EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-et huggingface dataset:
Aitäh, hea eesistuja! Lugupeetud peaminister! Eesti on teie juhtimisel saanud jälle üheks Euroopa rekordihoidjaks: värsketel andmetel on Eesti inflatsioon juba üle 21%. See tähendab, et inimesed kaotavad iga 100 teenitud euro pealt rohkem kui 21 eurot. Samal ajal te kutsute inimesi üles kokkuhoidlikkusele. Ütlesite 19. mail ja Ärileht tsiteeris teid: "Ma väga tahan, et inimesed ka ise mõtleksid selle peale, kuidas oma kulusid vähendada." Ehk siis igaüks peab ise otsustama, mille pealt ta kokku hoiab. Sügisel ähvardab Eestit veel pretsedenditu hinnatõus, seda ennustavad kõik analüütikud ja seda on öelnud ka Eesti Pank. Kas oleksite nii hea ja ütleksite siin ja praegu meile ja kõigile [teistele], kes teid praegu vaatavad ja kuulavad – pensionäridele, suurperedele, miinimumpalga ja keskmise palga saajatele, töötutele, haigekassas mitte kindlustatutele, keda on umbes 65 000, ja seda loetelu võiks veel jätkata –, ja nimetaksite konkreetselt kokkuhoiukohti, mis neile inimestele on jäänud? Mille arvel see kokkuhoid peaks tulema? Aitäh! Ma siiski vaidleksin vastu, kontekst oli küsimusel ikkagi väga õige. Energia hinna tõusud ju toovadki kaasa kõik ülejäänud hinnatõusud ja sealt edasi vallanduvad kõik need protsessid, mis vallanduma peavad. Te üritasite järjekordselt vastutust endalt ära veeretada, rääkides inflatsioonist, ütlesite, et inflatsioon puudutab kogu maailma. No tore! Te tõite põhjuseks sõja. No tore! Aga vaatame reaalsust! Kuidas on juhtunud, et olukorras, kus euroala keskmine inflatsioon on 7,4%, on see Eestis 20% ja tõusnud viimasel ajal 21%-ni? Ikkagi te peaksite natuke peeglisse vaatama ka, kui te neid numbreid vaatate. See ei ole päris niimoodi, et maailmas igal pool on inflatsioon. Ma rääkisin praegu just numbritest. Ma ikkagi küsiksin, mis teie plaan inflatsiooni ohjamiseks on. Teie seisukoht on siiani olnud, et midagi ei pea tegema. Kas te jääte oma seisukoha juurde? Kui me vaatame, mida teised teevad, siis näeme, et Saksamaa langetab kütuseaktsiisi, Läti
Riigikaitsekomisjon menetles toona, 21. novembril tervet hulka mandaatide pikendamise eelnõusid. Igal aastal on nendest teemadest räägitud ja kui riigikaitsekomisjoni liikmetel on olnud küsimusi, siis on neile ka vastatud ja kõike seletatud. Mulle tundub tõesti, et saali osa siin selles vestluses on rohkem nagu välise audientsi jaoks, mitte sisulistele küsimustele vastuse saamiseks. See ei olnud küsimus, mul ei ole siin midagi vastata. Lugupeetud juhataja! Head kolleegid, veel kord! Eelnõu, mis on meie ees, võimaldab kuni kuuel Eesti Kaitseväe tegevväelasel jätkata ka järgmisel ehk 2018. aastal panustamist EUNAVFOR Med/Sophia sõjalisse missiooni. Lühend tuleb sõnadest EU Naval Force Mediterranean. Selle Euroopa Liidu sõjalise missiooni eesmärk on tõkestada inimkaubitsejate tegevust Vahemere keskosas, Itaalia ja Malta territoriaalmere ning Liibüa territoriaalvete vahel. Selle eelnõu esimene lugemine toimus Riigikogus k.a 21. novembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, k.a 5. detsembriks kella 17.15-ks ei esitatud ühtegi muudatusettepanekut. Riigikaitsekomisjon otsustas oma k.a 7. detsembri istungil (konsensusega) teha Riigikogule ettepaneku eelnõu teine lugemine lõpetada ning tuginedes Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-le 109 panna see lõpphääletusele ja Riigikogu otsusena vastu võtta. Aitäh!
Aitäh, härra esimees! Lugupeetud minister! Küsimus on teile kui konservatiivse maailmavaatega ministrile ja puudutab seda, et meie karistusseadustik keelab täiskasvanu ja alla 14-aastase isiku omavahelised seksuaalsuhted, kuid ei keela alaealiste omavahelisi jutupuhumisi. Õigemini, keelab jutupuhumised sel teemal, aga justkui lubab seksuaalsuhteid nende vahel. Kuidas te näete ja mida te arvate, kas ühiskonnas kõik teod, mis enam-vähem on karistatavad, ka on karistatavad? Kas te ei leia, et siin on nagu liigne vabadus, eriti tänapäevases avatud ühiskonnas? Aitäh, härra esimees! Lugupeetud minister! Veidi rohkem kui aasta tagasi avaldati Delfis teie kommentaarid selles küsimuses. Te ütlesite, et ministeerium analüüsib, kas on vaja midagi muuta. Tegelikkuses on ju elu selline, et on koole, mis on kinnised või kus õpilased on pidevalt kodunt ära. Inimestel on ootused, et alaealiste sellise suhte puhul tegeleb sellega politsei ja leitakse mingisugused lahendused. Nii et inimestel on ootused, et selle küsimusega tegeldaks, ja teie ministeerium on veidi üle aasta tagasi lubanud küsimust analüüsida. Kas seda on tehtud ja kuidas asjad on arenenud?
Lugupeetud juhataja! Lugupeetud kolleegid! Oleme esitanud põllumajandusminister Ivari Padarile arupärimise Eesti toodete ekspordi kohta Valgevenesse. Eelmise aasta lõpus, novembris, sõlmisid Eesti ja Valgevene riikidevahelise vastastikuse mõistmise memorandumi, mis sisuliselt avab meie toiduainetööstusele võimaluse eksportida Valgevenesse senisest rohkem tooteid, eriti kala- ja piimatooteid. Me tunnustame ministrit selle eest, et ta on loonud ettevõtjatele niisuguse võimaluse. Aga on tekkinud mõned küsimused, kuna minister Anne Sulling on leidnud, et see on väga lühinägelik ja sellest võib tekkida palju probleeme. Meil on kolm küsimust, millele ootame ministrilt vastust. Võib-olla on tänaseks teada ka juba mingisuguseid tulemusi. Aitäh!
Aitäh! Kokkulepe on koalitsioonipartnerite vahel. Mõnes küsimuses jõutakse kokkuleppele ja see tehakse ära, aga mõnes küsimuses ei jõuta ja see jääb siis ootele, kuni tekib soov ja tahe, et kokkulepe sünniks. Kokkuhoiust räägiti rahanduskomisjonis ja valitsus tegeleb kokkuhoiukohtade otsimisega. Ma usun, et võib-olla juba järgmisel nädalal, kui meile tutvustatakse riigi eelarvestrateegiat, saame esimese ülevaate võimalikest kokkuhoiukohtadest, mis valitsus on eelarvestrateegia koostamisel leidnud. Ja kindlasti saab parema ülevaate järgmise aasta lisaeelarvet arutades. Aitäh! Hetkel arutame eelnõu 357.
