EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-et huggingface dataset:
Lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud Riigikogu liikmed! 14. novembril arutati kultuurikomisjonis eelnõu 105. Eelnõu käisid tutvustamas kultuuriminister Tõnis Lukas, ministeeriumi spordiosakonna nõunik Margus Klaan ja õigusnõunik Siiri Pelisaar. Ma vaatan teile praegu otsa ja kinnitan, et ma ei hakka protokolli otsast lõpuni ette lugema. Täpselt seda, mida täna, ja veel põhjalikumalt rääkis kultuuriminister ka komisjonis, selgitades, mida eelnõu endast kujutab. Aga kui lubate, siis ma annan lühikese ülevaate sellest, mida kultuurikomisjoni liikmed küsisid. Küsiti täpsustavalt, mis erinevus on stipendiumil ja sportlasetoetusel. Saime teada, et sportlasele võib maksta kas stipendiumi või toetust, mõlemat korraga maksta ei saa. Toetuse eelduseks on leping, mille puhul on makstud maksud vähemalt miinimumpalga ulatuses. Küsimuse tekitas mõiste "iseseisva otsustuspädevusega töötaja". Seda selgitati hästi põhjalikult, aga ma ütlen teile oma sõnadega, et see inimene on vaba otsustama oma tööaja üle. Eelkõige on see mõeldud kohalduma individuaalsportlaste puhul. Me tundsime huvi veel selle vastu, kas see eelnõu toob juurde bürokraatiat seoses riikliku kontaktpunkti loomisega. Härra minister ütles, et eelnõu eesmärk pole tekitada juurde uusi organeid ning täiendavat ressursivajadust ei ole oodata. Me küsisime ka, kas spordiregistrid on juba valmis ja toimivad. Vastuseks saime, et andmebaas on olemas ning praegu tõstetakse seda ringi, muutes selle eraõiguslikust andmebaasist avalik-õiguslikuks andmebaasiks. Lisakulutusi ka sellega ei kaasne. Veel puudutati huvigruppide kaasamist. Saime teada, et kaasatud on kümme suuremat noortega tegelevat spordiklubi ning Eesti Olümpiakomitee koos oma 107 liikmega. Lõpuks otsustati konsensuslikult teha ettepanek esimene lugemine lõpetada. Aitäh! Aitäh, väga hea küsimus! Pean tõdema, et kultuurikomisjonis me seda teemat ei arutanud. Ma ei tea, kas mul on õigus siin vaid ennast esindada ja oma arvamust avaldada. Mis mulle selle peale öeldaks
Aitäh! Härra Ratas, küsimus on selles, et kui te tekitate separaatseid infokanaleid juurde, siis informeeritus ei parane, vaid halveneb. Ja nii ei saa öelda, et päästame kas või ühe inimese, sest tõenäoliselt need, kes on selle PBK olemasolu tõttu Eesti kanalitest ära lõigatud, on selle tulemusena kehvemini informeeritud. Aga mina ei ole nõus Hanno Pevkuriga, kes ütleb, et teie vastused on diplomaatilised. Te ikkagi eelkõige õigustate inetusi, mille kohta on konkreetsed küsimused. Ja mis jutt see nüüd oli, et kui välismaal teilt küsitakse ebameeldivaid küsimusi, siis põhjus peab olema opositsioonis? No te ei öelnud "opositsioon", ütlesite, et see info on "siit kuskilt". Et mitte asjad ise ei pane küsima, vaid keegi on info ette sokutanud. Te ei usu ajakirjanduse isetoimimisse. Ja selliseid fraase oli veel. Aga te kuulsite kõrvalt, kuidas teie siseminister vastas küsimusele mitteajakirjanduse laimukampaaniast Reformierakonna kohta. Öelge, kas teie vastused näitavad, et te olete väga rahul sellega, kuidas koroonateema lükatakse erakondlikuks ja näidatakse näpuga opositsioonierakonnale, öeldakse nimeliselt, kes levitab koroonat, kusjuures see on faktidega ümber lükatud. Te ka ise natukene lükkasite ümber selle Itaalia seose. Olid ju ka teised sündmused, Mullifestival jne. Need kõik on kõrvale jäetud, räägitakse ainult võrkpallist, kuna siin annab erakondlikku sidet otsida. Kas te olete rahul sellega, et vastates süüdistatakse vastu, mitte ei öelda, et kuulge, lõpetame sellised süüdistused ära? Olid need head vastused, mis siseminister andis?
Lugupeetud juhataja! Austatud minister! Mina sihukese positiivse tunde pealt, tänase tunde pealt tuleksin ja teeksin teile tuge natukene. Ma saan aru, et proua Helmen ka, täna oli kokkupuude. Aga mina täitsa praktiliselt, sain täna ID-kaardi Rakvere politseijaoskonnast kätte, täna hommikul. Peab tunnistama, et veel mõned kuud tagasi poja passile järgi minnes ja poolteist tundi järjekorras seistes olin väga pahane Rakveres. Aga hea sõber soovitas broneerida internetis aeg ja täna läks mul viis minutit. Nii et see on pigem selline repliik ja toe tegemine, et vaatamata sellele, et järjekorras oli teisi inimesi küllaga. Mina usun, et paljud minusugused on nõus oma harjumusi muutma tingimusel, et sisejulgeolek tervikuna ei kannata ja sealsed inimesed saavad väärilist töötasu juurde. Tunnustus ja jõudu tööle!
Aitäh, härra eesistuja! Lugupeetud minister! Teie vastused viimastele küsimustele näitavad tõepoolest, et kuidagi tuleb need ilusad asjad, mis puudutavad tulumaksusoodustusi inimestele jms, ära katta. Kusagilt tuleb raha asemele saada. Aga mu küsimus on selle kohta, et pakendiregistri andmed on siin ainult 2010. ja 2014. aasta kohta. Kas värskemaid ei ole? Kui register korralikult töötaks, siis oleks ehk ka värskemaid andmeid, kui palju on pakendite kasutamine kasvanud. Võib-olla see register ei tule praegu ega ka edaspidi toime andmete edastamisega maksuametile nii, nagu seadus ette näeb. Võib-olla tekivad sellest uued jamad? Kas ei ole seda hirmu?
Aitäh! Austatud minister Urve, ja nagu ma teada sain, ka austatud minister Rein! Tore dokument on, aga üks asi teeb muret. Aastate pikku on sellistest paberitest jäänud kõrvale üks selline vaieldamatult kultuuri alla kuuluv nähtus nagu Eesti looduslikud pühapaigad. Kuidas niisuguseid mitme valdkonna vahele jäävaid asju sellisest dokumendist üles leiaks? Ühelt poolt oleks justkui tegu muinsuskaitse valdkonda kuuluva nähtusega. Muinsuskaitsjad väga nendega ei tegele, väites täiesti õigustatult, et need pole inimeste loodud. Teisest küljest ei ole see ju ka vaid keskkonnaalane küsimus ega kuulu ka üksnes pärand- või pärimuskultuuri alla, kuna on ikkagi looduslikud paigad. See kõik on tinginud totra tõsiasja, et looduslike pühapaikade korrashoid ja kas või katastrisse kandmine ning kaitsmine on krooniliselt alarahastatud. Kas sa oskad mulle öelda, kust ma selles dokumendis leian üles sellise valdkondadevahelise asja?
