles küsimus, kas tõepoolest sisuliselt saadakse aru, mis asjad on põllumajandustoetused. Ma ei ole päris kindel, et mõni toetuste eestkõneleja, kes esindab vasakliberaalset poliitikasuunda, ikka teab, et põllumajandustoetused ei ole lihtsalt sotsiaaltoetused kõige nõrgematele. Miskipärast kisub minu suu alati muigele, kui põllumajandustoetustest hakkab rääkima äärmuskonservatiivide esindaja. Siis mulle meenub, kuidas mõni aeg tagasi, enne europarlamendi valimisi, rääkis selle erakonna esindaja põllumajanduse päästeabinõuna külast külla sõitva munakorjamise auto töölepanekust. See pidavat kõvasti raha tooma. Järvamaa põllumehed nimetavadki nüüd kummalisi ebamajanduslikke ideid munakorjamisauto töölepanemiseks. Ma ei ole päris kindel, et põllumajanduspoliitika on kokku võetav ainult lihtsa selgeks õpitud terminiga top-up. Kui i
Aitäh! Ma usun, et vähemalt meie uksepoolsetele tuleks üle rõhutada, mis seal ühes küsimuses kõlas: see, et väga tähtis on õpetada eesti keelt, ei ole selle eelnõu sisu. Mitte eesti keele õpe, vaid eesti keeles õpe! Aga nad on seda eelnõu rünnanud jutuga ja isegi kirjalikult, et kui kooli või klassi satub paar venekeelset, siis nad hakkavad omavahel vene keeles rääkima ja see on katastroof. Palun avage natuke seda katastroofi, et mis siis saab, kui inimesed omavahel emakeeles räägivad. Kas haridus kukub sellega kokku?
Aitäh! Ma usun, et kõik muudatuste tegijad on otsinud parimat võimalikku koolikorraldust. Kindlasti on hariduses probleeme, mida peab lahendama. Nii see on. Meie laste tulemuste üle võib eriti viimase PISA uuringu valguses head meelt tunda, aga see ei tähenda, et võiks loorberitele puhkama jääda. Kooli lõpetamise küsimus, mille üks osa on riigieksamid, on olnud korduvalt päevakorral ja ka püsib päevakorral. Selle eelnõu arutelu käigus ja ka enne jaanipäeva jõustatud põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse ning sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu ettevalmistamise käigus kõlas komisjonis seisukohti, et riigieksameid pole üldse tarvis, sest kooli lõpetamiseks piisab koolieksamist. Riigieksami tulemust hinnates võib anda hinnangu ühe või teise aine omandamisele üldhariduskoolis, aga ülikooli astumisel peaks mõõtma potentsiaalse tudengi hoopis muid omadusi, näiteks motivatsiooni valitud erialal õppida, tema üldist intelligentsust, seda, kuidas ta võiks ülikoolis hakkama saada. Nii et on ka sellised seisukohad kõlanud. Aga on kokku lepitud, et selle süsteemi alusel, mis praegu töötab, peavad 20. jaanuariks, kui mu mälu mind ei peta, olema riigieksamid valitud, lisaks on vaja teha koolieksam ning õpilasuurimus või praktiline töö. Me lähtume praegu sellest süsteemist. Aga nagu öeldakse, kõige edukamad on need, kes suudavad muutustega kohaneda. Aitäh! Tõesti, see on nii huvitav, et ei olegi head lahendust leitud ja kasutusel on mitmed süsteemid. Kultuurikomisjon selle eelnõu ettevalmistamise käigus seda küsimust ei arutanud. Aga ülikoolides ja isegi teaduskondades on erinevaid sisseastumiskorraldusi ning tudengikandidaatide järelekatsumise mooduseid. Ma väitsin seda ja ütlen veel kord, et arutelul toodi välja, et ka meil on erinevaid süsteeme ja mooduseid, kuidas tudengeid valida ning mida ülikooli astumisel peab arvestama ja mida mõõtma, kas eelkõige faktiteadmisi või valmisolekut, motivatsiooni valitud erialal õppida, sh tõepoolest üliõpilaskandidaadi intel
Auväärt juhataja! Kolleegid! Riigikogu majanduskomisjoni istungi protokoll nr 243 31. jaanuarist k.a. Päevakorras oli Vabariigi Valitsuse algatatud riikliku statistika seaduse ja avaliku teabe seaduse muutmise seaduse eelnõu 794 arutelu enne teisele lugemisele saatmist. Oli kaks ettepanekut. Üks nendest oli majanduskomisjonilt endalt, see oli Rahandusministeeriumi ettepanek. See oli selline, et täiendada eelnõu § 2 punkti 1, muutes järgnevate punktide numeratsiooni järgmises sõnastuses (see on tehniline punkt): "Andmekogusse andmete kogumisel lähtutakse andmete ühekordse küsimise põhimõttest." Juhtivkomisjon arvestas seda täielikult ja see otsus oli konsensuslik. Teine ettepanek koosnes kahest osast ja selle oli esitanud Eesti Reformierakonna fraktsioon. Esimene osa seisnes selles, et täiendada eelnõu § 2 uue punktiga 4 järgmises sõnastuses, et § 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt. Pealkiri on "Seaduse eesmärk" ja selgitus on lihtsalt, et muudatusettepaneku eesmärk on reguleerida avaliku teabe seaduses andmete ühekordse küsimise põhimõtet. Selle täienduseks oli veel ettepaneku teine pool, et täiendada eelnõu § 2 uue punktiga 5 järgmises sõnastuses, et seadust täiendatakse § 81 järgmises sõnastuses. Selgitus: muudatusettepaneku eesmärk on kehtestada avaliku teabe seaduses andmete ühekordse küsimise põhimõte, ning kord, kuidas andmeid üks kord küsitakse, kehtestatakse Vabariigi Valitsuse määrusega. Majanduskomisjoni otsus oli arvestada sisuliselt. See oli ka konsensuslik otsus. Vaidlemine oli korrektne, hea tava piirides ja praktiliselt kõik need küsimused said läbi arutatud. Kuigi tekkisid väikesed nihked või hõõrumised selle koha peal, et meie asutustes ei ole, ütleme, IT tase samal kiirusel ja sama ühilduvusega. Majanduskomisjon otsustas nõndaviisi, et ettepanek on saata eelnõu täiskogu päevakorda tänaseks, 13. veebruariks, ja teiseks on ettepanek eelnõu teine lugemine lõpetada. Kõik olid konsensusotsused. Kolmandaks mõtlesime saata eelnõu kolmandale lugemisel
Aitäh, hea eesistuja! Hea ettekandja! Jutt käib loomevabaduse piiramisest. Üks loomevaldkond, mille kunstiline kvaliteet on küsitav, on noortele ja lastele suunatud joonisfilmid. Kuidas nendega on? Kas sa näed ka võimalust, et me püüame hakata Eestis reguleerima siis selliseid vägivaldseid filme, mille sihtgrupp on lapsed ja kus tegelikult notitakse teineteist, keeratakse kaela kahekorra, lüüakse loomi laiaks, kuigi nad tõusevad millegipärast jälle üles? Seda tüüpi sisuga filmidel võib ju ka olla tegelikult vägivalda õhutav mõju.