Aitäh, austatud juhataja! Austatud minister! Nende vastustega paraku ei saa rahule jääda, natukenegi konkreetsem võiks olla see n-ö teekaart, kuidas neid PPP maanteid siis ikkagi arendama hakatakse. Peaaegu aasta on möödas sellest, kui selle plaaniga välja tuldi. Mingisugune ajakava võiks teil olemas olla, kuidas sellega edasi liikuda. See umbmäärane jutt, et võib-olla valitsus juunis arutab, võib-olla me midagi otsustame, võib-olla midagi tehakse, ei ole ministri vääriline vastus. Öelge palun konkreetselt, millal siis ikkagi tulevad need PPP projekte ettevalmistavad seaduseelnõud Riigikokku, millal lõpevad need Libatse–Are maanteelõigu eeltööd, n-ö maade ostmised ja uuringud, millal kuulutatakse välja Libatse–Are pilootprojekti hange. Kui kaua võtab orienteeruvalt aega selle hanke võitjal projekteerimine ja selle 21 kilomeetri pikkuse teelõigu ehitus?
Lugupeetud ettekandja, kes sa lisaks kõigele muule minu mäletamist mööda veel üheksakümnendatel suisa meie vanalinnas toitlustusasutustes kokana figureerisid. Üks kiuslik küsimus, kui sa lubad. Ma arvan, et seda kogemust on meil kõigil – sul, mul ja teistel siin saalis viibijail. Mina olen seda kogemust saanud väga mitmetes Eesti linnades. Sa sisened toitlustusasutusse ja sind tuleb lahke naeratuse saatel kenasti teenindama üks tore noor inimene, kes räägib ja suhtleb ainult inglise keeles. Me siin loomuldasa veame seda juttu eesti-vene teljel. Neid asutusi, muide, kus on ainult ingliskeelne teenindus, on eriti just toitlustusasutuste hulgas. Ega sa ei tea, kas on mõni pretsedent, et seal oleks kohaldatud sunniraha maksmist?
Aitäh, austatud eesistuja! Ma lihtsalt tahtsin meelde tuletada. Te hurjutasite siin Riigikogu, et me teist tundi juba küsime protseduurilisi küsimusi ega ole läinud tänase päevakorra juurde, aga ma lihtsalt tuletan meelde kõigile, kes meid kuulavad ja vaatavad, et me kinnitasime eile ära päevakorra, mille alusel me töötame sel nädalal. Teie juhtimisel on toodud siia praegune punkt, mida me arutame, nii et selles mõttes on need protseduurilised küsimused täiesti põhjendatud, mis siin praegu toimuvad. Tahan seda lihtsalt meelde tuletada.
Tänan, proua eesistuja! Austatud minister! Minu küsimus puudutab korteriühistute vaidlusi. Me teame, et meil on sisuliselt korteriühistu sundliikmesus, mis tähendab, et ühistus on väga erineva sissetuleku, maailmavaate ja pädevusega inimesed, mis tekitab tihtilugu kõikvõimalikke vaidlusi. Tegelikult on kohus ainus koht, kus saab tõsisemaid vaidlusi lahendada. Me aga teame, et kohtud on ülekoormatud. Küsisin seda ka uue Riigikohtu esimehe käest ja tema arvas, et oleks täiesti mõistlik tekitada korteriühistute vaidluste lahendamiseks mingisugune kohtuväline organ. Milline on teie seisukoht selles küsimuses? Ma tänan, proua eesistuja! Härra minister, kas ma sain õigesti aru, et te ei toeta sellist ideed ja arvate, et see säte, mis on selles seaduseelnõus sees, lahendabki selle probleemi? Kas see tõesti selle probleemi lahendab ja teeb kaebuse menetlemise aja lühemaks? Praegu on olukord selline, et selleks ajaks, kui kohus oma otsuse langetab, on rong juba ammu läinud, kõik krediidid-laenud on peal, pabereid ei nähta jne. Ajaliselt see lihtsalt ei klapi reaalse elu vajadustega. Ma tänan, proua eesistuja! Härra minister! Mul on veidi isiklik küsimus. Kas mulle jäi õige mulje, et kohtuvälise organi loomise idee tuli teile üllatusena? Kas see seisukoht, mille te praegu välja ütlesite, on puhtalt teie isiklik arvamus, mida te ei ole veel kellegagi arutanud, või on see arutelu kuskil ministeeriumis ikkagi aset leidnud?
... rahastamise katteallikaks sobivad väga kohaselt CO2 kvoodi müügist saadud tulud, selles osas, mis ületab kliimaneutraalsuse poolt. Samuti sobib sinna väga hästi Sotsiaalministeeriumi kavandatav sissemakse ettevõttesse DigInEst, kuna selle ettevõtte tegevusvaldkond ehk personaalmeditsiin ja terviseandmete andmeanalüüs sobib väga hästi kokku selle kontseptsiooniga, kui me räägime rakendusuuringutest. Samuti on seal sobivad rahvastikuministri ülesannete täitmiseks planeeritud kulud. Nii et, head kolleegid, hääletage selle ettepaneku poolt, siis te hääletate ka Eesti arengu poolt. Mõistagi, hääletades vastupidi, hääletate te arengu vastu. Aitäh!
Austatud Riigikogu aseesimees! Lugupeetud Riigikogu! Austatud minister! Eelnõu menetlemise käik on väga halb näide kaasamise kohta. Komisjonile ja majandusministeeriumile saabus üle 20 pöördumise, mis tõid välja väga sügavaid ja põhimõttelisi probleeme. Nagu minister oma sõnavõtu lõpus ütles, järgmise aasta eelarvesse on planeeritud teatud miljonid eurod ja selleks, et neid miljoneid eelarvesse koguda saaks, korraldatakse eelnõu kiirendatud korras menetlemine siin Riigikogu saalis. Mõni nädal tagasi tuli seitse suurettevõtjat välja avaldusega majanduskomisjonile, rahanduskomisjonile ja minister Partsile, kus nad väga teravas toonis, tuues näiteks just kõnealust eelnõu, kritiseerisid seda, kuidas Eesti rahvusvahelist konkurentsivõimet ja ettevõtluskeskkonda on kahjustatud. Ma arvan, et saalisolijad ei saa jätta seda pöördumist tähelepanuta, seda enam, et need inimesed teavad, millest nad räägivad. Kauba omaniku jaoks on transpordikoridoride valikul peamine kriteerium transpordikulu, mistõttu igasugune kulude kasv, eriti siis, kui sellest varakult ette ei teatata ja see kasv on vajadustega põhjendamata, halvendab sadamate konkurentsipositsiooni ning tasu muutmisega saavutatav mõju võib olla soovitule vastupidine. Täna tuletati meelde merenduspoliitikat. Peab ütlema, et veeteetasu kehtestamine on vastuolus alles äsja kinnitatud merenduspoliitika arengukavaga, mis sätestab eesmärgina sadamaid läbivate kaubavoogude suurenemise ja sellega seotud tulude kasvu ning näeb ette meetmed nimetatud eesmärkide saavutamiseks. Uue veeteetasu kehtestamine soodustab nimetatud eesmärkidele pigem vastupidise tulemuse saavutamist. On fakt, et tänapäeva üliterava konkurentsi tingimustes on rahvusvaheliste transiiditeenuste turg pakkumistest küllastunud ning seega ülimalt tundlik. Igal detailil, eriti aga hinnakujundusel on väga suur mõju. Kauba omanikud valivad alati oma kauba transportimiseks neile kõige kasulikuma tee. Seetõttu peab iga sadam ning terminal kogu aeg tõestama, milles peit
Aitäh, lugupeetud esimees! Austatud minister! Teie ettekandest selgus, et iga kolmas inimene tegeleb praegu aktiivselt liikumisharrastusega, aga me tahame jõuda Põhjamaade tasemele, nii et sellega tegeleks iga teine või igaüks. Ma vaatan seda otsuse eelnõu. Te räägite III alapunktis prioriteetsetest suundadest, üks nendest on saavutussport. Kas ka saavutusspordis on Eestil olemas prioriteetsed suunad või me lähtume sellest, et inimesed teevad tugevalt sporti ja sellega muutub üks või teine ala tipp- või saavutusspordiks? Kas Eestis on olemas saavutusspordi prioriteetsed suunad?