Jaa, mul siin, vabandust, pult läks natukene segamini. Hea minister! Mul on küsimus selle kohta, et teatavasti selles seaduseelnõus on omaette peatükina käsitletud ka meediapädevust, mille [edendamise] strateegia väljatöötamine on HTM-i haldusalas. Samas selgus, et Euroopa Komisjon, kes hakkab kontrollima selle seaduse toimimist, pole meediapädevuse kohta juhiste väljatöötamist veel alustanud. Kuidas me saame praegu selle eelnõu seadusena vastu võtta, kui selles sisaldub üks osa, mille järelevalve kriteeriume ja ka sanktsioone me veel ei tea? Me anname Euroopa Komisjonile n-ö blankoveksli ka nende kriteeriumide ja sanktsioonide suhtes. See ei ole hea seadusloome. Kuidas teie sellesse suhtute?
Aitäh! Lugupeetud siseminister! Politsei- ja Piirivalveameti töötajate arv on viimase viie aastaga vähenenud 850 inimese võrra, maismaasõidukite arv 150 ühiku võrra ja kinnisvara on vähendatud ligikaudu 70 000 ruutmeetrit. Sellega on kokku hoitud 25,8 miljonit eurot. Struktuuri kokkutõmbamisel ja sisemiste ressursside arvel selle struktuuri efektiivsemaks muutmisel on omad piirid. Kuidas mõtlete järgmise aasta eelarves panustada Politsei- ja Piirivalveameti ees seisvate probleemide lahendamisse? On ju vaja näiteks lahendada piiri väljaehitamise küsimus ja on terve hulk muidki probleeme.
Austatud istungi juhataja! Lugupeetud minister! Ma olen nõus, et elatise määramise korda oli vaja ümber mõtestada ja kaasajastada ning pean õigeks, et miinimummäär ei pea olema seotud miinimumpalgaga. Samas leian, et praegusel kujul asetab seadus lapsed ja nende vanemad ebavõrdsesse positsiooni, kuna elatise miinimummäär võib vägagi erineda. Pean siinkohal silmas nn külmutatud elatise määra, mille puhul on jõustunud kohtuotsus. Minu küsimus on: kuidas täpsemalt hakkab välja nägema protseduur, kui kohustatud vanem ei nõustu külmutatud elatise summaga ja soovib seda vähendada miinimummäärani, mille näeb ette uus seadus? Kas on plaanis rakendada lihtsustatud korda?
Hea istungi juhataja! Head kolleegid! Reformierakonna fraktsiooni liikmete nimel esitan arupärimise peaminister Jüri Ratasele Eesti lastele võrdsete võimaluste loomise kohta hariduse omandamisel. Mõni nädal tagasi me arutasime siin saalis Eesti inimarengu aruannet. Ka tänases Postimehes on juttu sellest, et meie haridussüsteem peaks olema ühtne. Vaatamata sellele on Tallinna Linnavolikogu linnavalitsuse algatusel võtnud homsesse päevakorda teema, kas rahuldada kolme kooli taotlust minna üle venekeelsele õppele. Sellest tulenevalt oleme esitanud arupärimise valitsusele, et teada saada, kas valitsus rahuldab need taotlused ja kui jah, siis millised on argumendid. Aitäh!
Hea juhataja! Head kolleegid! Mina tahan puudutada vene küsimust, mis on Eesti demokraatiast rääkides üks põhiküsimusi. Me oleme siin täna maininud küll kooseluseadust ja pagulashirmu, kuid tegelikult on selle diskussiooni vaikimisi eeldus ikkagi iga päev agendas olev vene küsimus ja rahvusteemad, mis on meie kohalike valimiste põhiküsimus. Kunagi oli mul ühes toimetuses, kus ma töötasin, kolleeg Andrei, üks kujundaja – kena, viisakas, intelligentne ja peaaegu aktsendivabalt eesti keelt rääkiv vene noormees. Temaga saadi hästi läbi, aga see suhtlemine polnud kunagi vaba. Tööl on tavaline seegi, et tekib konflikte ja ollakse kurjad, kuid keegi eestlastest ei julgenud kunagi Andreiga õiendada. Sõbralikkus Andrei vastu oli võlts ja pingutatud. Integreerunud venelasi kohtleb eestlane tavaliselt siidkinnastes, ettevaatlikult, justkui kartes neid katki teha. Kas tõesti tänulikkusest, et nad on eesti keele ära õppinud? Või on see tavaline võhivõõraga suhtlemise viisakus, mis näitab, et omavahel saadakse hakkama küll, kuid endasuguseks ei peeta? Omasugusega julged ju tülli minna, võõraga eelistad konflikti korral jahedat viisakust. Eestis on täiesti enesestmõistetavalt kasutusel mõisted "mitte-eestlane" ja "muulane", selle asemel et kasutada mõistet "venekeelne eestlane". Uuringud on aastaid kinnitanud, et venelaste võimalused Eesti ühiskonnas pole eestlaste võimalustega võrdsed isegi siis, kui olemas on enam-vähem hea haridus ja keeleoskus ning ka kodakondsus. Sotsioloogid nimetavad seda klaaslae fenomeniks. Kõik eeldused eduks mingil erialal on olemas, aga mingid vaikivad kokkulepped tingivad selle, et edu jääb tulemata. Tarkades terminites räägitakse venelaste vähesest sotsiaalsest mobiilsusest võrreldes eestlastega. Paljudes asutustes, näiteks teeninduses, töötab meil vene nimedega ja lausa veatut eesti keelt rääkivaid noori, aga oma töövälises elus eelistab igaüks oma sotsiaalseid võrgustikke. Ja ma ei mõtle siin virtuaalseid suhtluskeskkondi, vaid omasuguste seltskond
Austet eesistuja! Head kolleegid! Otse loomulikult tahan ma alustada ajaloost. Hakkab lõppema meie riigi sajandama sünnipäeva aasta. Aga aastaga 2020 ei saa suured juubelid mitte läbi. Muide, järgmisel aastal saab sada aastat auväärt Riigikogu hoone ehitusest, mis, eks ole, kerkis keskaegse ordulinnuse müüridele. Aga sama oluline on ka see, et järgmine aasta saab sada aastat sellest, kui hakkas kehtima Asutava Kogu koostatud esimene Eesti Vabariigi põhiseadus. Lähtuvalt meie esimese põhiseaduse sajandama aasta juubelist ongi Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon teinud järgmise aasta riigieelarve kohta ühe väga toreda ettepaneku, mille sisu on see, et võiks põhiseaduse juubeli puhul kinkida kõikidele järgmise aasta põhikoolilõpetajatele ehk üheksanda klassi õpilastele meie põhiseaduse korraliku kõvade kaantega luksusväljaande. Loomulikult ei oleks tegemist mitte selle päris esimese, vaid kehtiva, 1992. aasta põhiseadusega. Miks see oluline on? Kõigepealt, üheksas klass, ma arvan, on kõige õigem seltskond, sest põhikooli lõpetab palju rohkem noori, kui näiteks aasta hiljem jätkab õpinguid gümnaasiumis. See hõlmaks kõiki, kes käivad üheksandas klassis. Üheksandas klassis on noortel tunniplaanis ühiskonnaõpetus, kus räägitakse ka meie põhiseaduslikust korrast. Kindlasti on oluline ka see, et just üheksandas klassis jõuavad noored valimisikka ehk saavad 16-aastaseks. Ma olen ise olnud mitu aastat Gustav Adolfi Gümnaasiumis ühiskonnaõpetuse õpetaja ja puutunud kokku selle seltskonnaga, nende noortega, kes nüüd põhikooli lõppu jõuavad. See on põlvkond, kel on olnud õnn ja rõõm sündida, kasvada ja koolis käia vabas Eestis, täielises demokraatlikus ühiskonnas. Nende jaoks on need demokraatlikud põhimõtted, mis on kirjas ka meie põhiseaduses, elementaarsed ja iseenesestmõistetavad. Samas on neil raske ette kujutada, et alles 30 aasta eest ei olnud Eestis demokraatlikku riigikorraldust. Neil on raske mõista, milline oleks nende elu siis, kui neil puuduks üks tänastest isi