Hea esimees! Head kolleegid! Mind siia pulti ajendas tulema see, et kui ma küsisin ettekandja Annely Akkermanni käest seost Jaapani vesinikustrateegiaga, siis Annely ei osanud mulle vastata. Siis ma mõtlesin natukene seletada seda. Aastal 2018 koostati maailmas esimene vesinikustrateegia ja see oli nimelt Jaapani vesinikustrateegia. Enamik sellest põhjusest oli ajendatud siis 2011. aasta 11. märtsil toimunud Fukushima tuumakatastroofist. See oli peamine selline punkt, kus jaapanlased said aru, et tuumaenergia on minevik ja tulevikus peame tegema teistpidi. Ja nii edasi ja nii edasi, ma võiksin siin pikalt sellest rääkida, aga kuna aega on vähe, siis ma siinkohal lõpetan. Aitäh!
Minu arvates peame mõtlema nõnda, et üle aegade peab igaühel olema koht päikese all. Küsimus on selles, et arutelu, mida ühiskond praegu peab, võib päädida sellega, et osa inimesi Eestis tunneb, et neil ei ole seda kohta päikese all. See on väga tõsine probleem. Nii et käitume ühisosa vaimus ka nende kahe vanasõnaga. Ei ole. Ma veel kord kutsun üles olema üle nendest kirgedest argumentum ad hominem või omistatud asjadest, mida minu meelest siin taga ei ole. Ma arvan, et inimeste protest ei ole kantud millestki pahelisest. Inimesed järgivad oma paremat arusaama, mismoodi põhiõigusi Eestis kõige õigemalt tuleks sisustada. Ma ei arva, et selle taga oleks midagi korruptiivset, ma ei tea, karistusseadustiku mõttes. Mitmed argumendid, mida on kasutatud nii selle eelnõu poolt kui ka vastu, ma arvan, ei ole olnud päris ausad. Tuleb tunnistada, et siin on olnud sees väga tugev annus ka päevapoliitilist sentimenti ja see ei ole tulnud ühisosa leidmisele kasuks, vaid on meid pigem lahendusest eemale viinud.
Proua juhataja! Head kolleegid! Hea minister! Arupärimine käsitleb veeldatud maagaasi (LNG) terminali ehitust, millest on nii Eestis kui ka mujal Baltikumis juba pikemat aega juttu olnud. Vajadus LNG terminali ehitamiseks on energiajulgeoleku seisukohast kindlasti olemas, sest LNG annab lisatarneallika ja suurendab varustuskindlust. Suureks takistuseks LNG terminali valmimisel on vaidlused, millisesse Balti riiki terminal siiski rajatakse. Nii Eestil, Lätil kui ka Leedul on igaühel omad eelised. Lisaks Balti riikide omavahelisele rivaalitsemisele on ka Eestis LNG terminali asukohast ning selle operaatoriks hakkamisest huvitatud erinevad huvigrupid. Tegemist on ka erinevate soovidega, kas rajada nimetatud terminal Muugale või Paldiskisse. See arupärimine esitati 30. mail, nii et peaaegu neli kuud tagasi. Me soovime teada, millised on olnud arengud. Sel ajal oli küsimusi kuus ja need on ka täna aktuaalsed, nii et ma loen need ette. Esiteks. Kevadel Balti energiaturgude ühendamise programmi raames toimunud elektri- ja gaasiturgude töögrupi arutelul said riigid ülesandeks arvutada konkreetsemalt välja veeldatud maagaasi terminali eri alternatiivide maksumus. Kas tänaseks on analüüsid tehtud ja millised on tasuvusanalüüsi tulemused? Teiseks. LNG terminali valmimise eeldus on ka Euroopa Liidu rahaline toetus projektile. Millised tingimused tuleb Balti riikidel täita, et tagada projektile Euroopa Liidu finantstoetus? Kolmandaks. Eesti turg on terminali ehitamiseks liiga väike ja seetõttu on panustatud eelkõige Balticconnectori ehitusele, mis võimaldaks torujuhtme kaudu transportida LNG-d ka Soome. Soome on aga Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi energeetika asekantsleri härra Kiseli väitel teatanud, et nad tahavad maagaasi tarbimist vähendada ega pole seetõttu ühisest gaasisüsteemist huvitatud. Millises seisus on Balticconnectori projekt? Kas see projekt on üldse enam arutlusel? Neljandaks. Eestisse LNG terminali ehitamiseks on oluline Euroopa Liidu rahastus. Sellek
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Seitsme Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni liikme nimel annan üle arupärimise rahandusminister Jürgen Ligile. Selle aasta 1. jaanuaril jõustunud tulumaksuseaduse ja sellega seonduvate seaduste muutmise seadus võimaldab ühe uuendusena füüsilisest isikust ettevõtja ettevõtte hulka kuulunud vara üleandmist isikule, kes jätkab ettevõtte tegevust. Sama seaduse § 1 punkt 47 sätestab, et vara üleandmisel maksuvabastuse rakendamise korra kehtestab rahandusminister määrusega. Kahetsusväärselt ei ole üheksa kuu jooksul peale seaduse jõustumist nimetatud määrust veel antud ja see on tekitanud paraja segaduse. Seoses sellega on allakirjutanutel ministrile kolm küsimust. Aitäh!
Austatud juhataja! Lugupeetud kolleegid! Mul on au anda üle arupärimine ettevõtlusminister Liisa Oviirile, teen seda Keskerakonna fraktsiooni liikmete nimel. Arupärimine puudutab Eesti turismisektorit. Lugupeetud ettevõtlusminister! Statistikaameti andmetel peatus 2015. aastal majutusettevõtetes 1,9 miljonit välisturisti, mis on 3% vähem kui 2014. aastal. Vene turistide arv vähenes aastaga peaaegu kolmandiku võrra: 275 000 asemel oli neid 186 000. Välisturistide ööbimiste arv kahanes eelmisel aastal ligi 4% ehk 3,77 miljonini. Eesti turismi arengukava näeb ette, et 2020. aastaks kasvab välisturistide ööbimiste arv 5 miljonini, aga praegune majanduspoliitika ilmselt seda ei toeta ning selle eesmärgi saavutamisest liigutakse tegelikult üha kaugemale. Hotellide ja restoranide liit on tundnud muret, et eelmisel aastal turistide arv küll kasvas enam kui protsendi võrra, kuid siiski ainult 3 miljonini. Olukorras, kus välisturistide arv väheneb, ei ole valitsusel mõistlik tõsta järgmisel aastal majutusasutuste käibemaksu 9%-lt 14%-le, sest see halvendab Eesti majutusasutuste konkurentsivõimet võrreldes teiste riikidega veelgi. Seetõttu esitamegi ettevõtlusministrile mõned küsimused. Aitäh teile!