Aitäh, austatud juhataja! Hea Riigikogu! Rahanduskomisjon arutas eelnõu 436 teise lugemise ettevalmistamist k.a 9. novembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks laekus kaks muudatusettepanekut Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioonilt. Muudatusettepanekute selgitused on toodud muudatusettepanekute loetelus. Rahanduskomisjonis need ettepanekud arvestamist ei leidnud. Arutelu käigus lihtsalt Rahandusministeerium kinnitas, et kõik need küsimused on mõistetavad ja nad on koostamas riigieelarve seaduse väljatöötamiskavatsust, mis peaks valmima järgmise aasta esimesel poolel. Neid ettepanekuid kindlasti käsitletakse ja püütakse leida reeglistik, mille korral need erinevad mõtted moodustaksid sellise tervikliku lahenduse, mitte ei oleks lihtsalt kontekstist kuidagi ebaproportsionaalselt välja tõstetud. Rahanduskomisjon koostas iseseisvalt ühe muudatusettepaneku, millega lükatakse jõustumise tähtaega edasi. Seda puhtalt seetõttu, et eelnõu esialgses tekstis olev 1. detsember jõuab kätte enne, kui see seadus reaalselt jõustuda jõuaks. Ning komisjon arutas ka seda küsimust, kas edaspidi riigieelarve peaks olema tõesti koostatud 1000 euro täpsusega, mitte ühe euro täpsusega, nii et [arvud mitte ainult dokumendis], mis esitatakse, pole ümardatud, vaid ta oleks ka nagu sisuliselt ümardatud. Kuid taas jõuti arusaamisele, et see teema vajab pikemat arutelu, ning sellesse eelnõusse vastava sisuga muudatust ei tehtud. Ja komisjon otsustas konsensuslikult, et selle eelnõu teise lugemise võiks täna lõpetada. Ja kui see lõpetatakse, võiks eelnõu kolmanda lugemise ja lõpphääletuse viia läbi 24. novembril. Aitäh!
Lugupeetud istungi juhataja! Austatud rahandusminister! Head kolleegid! Käesoleva aasta 1. jaanuaril jõustunud tulumaksuseaduse ja sellega seonduvate seaduste muutmise seadus võimaldab ühe uuendusena füüsilisest isikust ettevõtja ettevõtte hulka kuulunud vara üleandmist isikule, kes jätkab ettevõtte tegevust. Sama seaduse § 1 punktis 47 sätestatakse, et vara üleandmisel maksuvabastuse rakendamise korra kehtestab rahandusminister määrusega. Kahetsusväärselt ei ole üheksa kuu jooksul peale seaduse jõustumist ja aasta jooksul peale seaduse vastuvõtmist Riigikogus nimetatud määrust veel kehtestatud. Põllumajandussektoris on seda tulumaksuseaduse muudatust kaua oodatud, kuna see võimaldab põhimõtet "talu isalt pojale" rakendada mõistlikel alustel ja nii soodustada põlvkondade vahetust põllumajanduses. Seoses selle probleemiga on meil rahandusministrile kolm küsimust. Kõigepealt tahame teada, miks ei ole rahandusminister nimetatud määrust kehtestanud. Teiseks küsime, millal see määrus kehtestatakse. Kolmandaks küsime natuke ettevaatavalt, kas minister peab võimalikuks, tulenevalt ettevõtete võrdse kohtlemise põhimõttest, seadustada ka füüsilisest isikust ettevõtja ettevõtte üleandmisega kaasnevate sõidukite, traktorite ja kinnisvara registritoimingute ning võimalikke kohustusi ja õigusi reguleerivate lepingute ümbervormistamise riigilõivuvabastust. Aitäh! Tänan vastuste eest, austet rahandusminister! Hea teada, et probleemne määrus on valmis. Teinekord oleks otstarbekas sellest teavitada ka kolleeg põllumajandusministrit, kes sellest midagi ei teadnud veel septembris, kui sellest viimati juttu oli. Kas te ei näe probleemi selles, et ettevõtete võrdse kohtlemise põhimõtet rikub asjaolu, et äriühingult äriühingule ettevõtet üle anda on odavam kui füüsilisest isikust ettevõtjalt füüsilisest isikust ettevõtjale?
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Lugupeetud kaitseminister! Kaitseväeteenistuse seaduse § 15 muutmise seaduse eelnõu 324 esimene lugemine. Vabariigi Valitsus algatas eelnõu k.a 8. veebruaril. Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne esimest lugemist oma k.a 16. veebruari istungil. Sellel istungil osalesid eelnõu algataja esindajatena kaitseminister Kalle Laanet ja Kaitseministeeriumi kaitseväeteenistuse osakonna juhataja Anu Rannaveski. Eelnõu üldpõhimõttest. Nagu kaitseminister oma põhjalikus ettekandes ja küsimustele vastates kirjeldas, siis eelnõuga muudetakse kaitseväekohuslastele, kelleks on kutsealused ja reservis olevad isikud, dokumentide kättetoimetamise regulatsiooni nii, et andmete saamine muutub digitaalseks, paberkandjal saamise asemel. Kaitseväekohuslase põhjendatud taotlusel või dokumendi koostaja muul kaalutlusel võib riigikaitsekohustust sisaldavaid dokumente kätte toimetada ka muu kanali kaudu või muul viisil, näiteks posti teel. Eelnõu algataja nõusolekul ja tuginedes Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse § 98 lõikele 1, esitas riigikaitsekomisjon eelnõu esimesele lugemisele muudetud kujul. Muudatuseks on eelnõu pealkirjas olev osutus kaitseväeteenistuse seaduse §-le 15, mida eelnõu ainsana muudab. Tegemist on normitehnilise täpsustusega. Muudatus on kooskõlas Riigikogu ja Vabariigi Valitsuse normitehnika eeskirjadega, mis sätestavad, et kui eelnõuga muudetakse seaduses vaid ühte paragrahvi, võib paragrahvi numbri esitada pealkirjas. Komisjon leidis, et uut seletuskirja muudetud kujul eelnõu kohta ei esitata, sest tegemist on vaid eelnõu pealkirja normitehnilise täpsustusega, ning eelnõu esimesel lugemisel jääb kehtima algatatud eelnõu seletuskiri koos lisadega. Komisjoni menetluslikud otsused. Käesoleva aasta 16. veebruari istungil otsustas riigikaitsekomisjon konsensusega esitada arutluse all olev eelnõu algataja nõusolekul esimesele lugemisele muudetud kujul ja teha Riigikogu juhatusele ettepanek lülitada eelnõu esimeseks lugemiseks Riigi
Proua eesistuja! Austatud kolleegid! Ma olen natuke raskes olukorras, kuna ma olen viimane, kes nuppu vajutas. Tegelikult nõustun ma 102% kõigega, mis siit kõnepuldist kõlas. Aga mul on siiski paar asja, mida öelda. Mina olen selle põlvkonna inimene, kes veel mäletab oma lapsepõlvest teise maailmasõja invaliide. Minu kõrvalmajas elas üks ilma jalgadeta meesterahvas. Tal ei olnud ratastooli, vaid tal oli mingi ratastega laud. Ta oli kingsepp. Kui ma teda esimest korda nägin – ma ei mäleta, kas ma olin siis neli või viis aastat vana –, siis jäin ma teda vahtima. Vanaema ütles: "Ära vahi, see pole viisakas." Ma lõin silmad maha. See ongi see suhtumine, millega me kõik oleme enam-vähem tänaseni nakatunud: neid inimesi nähes me lööme silmad maha, sest ei tea, kuidas nendega suhelda. See ei ole nii ainult ühiskonnas, vaid see oli viimase ajani nii ka riigi poliitikas. Nii et on väga tore, et see arutelu siin täna käib ja et sotsiaalkomisjon selle algatas. Ma ütlen Margus Tsahknale, et see on ka väga julge samm. Iga kord, kui me siin midagi olulise tähtsusega riikliku küsimusena arutame, eriti nii tundlikke asju, siis me anname inimestele lootust, et asi muutub paremaks. Aga homme ju midagi ei juhtu ega juhtu ilmselt ka lähikuudel, ütlen ma väga optimistlikult. Sellel arutelul me mitte ainult ei jaga oma mõtteid. Keegi, kes siin puldis käis, juba ütles, et teda pole vaja veenda, et see on vajalik. Me veename üksteist selles, kui hea asi on puudega inimeste kaasamine tööturule. Me teame seda, aga me ei ole tööandjad, me oleme seadusandjad. See tähendab, et me peame hiljemalt ülejärgmisel nädalal selle teemaga edasi minema ja alustama mingisugust seadusandlikku tööd, et nende inimeste olukorda leevendada. Kõik ettepanekud, mis siin kõlasid, on teretulnud. Mõne mõttega võiks vaielda, aga ma siiski usun, et Keskerakonna fraktsioon annab hea meelega oma panuse sellesse töösse. Aga üks asi jäi siin täiesti mainimata ja ma pean sellest rääkima. Nagu meie ühiskonnas üldiselt, nii
Aitäh! Lugupeetud minister! Minus on tekitanud mõningat sisemist segadust info jagamine ja töökorraldus teie haldusalas. Ajakirjanduse vahendusel me oleme teada saanud, et teie nõunik Viive Aasma lahkub sellel reedel töölt. Ta on olnud väga kriitiline EAS-i suhtes ja väitnud otsesõnu, et seal lokkab korruptsioon. Samas olete teie täna siin EAS-ist rääkinud väga positiivses võtmes. Ma tahaksingi teada, et kuna Viive Aasma väidab, et te teate tema kahtlustustest väga hästi, siis kas te olete rakendanud EAS-i suhtes mingisuguseid järelevalvetoiminguid, tellinud auditeid, uurimisi – mida iganes? Või te arvate, et EAS-is on kõik okei ja teie ametist lahkuv nõunik lihtsalt valetab? Ma tahaksin lihtsalt jah- või ei-vastust. Ühesõnaga, te ei ole algatanud EAS-i suhtes mingeid järelevalvetoiminguid?
Lugupeetud juhataja! Austatud kolleegid! Sotsiaaldemokraadid peavad äärmiselt tähtsaks laenutoodete turul kerkinud probleemide lahendamist, ennetamaks inimeste, sh noorte maksuraskustesse sattumist. Üks lahendusmeede on kindlasti ka tarbijakrediidi reklaami reeglite muutmine. Paraku peab tõdema, et esitatud eelnõu ja selle seletuskiri ei ole omavahel kooskõlas, mistõttu jääb arusaamatuks, mida selle eelnõuga õieti reguleerida tahetakse. Seletuskirja kohaselt keelustatakse eelnõuga finantsteenuste väli-, tele- ja raadioreklaam, samas eelnõu enda tekst käsitleb tarbijakrediidi reklaami keelustamist. Peale selle võib eelnõu seletuskirjast välja lugeda eesmärgi keelustada nn kiirlaenudega seotud reklaamid. Erisugune sõnastus tekitab õiguslikku ebaselgust, kuna ei ole aru saada, mille reklaami tegelikult keelata soovitakse. Samuti ei ole võimalik eelnõu ja selle seletuskirja järgi üheselt mõista, mida täpselt soovitakse reklaami keelu alt välja jätta. Eelnõus on nimetatud tarbijakrediidi teenuse pakkuja asukohta, tarbijakrediidi vahendaja asukohta ja tarbijakrediidi teenuse pakkuja veebilehte. Samal ajal seletuskirjas on mainitud, et reklaami keeld ei kehti laenukontoris või vahendaja asukohas, rahvusvahelisel reisijateveol kasutatava vee- või õhusõiduki pardal, rahvusvahelist reisijate liinivedu teenindava lennuvälja või sadama reisiterminali hoones ega laenuandja või vahendaja veebilehel. Seega julgen öelda, et seletuskirjas on suurel määral laiendatud neid kohti, kus reklaam on lubatud. Nende vasturääkivustega nõustus komisjonis paljuski ka algataja esindaja. Majanduskomisjoni koosolekul olnud ministeeriumi esindajad tõdesid, et Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium koostöös Rahandus-, Justiits- ja Sotsiaalministeeriumiga töötavad välja seaduste paketi laenutoodete turul avaldunud probleemidega toimetulekuks. See pakett sisaldab ettepanekuid ka tarbijakrediidi reklaami kohta. Ma ei ole ühestki majandusministeeriumi kirjast välja lugenud, et nad lubavad selle eelnõ
Aitäh! Kuulasin huviga ettekannet ja küsimusi-vastuseid. Päris kõikidest vastustest ma aru ei saanud, nii et küsin mõned asjad uuesti. Te ütlesite, et apteeke ähvardab massiline sulgemine või midagi taolist. Öelge palun, mis apteegid kinni pannakse, kui seadus jääb praegusel kujul kehtima ja jõustumistähtaeg jääb muutmata. Ja teiseks: mulle jäi ebaselgeks teie vastus, kui kolleeg Mart Võrklaev küsis selle kohta, millele tugineb teie analüüs, et proviisoriapteekides on hinnad kallimad kui ketiapteekides. Äkki saate ikkagi viidata millelegi enamale kui oma isiklikele ühe apteegi külastustele.
Suur tänu, härra esimees! Hea minister! Kolleegid Vabaerakonnast muretsevad Kaitseväe hangete läbipaistvuse ja auditeerimise pärast. Arusaadavatel põhjustel ei ole kogu Kaitseväe hankeid puudutav informatsioon avalik, sest üldsusel ei ole vaja teada, kui palju me ostame 120-millimeetriseid miinipildujamiine või 155-seid haubitsamürske. Aga minu küsimus on selline. Veel paar aastat tagasi oli kõne all selline probleem, et Riigikontrolli töötajatel oleks nagu pidanud olema riigisaladuse luba, kontrollimaks Kaitseväge. Kuidas see on nüüd lahendatud?