Lugupeetud peaminister! Ma kikitasin oma kõrvu siis, kui teemaks võeti patriotism. Midagi ei ole parata, maailm liigub selles suunas, et ikka ususõjad kõigepealt ja siis võib-olla alles päriselt veristamised. 1961. aastal ilmunud võõrsõnade leksikon on mul kodus riiulil ja mulle tuleb meelde, et seal on sõna "patriotism" selgitatud väga lihtsalt ja arusaadavalt: see on isamaa-armastus, kodumaa-armastus. Aga kuna see sõnastik ilmus nõukogude ajal, siis on seal veel üks lause: "Patriotismi kõrgeim liik on nõukogude patriotism, nõukogude rahva piiritu armastus oma sotsialistliku kodumaa vastu." Kas teile ei tundu, et me ka siin saalis natuke pingutame mõne teemaga üle, näiteks selle piiritu armastuse nõudmisega?
Austatud Riigikogu! Head Riigikogu liikmed! Reeglina mõtlevad ja arutlevad tavakodanikud sagedamini sisepoliitika üle ning välispoliitika jääb Eesti inimeste südametes ja mõtetes mõnevõrra tagaplaanile. Siinkohal kutsun inimesi üles ka maailmas toimuvale suuremat tähelepanu pöörama. Küsite, miks. Aga sellepärast, et välispoliitika mõjutab suuresti meie elusid, isegi siis, kui me seda igapäevaselt ei märka. Eesti välispoliitika arengukavas on järgmised read: "Eesti välispoliitika ülesanne on riigi ning kodanike julgeoleku ja heaolu kindlustamine ning huvide kaitsmine rahvusvahelistes suhetes. Välispoliitika kaudu edendame Eesti julgeolekut ja majandushuve, suurendame Eesti tuntust ja head mainet, sh äri- ja investeeringute sihtkohana, tutvustame ja arendame Eesti kultuuri, loome paremaid haridus- ja teaduskoostöö võimalusi, panustame arengukoostöö ja humanitaarabi ning välismissioonide kaudu üleilmsesse julgeolekusse ja kestlikku arengusse." See tähendab, et edukast ja läbimõeldud välispoliitikast ei võida mitte üksnes abstraktne riik, vaid iga Eesti elanik. Igaüks meist peaks saama nii palju kasu, et võiksime maailmas ringi reisides uhkusega öelda: "Mina olen Eestist." Ja vestluskaaslaselt tuleb vastureaktsioon stiilis "Jaa, kuulsin teie edukast e-riigist" või midagi taolist. Nii tore on olla osa oma riigi eduloost. On ilmselge, et välispoliitikat tehakse eeskätt tipptasemel. Selle kujundamise eest vastutavad esmajoones meie president, peaminister, välisminister ning Euroopa Parlamendi ja Riigikogu liikmed. Nad on avalikkuses nähtavad ja tuttavad, alati pildil. Nendega võib nõustuda või vaielda ning teha seda kas või sotsiaalmeedia vahendusel. Samas ei tohi ära unustada ka neid inimesi, kes hoolitsevad Eesti välispoliitilise kursi eest igapäevaselt, kuid kes ei figureeri igapäevaselt ajakirjanduses. Need on Eesti diplomaadid ja suursaadikud, kes resideerivad riikides, kellega meil on loodud diplomaatilised suhted. Nemadki annavad olulise panuse sellesse, et meie rii
Aitäh! Kui Eesti kindlustusturgu vaadata, siis on näha, et maaklerite tegevus turul on viimaste aastate jooksul oluliselt aktiviseerunud. Eks ka kindlustusseltside äriloogika peab sellega kohanduma. Ta kas võtab maaklerit kui ühte oma müügikanalit, kes tema teenuseid edasi müüb, või ta üritab seltsina ise teenustega võimalikult paljude klientide juurde jõuda. See on kindlustusturu, mulle tundub, pöördumatu loogika. Tegelikult on maaklerite tegevus kindlustusseltside käepikendusena – ja heas mõttes käepikendusena, müügikanalina – igati normaalne areng. Oluline on seal see, nagu ma ka eelmisele küsimusele vastates rõhutasin, et kindlustusmaakler peab eeskätt oma kliendi või tarbija huvisid kaitsma, mitte mõtlema selle peale, kuidas ühest või teisest kindlustusseltsist rohkem vahendustasu saada. Selles mõttes see turg minu hinnangul küll toimib. Siin enne küsiti, kas hinnad peaksid tõusma. Ma arvan, et seda ei juhtu, pigem vastupidi. Jah, see seadus on paljuski kantud Euroopa Liidu Solventsus II programmist, mille me peaksime Eesti õigusesse üle võtma. Mis Eesti inimese elus paremaks läheb? Ma arvan, et Eesti inimese huvides on see, et kindlustusseltsid oleksid hästi kapitaliseeritud, kõik reservinõuded oleksid piisavalt heal tasemel ja Eesti inimene ei peaks üht või teist kindlustuslepingut sõlmides muretsema selle pärast, et see selts võib pankrotti minna. Muudatused, mida eelnõuga tehakse kindlustusseltsidele esitatavates nõuetes, on selged, läbipaistvad ja konkreetsed. Kindlasti on ka teie huvides, härra Vassiljev, et Eesti kindlustusturg ja seal osalevad ettevõtted oleksid usaldusväärsed ning ükski Eesti inimene ega ka teie ei peaks mõtlema selle peale, et ühe või teise kindlustusseltsi kontorisse minnes tuleks tunda hirmu, et äkki ei suuda kindlustusselts ühte või teist nõuet täita, kui peaks midagi juhtuma.
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Austatud kõneleja! Ravikindlustuseta jäämine on inimese jaoks tegelikult päris tõsine probleem. Kas ei oleks mõttekam mitte loota ainult loovisiku seadusele, vaid et komisjon analüüsiks koos haigekassa ja Sotsiaalministeeriumi esindajatega tänast olukorda ning teeks kindlaks, kui palju inimesi jääb praegu ravikindlustuseta? Ma juhin tähelepanu, et ka meie enda kolleegid, kes lõpetasid näiteks märtsis töö Riigikogus, jäid mingist hetkest ilma kindlustuseta. See on naeruväärne situatsioon! Komisjon peaks tulema saali sellise ettekandega, mis analüüsib tänast olukorda. Minu arust on see riiklikult tähtis küsimus ja seda võiks neljapäeval käsitleda, kui komisjon on vastavad järeldused ja mõtted läbi analüüsinud. Mis sa arvad, kas see teema vääriks komisjonis käsitlemist?
Tänan! Austatud ettekandja! Te rõhutasite nii, nagu paljud enne teid on rõhutanud ja ilmselt paljud ka pärast teid rõhutavad: haridus, haridus, haridus! Eesti on üsna lühikese ajaga oma haridustasemega läinud mööda nii OECD riikidest keskmiselt kui ka Euroopa Liidu riikidest, sh Soomest. Meil on kõrgharitud inimesi rohkem kui enamikus riikides. Kas küsimus ei ole mitte ainult selles, et äkki me ei suuda oma haridust korralikult kasutada? "Talendid koju!" on muidugi väga ilus loosung, aga ma kardan, et meil on kodus kasutamata ressurssi tohutul määral. Kas küsimus ei ole ikkagi meie majandamisstiilis, kiire ja kerge kasumi saamise soovis ja väheses investeerimises tänapäeva tehnoloogiasse? Kas te täpsustaksite, mida teie tahaksite hariduses praegu teistmoodi teha?