Ei tea, see on nüüd vist juba mingi viies või kuues versioon sellest küsimusest, kogu see südamejutt. Mis demagoogiasse puutub, siis esiteks ei ole ma mingit demagoogiat siin ajanud, demagoogiat on ajanud pigem paljud küsijad. Mis puutub sellesse, et ma olen senjöör, siis see on jälle pahatahtlik tõlgendus. Ma olen ennast senjööriks nimetanud sõltumatuse mõttes. Ma olen sõltumatu, ma olen sõltumatu härrasmees ja seda te minult ära võtta ei saa. Mis puutub sellesse, et mul on kius presidendi vastu, siis mul ei oleks presidendi vastu mingit kiusu, kui president ei käituks kohatult, kui ta ei püüaks dikteerida Riigikogule teatud otsuseid ja käitumisnorme ega sekkuda meie kui seadusandja töösse, mis ei jää mitte kuidagi tema mandaadi piiridesse. Kui ülejäänud 100 rahvasaadikut ei näe probleemi selles, et president sekkub ja ütleb muu hulgas kohalike valimiste eel, et on üks erakond, mille poolt ei tohi hääletada, pidades silmas loomulikult meie erakonda, siis ma vastan talle sellega, et ma juhin tema ja ühiskonna tähelepanu sellele, et ta ei käitu adekvaatselt, ta ületab oma võimupiire ja rahvalt ei ole ta selleks mandaati saanud. See on minu vastus. Mis puutub sellesse, et miski südames teil elab, siis jaa, "minu südames sa elad, kenas päiksepoolses toas", aga kui sul tuba ei ole, siis sa ei saa seal elada. Ja kui hümn ei ole seaduses, siis ta ei ole hümn. Nii lihtne see ongi. Kui ikka veel ei ole sellest aru saadud, pärast seda enam kui tund aega kestnud arutelu siin, siis on see väga kahetsusväärne, kuigi süda võib küll väga suur olla. Muide, ma ütleksin nüüd ülereguleerimise kohta, mida siin on korduvalt päevakorda tõstetud. Kallid kolleegid, me tegeleme enam-vähem iga päev ülereguleerimisega. Me võtame kümnete kaupa vastu igasuguseid eurodirektiividest sündinud seadusi ja seadusmuudatusi, mis on enamalt jaolt täiesti mõttetu ülereguleerimine. Nii et kui te olete ülereguleerimise vastu, siis on mul teile väga tõsine üleskutse: vaadake kriitiliselt kõiki neid eelnõus
Tänan! Hea Kalvi! Te mainisite oma ettekandes, et eelnõu seletuskirjas toodud joonis, kus on näidatud need Euroopa Liidu riigid, kus elektriaktsiis on Eesti omast väiksem, on mõnevõrra eksitav. On ju ka neid riike – ja seal joonisel ei ole toodud neid riike –, kus see on suurem. No tuleb öelda, et eelnõu koostajad eeldasid, et asjaosalised oskavad lugeda ja loevad sealt välja need riigid, 17 riiki, kus see on tõesti väiksem. Kas teile ei tundu, et see märkus on mannetult hädine? Joonis on korrektne. Nii võinuks ka küsida, miks ei ole toodud maailma riike, kus on suurem või väiksem. Olen rääkinud.
Härra Riigikogu esimees! Austatud Riigikogu liikmed! Põhiseaduskomisjon arutas eelnõu 30. aprilli korralisel põhiseaduskomisjoni koosolekul. Lisaks komisjoni liikmetele osalesid arutelul siseministri nõunik Mari Rebane, Siseministeeriumi kodakondsus- ja rändepoliitika osakonna juhataja Ruth Annus ning sama osakonna nõunikud Eva Lillemäe ja Doris Uudelt. Siseminister andis praegu siin saalis väga põhjaliku ülevaate, siseministri nõunikud andsid ülevaate ka komisjonis. Ega ükski neist teemadest, mida küsimuste kaudu põhiseaduskomisjonis avati, ei jäänud ka praegu saalis käsitlemisel katmata. Võib-olla kõige rohkem tekitas arutelu seesama renditööjõu küsimus, aga ka sellele andis härra siseminister põhjaliku vastuse. Nii et komisjoni arutelust mul midagi selle kohta iseenesest lisada ei ole. Sellepärast asun menetluslike otsuste juurde. Komisjon otsustas teha ettepaneku saata eelnõu täiskogu päevakorda tänaseks istungiks. See otsus võeti vastu konsensuslikult. Mainin hääletajaid nimeliselt: Arto Aas, Helmut Hallemaa, Jaak Madison, Lauri Luik, Marko Pomerants, Mart Nutt, Tiit Terik, Toomas Jürgenstein ja Toomas Paur. Otsustati teha ettepanek esimene lugemine lõpetada, selle poolt oli 8 liiget, vastu oli 1 ja erapooletuid ei olnud. Poolt olid Arto Aas, Helmut Hallemaa, Lauri Luik, Marko Pomerants, Mart Nutt, Tiit Terik, Toomas Jürgenstein ja Toomas Paur ning vastu hääletas sellele otsusele Jaak Madison. Kolmandaks otsustati teha ettepanek määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks kümme tööpäeva, s.o 23. mai 2018 kell 17.15. Ka see otsus võeti vastu konsensuslikult, aga ma ei hakka hääletajaid üle kordama, neid olen ma juba kaks korda ette lugenud. Ettekandjaks määrati põhiseaduskomisjoni liige Mart Nutt, samuti konsensuslik otsus. Seega, põhiseaduskomisjoni ettepanek on esimene lugemine lõpetada.
Lugupeetud juhataja! Armsad kolleegid! Täna menetletavad kooseluseaduse rakendusaktid on ühest küljest selgelt tehnilised. Kooseluseadus hakkab järgmise aasta algusest kehtima ning selle rakendamiseks on vaja 85 seadust kooseluseadusega kooskõlla viia. Ei midagi enamat, ei midagi keerulisemat, ei midagi põhimõttelisemat. Poliitiliselt oleks muidugi turvaline selle tõdemusega piirduda, rääkida pikalt, et olgu see kooseluseadus selline, nagu ta on, kindlasti mitte täiuslik, kindlasti on ta ühiskonnas palju pingeid külvanud, aga noh, on, nagu on, nüüd on meie ees tehniline eelnõu ja ainult tehnilisena tuleb seda ka käsitleda. Sotsiaaldemokraatidele on aga täna siin peetav debatt fundamentaalse tähtsusega. Me ei kavatsegi silmi maha lüüa ja võimaliku poliitilise punkti kaotamise hirmus eelnõu tehnilisuse taha varjuda. Vastupidi, me usume, et möödunud aastal vastu võetud kooseluseadus on ei midagi vähemat kui epohhi loov. See on suur ja julge samm avatud ja kõikidest oma kodanikest võrdselt lugupidava Eesti suunas. Sellise Eesti suunas, kus sotsiaaldemokraadid ja, me usume nii, valdav osa Eesti inimesi elada tahavad. Seetõttu peavad sotsiaaldemokraadid vältimatuks, et Riigikogu kooseluseaduse rakendusaktid vastu võtaks. Me peame elementaarseks, et siin saalis vastu võetud seaduste järgi on Eesti inimestel võimalik elada, sest mis kasu on Riigikogust või tema vastu võetud seadustest, kui need hakkavad küll kehtima, kuid nende igapäevane rakendamine on võimatu. Kooseluseaduse rakendusakte vastu võtmata jättes käituksime kui kinnisvaraarendaja, kes on kliendile maja valmis ehitanud, kuid keeldub võtmeid üle andmast, sest ettevõtte juhatuse koosseisus on toimunud muutused ning uuel juhatusel on majaga uued plaanid. Ta on nimelt otsustanud selle maha lammutada, mis sest, et sinna sisse kolima pidanud pere on mööbliga juba uue kodu ukse taha jõudnud. Kui peredest rääkida, siis mitmed häälekad kooseluseaduse vastased üritavad monopoliseerida õigust pere defineerida. Nad teavad
... aga need, kes jäävad ilma tööta, jäävad täiesti ilma palgata. Miks me sellest ei räägi? Me ei saa kogu aeg ratsutada ainult medali ühte, läikivat külge vaadates, unustades ära, mis on teine külg. Teine asi, millest kindlasti peab rääkima, on see. Vaadaku valitsus, kuidas ta on tellinud õpetajate ettevalmistamist. Teame, et õpetajaid on meil mitu korda rohkem, kui vaja on, ja tegelikult tuleb lahendada just nimelt õpetajate sotsiaalsed ja palgaprobleemid, mitte ei ole vaja neid nii tohutult palju ette valmistada, et nad Soome ja igale poole mujale ehitama või kooli õpetama läheksid. Miks näiteks raisati miljard krooni projektile "Koolid korda", ilma mingi selge ülevaateta sellest, milline kool on jätkusuutlik, milline mitte? Ma olen nõus, et hariduses on raha raisatud, seda ei ole ainult kulutatud, aga see ei ole toimunud mitte kohalike omavalitsuste kaudu, vaid see on toimunud valitsuse enda läbimõtlematuse tagajärjel. Möödavaatamine sellest, et koolivõrgu reform, kui me seda tõsiselt tahame teha, eeldab kohalike omavalitsuste reformi, on mulle absoluutselt arusaamatu. Me oleme koolivõrgu reformist rääkinud juba aastaid ja me jõuame alati, igal koosolekul, igal seminaril selleni, et seda takistab meie omavalitsuste süsteem. Aga seda, mis on juurdunud ning mis on aastaid ja aastaid kestnud, on üha raskem muuta. Inimesed harjuvad, neil kujuneb välja teatud identiteet ja nad hakkavad igale muutusele üha rohkem vastu panema, mida kauem me lahendusi edasi lükkame. See on väga raske protsess. Aga rääkida lihtsalt niisama koolivõrgu reformist, mis annab meile raha sisemiste reservide kaudu, ei ole minu arvates tõsiselt võetav lähenemine õpetajate probleemidele. Õpetajad on riigile väga tähtis seltskond. Kui küsida, kas nad on tähtsamad kui see, et 2% SKT-st kulutatakse riigikaitsele, siis ma peaministrile vastaksin: võime ju ka arvutit kasutada ja eraldada igale valdkonnale mingi protsendi SKT-st. Mille poolest erineb matemaatiliselt õpetajate palga sidumine keskmise p
Austatud istungi juhataja! Hea minister! Olenemata sellest, kuidas tänane hääletus lõpeb, on täiesti selge, et teie tegevus kiirtestide tellimisel ja soetamisel on tekitanud Eesti riigile suure rahalise kahju, vaid tugevalt on saanud kahjustada nii Reformierakonna kui ka teie isiklik maine. Ministri ametikohal peaks lähtuma ühiskonna huvidest, mitte looma ebavõrdseid tingimusi erinevatele ettevõtetele. Ja pole imestada, et ühiskonnas tõepoolest kasvab usaldamatus riigi institutsioonide vastu. Ja ma küsin: kuidas te näete võimalust jätkata oma ametikohal ning kuidas teil on kavas parandada oma mainet ühiskonnas?
Aitäh, härra eesistuja! Proua peaminister! Kesklinna politseijaoskonnas on igapäevaselt väljas üks-kaks politseipatrulli, kes tagavad meie igapäevast turvalisust kesklinna piirkonnas. See, mida me siin õues nägime kuu aega tagasi, oli ikka päris jõhker jõudemonstratsioon. Ma saan aru, et teie õnnetu valitsus oli paanikas, sest ei olnud korraldajat ja tegemist oli spontaansete meeleavaldajatega. Aga me oleme kuulnud tervet müriaadi kõikvõimalikke valesid. Te ütlete, et Vaher valetas, kui viitas kaitsepolitsei ohuhinnangule. Täna me kuulsime, et Vaher valetas meile ka selle kohta, et teie palusite selle jõudemonstratsiooni edasilükkamist. Kui kõik valetavad ja ennekõike valetab politseijuht Vaher, siis miks ta täna veel ametis on?
Aitäh, härra spiiker! Hea minister! Täitsa kummaline on kuulda, et siin tahetakse tekitada kuvand, nagu käiks meie PPA ametnikud ringi nagu kakaduud – neil ei ole riideid ja riided ei ole ka sobivad. Nende vormi on ju kogu aeg arendatud ja funktsionaalsemaks tehtud. See, mis oli kunagi, 1990-ndate alguses, on minevik. Aga minu küsimus on hoopis see: kui hange tõesti järgmisel aastal realiseerub ja vormi hakatakse välja vahetama, siis kui pikk aeg on kogu organisatsioonile planeeritud selle vormi väljavahetamiseks? Osale ametnikele ju alles hiljuti anti eelmised vormid, seal on kandmistähtajad jms. Kui pikaks võiks venida see periood, kuni organisatsioon on täielikult uute vormidega ära varustatud? Kas on mingi ennaktempo ette nähtud või läheb kõik tavapäraselt, n-ö kandmistähtaegade raames?
Aitäh! Ma ennist põgusalt puudutasin seda, et tegelikult pärinevad mõlemad prognoosid töötukassast. Meie küsisime neid arvusid Sotsiaalministeeriumi ametnike käest. Ma olen ka tagantjärele küsinud, miks meie saime sellise prognoosi, ausalt öeldes, ma lugesin esimest korda ajalehest, et teine prognoos on 20 miljonit. Seda on põhjendatud sellega, et ühe aluseks on Rahandusministeeriumi kevadsuvine prognoos kogu majanduse kohta. Selle järgi on töötukassa teinud ühe analüüsi. Aga on ka teine alus, mingi sügisene prognoos, mis on teatud mõttes optimistlikum, ja lõpuks on avaldatud arvamust, nagu ma enne ütlesin, et praktikat ei ole. Natukene õunte pealt ennustamine see on. Räägime siis suurusjärkudest. Aitäh! Ma olen juba mitmel korral põhimõtteliselt sellele küsimusele vastanud. Kordan siis üle, et sel ajal oli töötus väga väike ja eks teine osapool nõudis seda, kindlasti ei olnud see ka tol ajal Reformierakonna ega <PARTY>-i initsiatiiv, et vabatahtliku lahkumise hüvitis sisse võtta. Ise teate, poliitika on alati kompromisside kunst. Ma mäletan tollest ajast, et eks see oli ka signaal avalikkusele, see oligi üks kompromissi koht, kus lõpuks ikkagi kokkulepped sõlmiti. Väidan veel kord, et kokkulepe sõlmiti 2008. aasta aprillis, ma olen seda tagantjärele uurinud, seadus hakkas kehtima 1. juulil 2009. Juba selle aastaga oli olukord väga muutunud, ma ei hakka seda uuesti üle rääkima. Lihtsalt meid toodi juba siis jälle maa peale tagasi. Kahjuks, jah, me ei ole nii rikkad, ja kui meist palju rikkamad riigid sellist hüvitist ei maksa, siis ei peaks meiegi sellist hüvitist maksma.