Aitäh, proua juhataja! Lugupeetud härra minister! Arupärimise alguses tuletatakse meelde Andrei Hvostovi artiklit, mis nii palju kõmu ja tohutult kommentaare põhjustas ning analoogseid juhtumeid esile tõi. Teie vastuseid kuulates tekkis mul soov seda teemat veidi laiendada. Minu jaoks on see küsimus usuliste veendumuste tõttu otsustatud ja ma ütleksin, et kinni, aga pärast Hvostovi artiklit mõni aeg siiski arutati võimalust Eesti ühiskonnas eutanaasia seadustada, nagu seda on tehtud näiteks Šveitsis. Kuidas teie sellesse suhtute?
Aitäh, austatud istungi juhataja! Hea Jüri! Valitsusliikme sõna kaal on erakordselt suur ja sa tead seda muidugi väga hästi. Näiteks kui kolleeg Korb esines kunagi ühe sõnavõtuga NATO teemal, siis tähendas see kiiret lõppu tema ministrikarjäärile, kuna tema seisukoht olulises küsimuses erines Eesti valitsuse üldistest väärtushinnangutest ja välispoliitilistest huvidest. Teie uue koalitsiooni tulevased valitsusliikmed on esinenud ja esinevad siiani seisukohtadega, mis on vastuolus Eesti põhiseaduslike alusväärtustega ja kahjustavad Eesti rahvusvahelist mainet. Nii mõnelegi nendest seisukohtadest on täna siin juba viidatud, puudutagu see sugu, rahvust või muud asjaolu. Küsimus on: kas sa saad kinnitada, et oled <PARTY> ministrite lubamatute väljaütlemiste puhul sama põhimõttekindel, kui olid oma erakonna ministri Mihhail Korbi suhtes? Kas sa vabastad mõne ministri ametist, kui ta on esinenud seisukohtadega, mis ei ole kooskõlas Eesti põhiseaduses sätestatud väärtustega?
Austatud eesistuja! Lugupeetud minister! Ma ei tea, kuhu mind ühe kolleegi klassifikatsiooni järgi, puupeade ja kivipeade klassifikatsiooni järgi paigutatakse, aga ma tean, millest ma räägin. Ma olen töötanud riiklikus looduskaitse valitsuses juhataja asetäitja ja inspektorina ja maakondlikus keskkonnaametis peaökoloogi-inspektorina. Üldiselt ma adun, millised kriitilised ja riskantsed probleemid selles nn kahestumises on. Ma küsin nüüd uuesti natuke sisulise poole kohta. Kõigist teistest pooltest sa rääkisid, aga sisust läksid suhteliselt kiiresti üle. Mis ikkagi on selle liitmise sisulised alused? Me liidame lubade andmise tingimuste kehtestamise ja nõustamise-soovitamise ning teiselt poolt kontrollimise. Aga kontrollorganisse üldiselt ei julge keegi väga minna nõu küsima või vähemalt sellest ei räägita avalikult. Palun ikkagi sisulisi argumente, miks need kaks täiesti erinevat poolt liidetakse!
Aitäh, lugupeetud aseesimees! Hea ettekandja! Tuleks selle aiamaa juurest tagasi põllumassiivide juurde ja oma küsimusega ma puudutaks seda piiranguga ala, mida Eesti riik on sätestanud seoses taristuobjektidega. On olemas koridorid, mida riik avaliku huvi realiseerimiseks vajab ja millele ta on seadnud ka piirangud maaga toimetamiseks, võõrandamiseks jne. Kas nüüd antud eelnõu kontekstis need põllumehed, kes omavad põllumassiive teatud koridoris, on see Via Baltica, on see Rail Baltic, on see mõni muu riigi avaliku huvi realiseerimiseks oluline objekt, kas seal nende protsessidega tegelemine on võimalik või tegelikult mitte?
Ma ei oska seda öelda. Uurimiskomisjonil on võimalik teha täiesti avalikke istungeid, aga kas see on uurimise lõpptulemuse mõttes tark või mitte, see on komisjoni enda otsustada. Kindlasti on mingite juhtumite puhul laiem avalikkus hea, mingite juhtumite puhul, nagu sa ka ise mainisid, on mõistlik pidada ülekuulamist n-ö kinniste uste taga. See on tasakaalu küsimus, et need protseduurilised asjad lõpptulemust rikkuma ei hakkaks. Aitäh küsimuse eest! Ma pean ütlema, et see on ausalt öeldes minu süü. Ma vist suhtlesin kahe Reformierakonna liikmega, kes ei kirjutanud alla, aga pärast selgus tõepoolest, et allkirjastada soovijaid seal erakonnas oli. Ma ei tea, kas kõik oleksid soovinud, aga mingi osa küll. Veel kord, ma ütlen, et see on laiapõhjaline või laiapindne lähenemine. Toetajaid on kindlasti ka Reformierakonna hulgas. Ma ei näe selles suurt probleemi.
Aitäh! Hea ettekandja! Võimalik, et ma trügin nüüd sisse lahtisest uksest ja aknast, lähtudes talupojaloogikast, mitte poliitikast. Te ka ise viitasite sellele, et meil on olemas kaks komisjoni, põhiseadus- ja maaelukomisjon, kes mõlemad võiksid seda teemat käsitleda, ja nende komisjonide koostöös võiks midagi sündida. Ma suhtun skeptiliselt järjekordse komisjoni loomisesse. Kui ma ei olnud veel siin mäe peal, lugesin piisavalt nende probleemkomisjonide loomise kohta, aga ma ei ole suurt resultaati sealt tagant eriti leidnud. Millega te seda komisjoni vajalikkust põhjendate?
Aitäh küsimuse eest! Ma olen teiega nõus. Esiteks, riigikeele valdamine on meil kohustuslik. Ütleme niimoodi, et eri keelte valdamine igati rikastab ühiskonda. Kuid kui inimene, kes hetkeseisuga ei valda eesti keelt, satub olukorda, kus ta vajab riigi õigusabi, siis me ei saa tema põhiõigust saada kohtu kaitset panna küsimärgi alla ainult sellepärast, et ta ole ei jõudnud, tahtnud või suutnud riigikeelt ära õppida. See on teine teema, mille üle võib diskuteerida, aga ma olen teiega nõus, et keeleküsimus on see, mida tuleb meie ühiskonnas edasi arendada. Aitäh! Kuna komisjon tegi ettepaneku eelnõu tagasi lükata, siis ilmselt need, kes hääletasid selle ettepaneku poolt, on mingisugusele sellisele järeldusele jõudnud. Mina jään ikkagi oma seisukoha juurde. Inimesed omal ajal pöördusid õiguskantsleri poole ja on olnud ka neid probleeme, millest ma siin olen rääkinud. Nii et see probleem eksisteerib.
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Lugupeetud minister! Kas te üritate meid teadlikult eksitada või ei ole te nende materjalidega tutvunud? "Pealtnägijas" ja ajaleheartiklites on selgelt esile toodud, et kui rahapesu süüasja hakati arutama, siis kohus nõudis, et esitataks ka konkreetne süüasi, mis puudutab seda arvutikuritegu. Kohus on ju otsustanud, et selles asjas ei ole midagi valesti tehtud, kohapeal on käinud eksperdid ja seda küsimust on päris pikalt arutatud. Praegu jääb mulje, nagu seda ei oleks üldse arutatud.
Aitäh, austatud esimees! Lugupeetud minister! Teadaolevalt käis üle-eelmisel nädalal Eestis OECD peasekretär ja andis oma soovitused. Jõudsamalt arenemiseks soovitas ta Eestil laenu võtta ning kasutada seda raha töökohtade loomiseks, infrastruktuuri arendamiseks ja tootlikkuse suurenemisele kaasaaitamiseks. Raportis öeldi, et Eesti on praktiliselt deflatsioonis ja nõudlus on nõrk. Majanduse arengut takistab peale struktuurse tööjõupuuduse ka väljaränne. Muu hulgas soovitati riigil enam panustada energiasäästu ja aidata inimestel oma elamuid energiasäästlikuks muuta. Mida te nendest soovitustest arvate?
Tänan, härra juhataja! Austet ettekandja! Mulle omal ajal väga meeldis, kui peaminister Ansip vastas seal puldis haldusreformiteemalistele küsimustele ja noomis küsijat, et ärge mõelge teenustepõhiselt – omavalitsus on midagi hoopis enamat kui teenuste osutaja. Omavalitsus on iseotsustamise koht, omavalitsus on kohaliku demokraatia vundament. Tõepoolest, demokraatial on kaks kuldreeglit: võimu ei tohi tsentraliseerida ja otsustamine peab toimuma võimalikult madalal tasemel. Kuidas kõnealune eelnõu neid põhimõtteid järgib? Kas ei ole ohtu, et me toome demokraatia ohvriks teenuse kvaliteedile?
Austatud proua juhataja! Head kolleegid! Austatud minister! Riigikogu maaelukomisjon arutas Vabariigi Valitsuse algatatud toiduseaduse muutmise seaduse eelnõu 642 oma 21. aprilli istungil. Komisjoni istungil viibis Põllumajandusministeeriumi toiduohutuse osakonna juhataja Martin Minjajev, kes andis eelnõust samasuguse ülevaate, nagu minister siin juba ette kandis. Ma ei hakka seda kordama. Küll aga juhin tähelepanu mõningatele küsimustele, sest arutelu oli komisjonis päris põnev. Näiteks oli kohtumisel kalakasvatajatega välja tulnud, et kalal on meie kaubanduskettides "ülipikk elu". Kõigepealt tuleb müüki värske rookimata kala, seejärel müüakse sama kala roogituna, pärast seda tehakse sellest filee, siis sama kala grillitakse ja viimaks valmistatakse sellest mõni salat või pajaroog, kusjuures igas etapis on tootel uus säilivusaeg. Küsiti, kas seda selle eelnõuga reguleeritakse, et tarbija teaks, millal kala müüki jõudis. Põllumajandusministeeriumi esindaja ütles, et seda probleemi on väga raske reguleerida. Tegelikult vastutab käitleja ning tema määrab oma tootele ka säilivusaja. Aga ta lubas seda teemat edasi arutada. Oli ka küsimus, kas etiketile märgitud andmete muutmisega kaasnevad kulud ja kuidas on lood praeguste etikettide ärakasutamisega. Sellele vastas Põllumajandusministeeriumi esindaja, et etikettide väljavahetamiseks antakse aega 18 kuud ja otseseid lisakulusid ei teki. Oli veel küsimus, kas eelnõu käsitleb GMO sisaldusega toodete märgistamist ja erimärgistusi. GMO-de kohta vastati, et see on reguleeritud GMO-määrusega. Kui tootes on GMO-d üle 0,9%, siis peab see kindlasti märgisel kirjas olema. Võib-olla on oluline, et seaduseelnõu loob aluse vabatahtliku märgistuse nõuete reguleerimiseks. Komisjon on juba välja töötanud päritolumärgistuse pakendatud liha puhul. Praegu on see kohustuslik veiseliha kohta, aga seda tahetakse laiendada linnu-, sea-, lamba- ja kitselihale. Kuid selle idee kallal veel töötatakse. Selline märgistus tooks kaasa kuni 30%-lise h
Austatud proua eesistuja! Head kolleegid! Me arutame siin täna juba ma ei tea mitmendat korda üht väga olulist eelnõu, millega justkui muudetakse riiklike peretoetuste seaduse ja sotsiaalhoolekande seaduse sätteid, mis peaksid aitama meie ühiskonna kõige haavatavamaid leibkondi – lastega peresid. Allpool suhtelise vaesuse piiri elavate perede toetusi tõstetakse kahes etapis. Samuti suureneb riigi toetus lasterikastele peredele. Aastast 2015 on see kasv võrreldes tänavuse toetuse suurusega juba märkimisväärne – 57 eurost 95 euroni kolmanda ja iga järgmise lapse kohta. Eelnõu näeb õnneks ette ka kolmikute sünni puhul makstava toetuse olulist suurendamist, mitte küll nii palju, nagu soovisid kolmikute vanemad, aga asi seegi. Samuti muudetakse sätet, mille järgi ei makstud põhikooli lõpetajatele terve pika suvevaheaja jooksul lapsetoetust. Nüüd hakatakse seda maksma 1. septembrini ja keegi ei oota enam, kuni õppeasutus kinnitab oma õpilaste nimekirjad, et seda toetust tagantjärele välja maksta, nagu seda millegipärast aastaid tehti. Samas leidub selles toredas dokumendis ka kitsaskohti. Hoolimata sellest, et me juhtisime arvukate arutelude käigus sellele tähelepanu, on täna saalis sisuliselt sama eelnõu, mille puhul jäävad teatud küsimused vastuseta. Kuigi siinkohal pean nõustuma paraku saalist lahkunud väsinud härra Tsahknaga, kes ütles, et esmakordselt on ära reguleeritud nende perede olukord, kus on n-ö sinu lapsed ja minu lapsed. Traditsiooniline pere ei ole Eestis võib-olla enam nii levinud nähtus kui varem. See on tõesti üks suur samm edasi, aga see on ka kõik. Esimest korda seatakse seaduseelnõus eesmärgiks võitlus laste vaesusega. Me teame väga hästi, et Eestis elab suhtelises vaesuses 19,5% lastest. Teame ka seda, et suhteline vaesus n-ö Eesti moodi on 60% mediaansissetulekust. See tähendab, et esimene pereliige saab vähem kui 280 eurot kuus, järgmine pereliige, kes on vanem kui 14 aastat, saab poole sellest summast ehk 140 eurot kuus, ja lapsed, kes on noorema
Aitäh! Ma tahan öelda selle eelnõu vastastele, et vale ja rumal on esineda demagoogiliste argumentidega, nagu tooks see avaldus meile rohkem kahju kui kasu. Jah, see loomulikult ärritab Venemaad ja sunnib neid väheseid olemasolevaid kultuurikontakte veelgi piirama. Aga kas see siis ei ole paratamatu? Millest me räägime olukorras, kus suurem osa põlisrahvaste rahvuslikke liikumisi on juba [keelustatud], [need rahvad on] kuulutatud välisagentideks, ekstremistideks ja separatistideks ning nende juhid on vangistatud? Millist kasu toob meile praeguse olukorra säilitamine, kus kultuurikontaktid saavad nii või teisiti piirduda üksnes nendega, mille Kreml on heaks kiitnud? Nende argumentide taha pugemine näitab üksnes argust, selgrootust, orjameelsust ja võimetust ajada iseseisva riigi sõltumatut välispoliitikat. Me ei reeda sellega üksnes oma sugulasrahvaid ja hõimuliikumist, vaid kõiki Venemaa põlis- ja väikerahvaid, kelle jaoks Eesti Vabariik, iseseisvuse saavutanud kunagine Vene impeeriumi osa, on eeskuju, mis võrdub vabadusega. Sellises olukorras Eesti välispoliitika on kabinetivaikus. See on igavikku ulatuv kabinetivaikus, kus ei kõla udmurdi keel, ei kõla evengi keel, ei kõla vepsa keel, ei kõla nivhi keel. See on unustatud rahvaste leinavaikus. Ja mis saab rahvast, kes reedab oma põhimõtted, kes müüb oma südame klaashelmeste eest? Palun oleme ühe väärika põlisrahva sirgeselgne rahvaesindus. Toetame seda eelnõu ja näitame kogu maailmale, et Vene impeeriumi poolt vangistatud rahvaid ei ole unustatud. Aitäh!