Jaa, tänan! Ma ikkagi püüaks veel kord täpsustada seda arupärimistele vastamist. Tulen tagasi eelmise nädala diskussiooni juurde. Sotsiaaldemokraadid tegid teadupärast eelmise nädala esmaspäeval pärast vaktsineerimiskaost, mis oli nädalavahetusel riigis maad võtnud, ettepaneku, et peaminister tuleks esimesel võimalusel poliitilise avaldusega Riigikogu ette. Ja selleks me pakkusime välja teisipäeva. Peaminister selle kõrval, et ta avalikus kommunikatsioonis ütles, et tal ei ole Riigikogule midagi hetkel öelda, tõi ka vabanduseks, et teisipäeval on valitsuskabineti istung samal ajal, kui toimub Riigikogu istung. Selles kontekstis on minu küsimus, et kui nüüd on arupärimised peaministrile ja tegemist on teisipäeval Riigikogu istungiga kattuva valitsuskabineti istungiga, kas siis ei teki seesama situatsioon, et meil jäävad arupärimistele vastused saamata, sest ministrid, valitsuse liikmed, on istungiga seotud. Arvestades, kui pikk Riigikogu töö praktika Riigikogu esimehel on, on minu küsimus jätkuvalt, miks te istungeid ei võiks kavandada teistpidi. Miks me ei võiks alustada arupärimistest ja siis tulla seaduseelnõude juurde, juhul kui on vajadus neid ilmtingimata esmaspäeviti menetleda? Kui meil on hulk arupärimisi, siis ehk ei ole mõistlik esmaspäevasele päevale üleüldse seaduseelnõusid tulevikus planeerida.
Proua juhataja! Head kolleegid! Keskerakonna fraktsiooni ja mind panevad selle eelnõu puhul imestama eriti kaks asjaolu. Esiteks, kuidas ennast ettevõtjasõbralikuks nimetavad võimuerakonnad (nad deklareerivad üksteise võidu, kui ettevõtjasõbralikud nad on) võtavad kuue sektori ettevõtjate käest ära üle miljardi krooni ehk üle 60 miljoni euro, nagu seletuskirjast nähtub. See lihtsalt võetakse ettevõtjate käest ära. See on üks asi: deklareeritakse küll enda ettevõtjasõbralikkust ja, nagu välja tuli, kutsutakse kahe lugemise vahel ka asjaosalised komisjoni kohale, küsitakse, mida need asjast arvavad, kuulatakse vastused ära, aga tehakse ikka nii, nagu oli enne otsustatud. Teine asi, mis paneb imestama, on see, et tegemist on 60 miljoni euroga, aga ajakirjandus sellest peaaegu mitte midagi ei räägi. Ei eelnõu algataja ega asjaosaliste arvamused ei huvita ajakirjandust üldse. Samal ajal oleme juba poolteist nädalat enne ja pärast sööki, pärast ärkamist ja enne magama minemist kuulnud maamaksust, mida on 17 miljonit eurot aastas. Mida see tähendab? Kas meediale on pandud suukorv pähe? Ma ei usu, et nad nii rumalad on, et nad ei saa aru, mida tegelikult ettevõtetega tehakse. Ma toon näiteks Kunda Nordic Tsemendi, et näidata, mida see otsus ühe ettevõtte jaoks tegelikult tähendab ja kui ettevõtjasõbralikud need kaks võimuerakonda siis on. Tootmisprotsess hakkab peale karjäärist, mäetööstusest. Kõigi kaevandustööde maksumus suureneb, sest sellest moodustab kolmandiku kütuse hind. Raudteetranspordiga viiakse tooraine tehasesse, kütuse hind tõuseb aga 20–30%. Kunda Nordic Tsement ekspordib oma toodangust kaks kolmandikku, kolmandik läheb ida poole, kolmandik läheb läände. Mõlemal juhul kasutatakse erimärgistatud kütust. Tähendab, juba transport läheb väga palju kallimaks, kusjuures ümberringi igal pool, Põhjamaades, idas ja läänes, on nendes sektorites ja nende transpordiliikide puhul kasutusel erimärgistatud kütus. Seal ei kasuta erimärgistatud kütust ainult need, kes sõidava
Tere päevast! Eesti Meremeeste Sõltumatu Ametiühing on juhtinud tähelepanu, et see eelnõu võimaldab tegelikult tööandjal töötajat survestada 10% tööaja ja vastavalt töötasu ulatuses, tööd andes, mitte andes ja makstes pelgalt ühekordset tasu. Tegelikult on paindlikkus ka täna võimalik, see nõuab kirjalikku nõusolekut, aga sellisel puhul tuleb täna maksta ületunnitöötasu, 1,5-kordset, mis on kõrgem. Meremeeste ametiühing on juhtinud tähelepanu, et see paneb väiksemat palka teenivaid inimesi väga haavatavatesse olukordadesse. Siit tekibki küsimus: kas te arutasite seda probleemi, väiksepalgaliste veel raskemasse olukorda panemist? Kas tekkis ka küsimus sellest, et niisugust paindlikkust võiks rakendada näiteks ainult töötasu kõrgemal tasemel, näiteks alates 1500 eurost?
Lugupeetud juhataja! Head kolleegid! Selle kolme kuu jooksul, kui haldusreformi seadus on kehtinud, on Riigikohtu poole pöördunud nüüdseks 26 kohaliku omavalitsuse volikogu taotlusega tunnistada haldusreformi seaduses sisalduvad sätted põhiseadusega vastuolus olevaks. Me oleme Riigikogus haldusreformi teemal maha pidanud oluliselt tähtsa riikliku küsimuse arutelu. Samuti on Keskerakonna fraktsiooni liikmed jäänud põhiseaduskomisjonis haldusreformi puudutava suhtes eriarvamusele. Eespool mainitu tõttu annan ma Eesti Keskerakonna fraktsiooni nimel üle otsuse eelnõu, millega teeme Vabariigi Valitsusele ettepaneku arvestada peale üksuses elavate inimeste arvu ka omavalitsuste eripära ja viia sundliitmise sätted põhiseadusega kooskõlla. Samuti tuleb muuta ühinemistoetuste maksmise aluseid ja korda selliselt, et kaoks diskrimineeriv vahe vabatahtlike ühinemiste ja sunniviisiliste liitmiste vahel. Aitäh!
Austatud Riigikogu esimees! Lugupeetud kolleegid! Soovin Eesti Keskerakonna fraktsiooni liikmete nimel üle anda arupärimise peaministrile. Selle teema on väljaränne. Täpsemalt, noorte inimeste, eriti talentide lahkumine Eestist. Viimasel ajal on noorte inimeste seas muutunud väga populaarseks oma tuleviku sidumine välismaaga, pärast kooli lõpetamist siirdutakse sinna parematele jahimaadele. Seda kinnitavad statistilised andmed. Näiteks rändas 2013. aastal Eestist välja 10 746 noort inimest. Maailma Majandusfoorumi andmete järgi on Eesti võime meelitada siia talente ning võime neid siin ka hoida väga kesine. Selles kategoorias asub Eesti 144 riigi hulgas 97. kohal. Uuringud näitavad, et enamik noori inimesi, kes on Eestist lahkunud, eelistaks elada ja töötada Eestis, kui nad saaks kõrget elatustaset võimaldavat töötasu ja sobiliku töökeskkonna. Eesti Keskerakonna fraktsiooni liikmete nimel esitan peaministrile neli küsimust. Soovin teada saada, mida valitsus teeb selleks, et peatada noorte talentide väljarännet Eestist ja meelitada neid siia tagasi. Aitäh!