Kaks! Hindele kaks, nii nagu [siis, kui ma] Vene ajal koolis käisin. Ei ole midagi öelda, armsad sõbrad, tuleb olla teinekord ka karm, aga aus. Esmaspäeval me puudutasime valitsuse esindajatega seda küsimust, mis on energiašokile lahenduseks. Toodi välja, läbisegi nimetati, uhkeldati nende pikkade lepingutega, mida võib sõlmida pikemaks ajaks, et see toob hinnad alla. Noh, tegelikkuses kahtlemata see ei ole mingisugune süsteemi loov lahendus. See on üks tehniline väike abinõu, nagu ma ütlesin, hinnahorisont praegu on poolteistsada, eks ole, kui me vaatame, igaüks võib avada arvuti. Teiseks kõneldi, et mereparkide arendamise kava on vastu võetud, mis on eraldi element, ja siis kõneldi sellest, et näete, Ida-Virumaale tuleb radar. Mereparkide arendamise tasemest me räägime aastast 2025+. Terviklikku käsitlust energiakriisi kohta Eestis, meie regioonis ja üle maailma – sõda on tegelikult kõikides tahkudes seda energiakriisiprobleemi ju kategooriliselt võimendanud määramatute riskide suunas – ei ole. Ma ütlen ausalt, seda ei ole olemas. Sellega ei opereerita. Veelgi enam, esmaspäeval oli juttu majanduskomisjoni liikmetega, sama küsimus, mis puudutas Vene gaasist loobumist. Jahmatavat informatsiooni esitasid seal mulle Vabariigi Valitsuse esindajad. Tuleb välja, et see on deklaratiivne jutt, et Eesti loobub Vene gaasist aasta lõpuks. Juriidiliselt siduvat otsust langetatud ei ole. Teiseks, veelgi enam, meie valitsus seob selle – millega? Soome Vabariigi loobumisega Vene gaasist. See tähendab tegelikult, ja praeguse seisuga kinnitas Vabariigi Valitsuse esindaja, et Soome ei kavatse Vene gaasist loobuda. Stenogrammist saab järele vaadata, teise päevakorrapunkti all, aga kontekst on sama, kui me räägime strateegilisest perspektiivist. See on juba väga lühikene perspektiiv. Taavi Aas, majandusminister, kirjutas alla LNG-kommünikeele, Soome majandusministriga koos kirjutas, et Soomega koos hakkame LNG-terminali välja arendama. Kuid mitte ridagi – mitte ridagi! – ei olnud seal
Austatud juhataja! Head kolleegid! Kõigepealt tuleb tänada <PARTY>a teema tõstatamise eest! Keskkonnakomisjoni esimehena ja esimese ülikoolihariduse järgi loodusteadlasena on mul ainult hea meel, kui see saal arutab looduskaitseseadust ning looduse- ja keskkonnateemasid laiemalt. Mõningad faktid, mis siin arutelul tuleks üle korrata ja neile punased jooned alla tõmmata. Kõigepealt, mina kiidan kindlasti neid ametnikke, kes iga päev keskkonnakaitsega tegelevad. Ma usun siiralt, et nad teevad seda kõige paremate eesmärkide nimel ja just nende oskustega, mis neil on, ja teevad seda hästi. Ma ei ütle nende kohta mitte ühtegi halba sõna, pigem vastupidi – nad on ära teeninud kiituse. Teiselt poolt üks märkus. Kui me pidevalt räägime siin eramaadest ja protsentidest, siis tuleb öelda, et ainult 9% eramaadest on sellised, kus on looduskaitseline režiim, 91% on riigimaa. Kohati tundub siin saalis, nagu kõik looduskaitselised piirangud oleksidki vaid eramaadel. Rõhutan, et tegelikult on neid vaid 9%. Aga loomulikult, tuleb asi lahendada ja mul on heameel näha, et viimase kahe aastaga on astutud väga jõulisi samme. Hea kolleeg härra Herkel küsis, mis on varem tehtud. Kahjuks ei oska mina sellele vastata. Eks igaüks saab kas oma peast või Google"ist järele vaadata, kes on eelmised keskkonnaministrid olnud ja miks see probleem on jäänud pidevalt kahe silma vahele. Lõppkokkuvõttes on see alati olnud riigieelarve küsimus ja siis tuleb vaadata siia saali. Nüüd on tõepoolest selline olukord, kus me oleme võtnud kavva see küsimus kolme-nelja aastaga ära lahendada, mitte tõmmata seda joont, et kusagil nimekirjas on 50 kinnistut, 80 kinnistut või 40 kinnistut. See probleem tuleb reaalselt kolme-nelja aastaga ära lahendada. Maa-amet saab üldse maid välja osta aastas maksimaalselt 5 miljoni euro eest. Uus koalitsioonileping näeb 2018. aastaks ette 4 miljonit eurot, mis on peaaegu Maa-ameti maksimumvõimekuse lähedal. Arvutused näitavadki, et kolme-nelja aastaga me saame selle probleemi i
Aitäh, lugupeetud Riigikogu esimees! Lugupeetud ettekandja! Kasutades võimalust, pöördun ma Jaak Madisoni poole. (Ma teen seda, kuna ka minu nime on siin kasutatud.) Ma arvan, et oleks väga mõistlik see just Euroopa Liidule delegeerida, kus siis võiks seda reguleerida. Sellest eelnõust paistab, et me ei usalda piisavalt ei oma praegust peaministrit ega üldse potentsiaalseid peaministreid. Peaminister ei peaks meie arvates saama ise otsustada, kes võiksid olla tema valitsuses ministrid ja keda ta tahaks oma meeskonda tööle kutsuda. Võib-olla ka president ei saaks sellisel juhul sellega hakkama. Äkki me igaks juhuks ikka palume, et Euroopa Liit seda otsustaks? See oleks minu arust palju õigem.
Aitäh! Austatud minister! Ma soovitaks julgemalt vastata, siis inimesed ei peaks kaks korda sama küsimust küsima või rohkemgi. Kolleeg Sikkut küsis, millisel juhul peab valitsus seda reformi õnnestunuks ja millisel juhul ebaõnnestunuks. Sa oled vastanud, et see on väga hea plaan. Tore, et sa plaani õigsuses veendunud oled, aga mis need õnnestumise või ebaõnnestumise mõõdikud siiski on? Mina loen eelnõu seletuskirja, kus öeldakse, et eesmärk on see, et inimesed saavad raha kätte. Veel on siin juttu sellest, et suureneb konkurents, kuna tekib rohkem erinevaid investeerimisteenuseid, ja siis võiks ka kasvada pensionifondide tootlus. Mis see sinu sisemine mõõdik siis on? Kas see, kui palju kasvab tootlus ja millisel viisil väljendub konkurentsi elavnemine? Või on tegelikuks õnnestumise või ebaõnnestumise mõõdikuks lihtsalt see, kas 2021. aastal ikka saab raha kätte või mitte? On sul mingeid laiemaid mõõdikuid ka vähemalt sisimas määratud?
Aitäh! Kindlasti on palju neid probleeme, millele ei ole veel lahendust leitud. Aga ma peatun ühel teemal. Ministri käest küsiti, mida ta arvab maaülikoolist ja kas maaülikool peab jääma iseseisvaks või mitte. Minu arvates peab maaülikool jääma iseseisvaks. Probleem, millele me pole lahendust leidnud, on see, kuidas motiveerida noori minema õppima agronoomiks ja zootehnikuks. Need küsimused on minu arvates jätkusuutliku maaelu jaoks väga tähtsad. Käies eri suurtootjate juures näeme, et agronoomiks või zootehnikuks on veel nõukogude ajal kooli lõpetanud inimene. Veterinaarid, keda Mait Tartus koolitab, lähevad võib-olla väikeloomakliinikutesse tööle. Kas nad tahavad maale suurfarmi tööle minna? Minu arvates me peame ühiskonnas süstima noortesse hoiakut, et maainimene ei ole maakas. Me peame hoiakuid muutma. Põllumajandussektor, millest me täna räägime, on juba praegu väga paljudes kohtades jätkusuutlik ning suudab pakkuda ka väga head arenguvõimalust ja korralikku töötasu. Jah, võib-olla tõesti see ettekanne selline tundus. Meie komisjon ongi selline tõsine, läheb probleemidesse süviti ja rõõmu meie komisjonis võib-olla nii palju ei ole. Aga ma ise maainimesena ja põlluharija-talunikuna näen küllaltki suurt lootuskiirt tunneli lõpus. Nii et ei ole midagi hullu, Kalev, maaelu läheb paremaks.
Aitäh, härra spiiker! Hea minister! On teada-tuntud tõde, et kui inimesed lähevad välismaale perega, siis nad ei ole seal mitte üks või kaks aastat, vaid kolm või neli aastat ja neil käivad seal lapsed ka koolis. Ja kui nad tulevad tagasi, siis selgub, et vanuse poolest nad peaksid olema näiteks 9. klassis, aga teadmiste poolest tuleb nad viia kaks klassi allapoole. Siin tekib nagu vastuolu seadusega. Põhimõtteliselt haridusteenus tagatakse kuni täisealiseks saamiseni, seega põhikool ja gümnaasium kokku kuni vanuseni 18, äärmisel juhul 19 aastat. Kuidasmoodi te olete seda nagu mõelnud, mis teha selliste lastega, kes on kolm aastat elanud välismaal ja peaks olema näiteks 9. klassis, aga tegelikult tuleb nad tagasi viia 7. klassi, et nad oleks teistega võrdsel tasemel tunnikontrollides ja üldse oma teadmistes?
Austatud juhataja! Head kolleegid! Maaelukomisjon käsitles <PARTY> ja Res Publica Liidu fraktsiooni algatatud omavalitsuskorralduse reformi seaduse eelnõu esimest korda oma istungil 19. mail s.a. Lisaks eelnõu algataja esindajale Siim Valmar Kiislerile oli istungile kutsutud ka Siseministeeriumi regionaalhalduse osakonna juhataja Väino Tõemets. Siim Valmar Kiisler andis eelnõust ülevaate, mida me ka siin viimased kaks tundi kuulasime. Peale seda sai sõna Siseministeeriumi esindaja Väino Tõemets, kes tõi välja, et Vabariigi Valitsus arutas seda eelnõu 15. mail s.a ja otsustas kolme ministeeriumi arvamusele tuginedes eelnõu mitte toetada. Ta märkis ka seda, et koalitsioonilepingu kohaselt on Vabariigi Valitsuse eesmärk töötada 2015. aastaks välja omavalitsusreformi kava, mis määratleks üheselt, millisel tasandil milliseid ülesandeid täidetakse ning kuidas toimub nende ülesannete täitmiseks vajalik rahastamine. Enne küsimuste ja vastuste juurde minekut lepiti kokku, et enne seda, kui eelnõu esimesele lugemisele saadetakse, kohtutakse kindlasti ka Eesti Linnade Liidu ja Eesti Maaomavalitsuste Liidu esindajatega. Enamik küsimusi, mis meil olid komisjonis, on tegelikult täna kõlanud ka siin saalis ja said peaaegu sõna-sõnalt samad vastused. Kui välja tuua midagi, millest täna pole siin veel räägitud, siis üks mitte niivõrd selle eelnõuga seotud, aga siiski sisuline küsimus puudutas Saaremaal käimas olevat suuremat ühinemist. Küsimus oli nimelt selles, et kui kasutada võimalust ühineda valimistevahelisel perioodil, siis on võimalik e-hääletuse keskkonnas küsitlusi läbi viia, kuid selles keskkonnas pole võimalik otsuseid vastu võtta ehk, ütleme, läbida e-hääletust. See informatsioon oli uus ja see lubati Siseministeeriumile edastada. Kordusid küsimused selle kohta, miks enne piiride küsimus ja alles siis sisuline töö, et kas piirid on need kõige tähtsamad. Lõpuks otsustati sellel istungil konsensuslikult teha ettepanek võtta eelnõu täiskogu päevakorda 10. juunil ja määrata
Austatud juhataja! Lugupeetud Riigikogu! Minu käes on arupärimine majandus- ja taristuminister Kristen Michalile, mis puudutab teeolusid või õigemini teede hooldust olulistel riiklikel maanteedel. Viimasel ajal on juhtunud mitu ohvritega õnnetust nendel maanteedel ja on selgunud, et kuigi riigis on välja antud määrus, mis näeb ette selliste teede hooldamise ka ennetavalt, ei ole Maanteeamet selliseid lepinguid sõlminud. Meid huvitabki, miks ei ole seda tehtud, miks riik ei täida ise endale võetud kohustusi ja kes selle korralageduse eest vastutab. Loomulikult me võime ju alati öelda, et liiklusõnnetuses on süüdi juht, kes ei valinud teeoludele sobivat kiirust. Kuid see ei ole argument, kui me räägime inimeludest. Siin on selgelt tegu riigi tegemata töödega ja keegi peaks välja selgitama, miks see nii on läinud. Aitäh!
Aitäh, hea istungi juhataja! Hea minister! Minu küsimuse fookuses on PRIA, aga küsin laiemalt. Praegu kõne all olev eelarveaasta on selle finantsperioodi n-ö otsade kokkutõmbamise aasta, samas ka Euroopa Liidu tulevast finantsperioodi ettevalmistav aasta. Selle ettevalmistustöö käigus tuleb meie rakendusüksustel teha palju ettevalmistustöid, luua uusi IT-lahendusi ja uusi kaardikihte. Kas te võite kinnitada, et selles seisus, kus rakendusüksuste, eeskätt PRIA eelarvevahendid ei suurene, on tagatud, et käimasolev finantsperiood saab normaalselt lõpetatud ja kõik enne tulevast eelarveperioodi vajalikud tööd tehtud?
Aitäh, härra eesistuja! Lugupeetud ettekandja! Ma ei kadesta teid teie tänases rollis. Aga teie väited tippspetsialistide kohta on muidugi suhteliselt vähe veenvad, sest me teame, et keskmine palk ja tippspetsialisti tööle meelitamine ei ole kuidagi omavahel seotud. Kui on ikka tõeline tipp, siis makstakse kümnekordseid Eesti keskmisi palkasid. Jutt on ikkagi meie tööjõuturu solkimisest ja risustamisest, mida selle seaduseelnõu kaudu üritatakse teha. Aga kas lugupeetud komisjoni liikmetele on teada, et Ukraina sõja varjus on ka mõnes teises riigis, kas või meie naabrite juures, üritatud seadusi kiirkorras muuta, läbi suruda ja selle varjus lihtsalt häma kasutada?