Härra juhataja! Head kolleegid! Hea peaminister! Mul on au tutvustada arupärimist, mille 23. jaanuaril härra peaministrile esitas rida Keskerakonna fraktsiooni liikmeid. Ma tahaksin väga, et härra peaminister selle arupärimise sisu täna veel korra läbi mõtleks ja võib-olla veel korra ka valitsuses, sest kaevurite ja minu arvates on arupärimisel väga tõsine ja sügav sisu. Mõnikord tehakse arupärimisi nii, et on poliitiline osa ja on sisuline osa, ning protsentuaalselt on üks või teine osa vahel liiga suur ja vahel natuke liiga väike. See arupärimine puudutab Aidu karjääri sulgemist. Sellise otsuse tegi Eesti Energia nõukogu käesoleva aasta alguses ja kindlasti Eesti Energia nõukogu kaalus seda otsust väga tõsiselt, st mitte Eesti Energia nõukogu, vaid kaevanduste nõukogu. Selle otsuse koha pealt võib Eesti Energiast väga hästi aru saada, sest Eesti Energial Aidu kivi vaja ei ole. Aidu karjäär sai kunagi tehtud selleks, et sealt saaksid kivi keemiatööstus Kohtla-Järvel, keemiatööstus Kiviõlis ja Kunda Nordic Tsement. Nii et selles mõttes oleks Eesti Energial juba ajalooliselt mõttekam, kasulikum ja parem võtta kivi Narva karjäärist ja Estonia kaevandusest, mitte Aidu karjäärist. Mis on Aidu karjääri sulgemise juures veel eriti tähtis, on see, et 8 miljonit tonni ressurssi jääb kasutamata. Keskkonnaministeerium tegi siin otsused väga kiiresti, selle 8 miljoni tonni põlevkivi peale anti kaevetööde luba, kaevandused töötasid selle läbi, kalkuleerisid, et jah, seda on võimalik võtta, oleks tark võtta jne, aga Eesti Energiale see majanduslikult kasulik ei ole. Kellele see on kasulik? Pikas perspektiivis ja ka kohe on see kasulik nendele kolmele ettevõttele, kellest ma rääkisin – VKG, Kiviõli Keemiakombinaat ja Kunda Nordic Tsement. Nendele oleks see kivi väga vajalik ja nad ostaksid seda. Ära saaks kasutada väga tähtsa ressursi, inimressursi, kes praegu töötab Aidus ja kes võiks kolme-nelja aasta pärast, kui avatakse uus Kiviõli kaevandus, sinna üle minna. Ka sotsiaalses m
Härra juhataja! Lugupeetud kolleegid! Reklaam on see, mida püüad mitte märgata, aga tahes-tahtmata mõnikord siiski näed ja vahel palju rohkem, kui tegelikult tahetakse näidata. Mäletate, on olnud selliseid juhtumeid, et inimesed on reklaamil kinniõmmeldud suudega. See pidi olema sotsiaalne reklaam, agiteerimaks eesti keelt õppima, ja see äratas palju vaidlusi. Ent šokireklaam pidavat efektiivne olema. Samas on ka selliseid reklaame, kus pildi taha peidetakse nagu mõnitamist. Võib-olla keegi teist mäletab, et aastat 6 või 7 tagasi reklaamiti rahvusvaheliste telefonikõnede odavaid tariife ja sõltuvalt riigist, mille tariifist juttu oli, olid pildil – suured plakatid rippusid üle terve Eesti – hokimängijad selle riigi vormis. Kui reklaamis oli juttu Kanada tariifist, siis olid Kanada vormis mängijad, kui Ühendriikidest, siis USA vormis. Meil Ida-Virumaal reklaamiti rohkem odavat tariifi helistamiseks Venemaale. Vene koondise hokimängijal oli seal Al Bundy nägu. Mul on seniajani kuskil see pilt arhiivis olemas, tegin suure mõnuga sellest plakatist pildi. Tõenäoliselt minu kolleegid pole vaadanud sellist seriaali nagu "Tuvikesed", aga see on üsna populaarne. Selle peategelane on jobu ja mats Al Bundy ning temast tehti Vene koondise mängija. Selline varjatud mõnitamine. Seoses matrjoškareklaamiga tekkis mul küsimus, kas on võimalik, et analoogset reklaami tehakse ka Soome suunas, Saksamaa suunas, Iirimaa suunas. See oleks väga huvitav. Näiteks kui võtta aluseks meie logo "Welcome to Estonia" ja sama ideoloogia, mis oli selles matrjoškareklaamis, siis selle pildi peal peaks olema umbes selline tekst: Hey you, stupid drankers and whores, we need your money! Let"s go to Estonia! Right now! Midagi selletaolist: "Teie, joodikud ja litsid, meil on vaja teie raha! Tulge Eestisse! Otsemaid!" Selline on tolle matrjoškadega reklaami sõnum ja ma ei saa aru, kuidas saab säärane jõledus olla riigi tasemel finantseeritud. Aga kuna paistab, et mõnele see isegi meeldib, siis pakun härra
Suur aitäh, härra Riigikogu esimees! Head kolleegid! Kolleeg Kunnas tõi välja ühed üsna mornid arvud. Ehk meie tahtmatu ja pealesunnitud obstruktsioon tõotab kujuneda kauakestvaks. Siit tekib ainult küsimus, miks me peame seda tegema ja miks vastasrind ei loobu. Minus on tänase öö jooksul tekkinud vägisi kahtlus, et see andmebaas on juba loodud, see on juba olemas ja nüüd on tohutult kiire selle legaliseerimise ja kasutuselevõtuga. Aga see selleks. Nüüd nimetet seaduseelnõu juurde, mis lubaks europarlamendi saadikutel kandideerida kohalikel valimistel. Meie hää kolleeg proua Kingo oma kõne alguses viitas sellele, et inimesed töötavad väga paljudel erinevatel ametikohtadel ja põlevad seal ka läbi. Mina tean isiklikult ühte parameedikut, ta on kaitseväe parameedik. Kui ta kaitseväes oma vahetuse lõpetab, siis ta töötab veel kahes kiirabifirmas. Seda saab ta teha ainult sellepärast, et parameedikute järele on karjuv nõudlus. Nüüd küsiks, kas europarlamendi saadikute järele kohalikus vallavolikogus on karjuv nõudlus. Ja vastus on: mitte mingisugust nõudlust nende järele ei ole, on nullnõudlus, sest nad ei anna mitte midagi juurde kohalikule omavalitsusele nende töö korraldamisel, kohalike probleemide lahendamisel. Nullmõju. Võib-olla, noh, on kaudne mõju. See meenutab kõik sellist pealesunnitud õnnelikuks tegemist. Nõukogudeaegset väljendit või nähtust parafraseerides ma nimetaksin seda ka kuritahtlikuks timurluseks. Timur oli selline kirjanduskangelane, kes tõttas appi alati, kui vaja oli. Sellest on ka üks anekdoot. Noored timurlased lähevad vanainimese juurde ja ütlevad: "Seltsimees vanainimene, me tahaksime teid aidata." Vanainimene ütleb, et ei, tal ei ole abi vaja, tal on puud lõhutud ja riita laotud ja vesi on toas. "No ei, seltsimees vanainimene, me ikka tahaks aidata. Kas teil midagigi ei ole vaja teha?" – "No jah, on. Oleks vaja siga tappa ja veristada, aga te ei saa sellega hakkama." – "Just nii, seltsimees vanainimene!" Tormavad timurlased lauta, sealt hakka
Aitüma, hea Riigikogu aseesimees Martin! Hea komisjoni ettekandja Martin! Minul on selline küsimus. Kinnisasja omandamise kitsendamise seadus on üks enim maaelukomisjoni laual olnud seaduseid viimase viie-kuue aasta jooksul. Põhjus on väga lihtne: ridamisi toredaid Ida-Virumaa inimesi ei saa oma datšade alust maad enda omandisse teatud bürokraatlikel põhjustel ja see on tänase päevani nii. Ma arvan, et ettekandja Martin teab seda väga hästi. Kas teil komisjonis oli juttu, et selle seaduse raames siin Riigikogu saalis saaks ka selle väikese mure lahendatud, nii et need Ida-Virumaa, Narva ja muude omavalitsuste inimesed saaksid lõpuks oma datša aluse maa endale?