EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-et huggingface dataset:
Austatud kolleegid! Ma saan aru, et sellel teemal on juba hästi palju räägitud ja praegugi käib saalis terav vaidlus koalitsiooni ja opositsiooni vahel. Ma ütlen ausalt, et sellistel momentidel on mul hea meel, et ma olen opositsioonis, sest ma näen, kuidas käituvad need rahvasaadikud, kes lubasid põllumeestele, et seisavad lõpuni nende huvide eest, aga siin saalis peavad kas vaikselt istuma või rääkima sellest, kui palju Eesti riik on põllumeeste heaks teinud ja et seda on piisavalt. Ma olen nõus, et Eesti riik on tõesti teinud Eestis põllumajanduse toetamiseks hästi palju. Keegi ei väida, et keegi ei tee midagi ja et keegi ei reageeri. Absoluutselt! Ajad on erinevad ja olukorrad on erinevad ning praegu peame aru saama, et me ei räägi kriisiolukorrast, vaid konkurentsist. Teiste riikide põllumeestel on võimalus meie põllumeestega täitsa teistmoodi konkureerida, sellepärast et nendele makstakse top-up"i juurde, meil mitte. Minu arust on eelkõige küsimus suhtumises. Kui me juba hakkasime kriisist rääkima, siis ei tasu unustada seda, millest see alguse sai. See sai alguse sellest, et Eesti toetas koos kõikide ettevõtjatega, ka koos põllumeestega sanktsioonipoliitikat. Aga loogiline oleks olnud ja sellest alguses ka räägiti, et see kompenseeritakse – et turg, mis kaob, et kahjum, mis tuleb, kompenseeritakse kas riigieelarvest või Euroopa Liidu eelarvest. Aga kui me vaatame neid summasid, mis tegelikult laekuvad, siis need on kümneid kordi väiksemad kui reaalne kahjum. Mitte saamata tulu, vaid kahjum. See on summa, mille põllumehed igapäevaselt reaalselt kulutavad ega saa midagi tagasi, kuna hind on liiga madal. Kui me rääkisime sealihast ja seakasvatussektorist, siis hästi palju on juttu olnud konservidest – see justkui päästab meie seakasvatajad vähemalt mingil määral. Seda tuuakse kogu aeg ette. Ma saan aru, et see on tõesti väga hea PR-käik, aga tegelikult ostetakse niimoodi kokku ainult 1% Eesti sealihast. Selles mõttes on see suhteliselt väike ja mõttetu abinõu. M
Hea ettekandja! Palju tänu sellise võib-olla mõnes mõttes lihtsustatud ülevaate eest, aga tõesti on huvitav Eesti olukorda võrrelda teiste riikide omaga, teise investeerimiskeskkonnaga. Minu küsimus ongi sellele suunatud. Kui me võrdleme Eesti praegust olukorda, olgu tegu maksu- või õigusliku keskkonnaga, kas arengufond on ka mõelnud selle üle, näiteks nõukogu tasemel, mis meil võiks olla õigusliku ja finantspoole pealt teistmoodi tehtud, arvestades meie vähest ressurssi, aga samas suurt paindlikkust?
Lugupeetud esimees! Lugupeetud peaminister! Head kuulajad! Lugupeetud arupärijad! Mul on hea meel siia tulla, sest Järvamaa elanikuna on mul alati hea meel, kui Järva maakonnast juttu tehakse. Seetõttu meeldib mulle alati neis asjus sõna sekka öelda. Kõigepealt suur tänu Vabaerakonnale Järvamaad käsitleva arupärimise eest! Mõne asjaga võiks nagu nõus olla, aga mõnega muidugi mitte. Kõigepealt, kuulates kõiki arupärimisi, jäi mulle kohati üsna kentsakas mulje. Ühest küljest oleks nagu soov rääkida külade enesemääramisõigusest ja nende vajadusest ennast kehtestada. Aga teiselt poolt esitas peaminister soovi, et oleks vaja jõulisemalt tegutseda ja riik peaks ennast kehtestama. Need on natuke vastuolulised ettepanekud. On suheldud omavalitsustega ja see on kindlasti väga hea, et <PARTY> seda teinud on. Aga ma tulen nüüd haldusreformi seaduse juurde. Seadus võib olla hea või halb, peaminister võib olla Reformierakonna saabastes või mitte. Tegelikult ei ole küsimus ju selles, kas seadus on hea või mitte, vaid küsimus on selles, kas haldusreform tuleb või ei. Küsimus on selles, et nendes saabastes on võimalik haldusreformi teha või muidu ei tule seda üldse. Nüüd ongi otsene küsimus: kas parem on see, kui reformi üldse ei tule, või see, kui ta ikkagi tuleb? Ilmselt on valik tehtud selle põhjal, et parem on, kui haldusreform tuleb. Siit ongi võimalus edasi minna. Kui vaadata aga Järvamaad, siis selle valla, selle nn soolika moodustamise lugu on tõepoolest kehvake. See on tõesti selle seaduse miinus. Ma arvan, et see on näide selle kohta, et ega haldusreform veel ei lõpe, vaid küllap see jätkub järgmise nelja või isegi kaheksa aasta jooksul. Kindlasti on üsna keeruline nimetada edukaks niisuguseid soolikakujulisi valdu, kus on väga raske leida ühist identiteeti neil inimestel, kes elavad Järva-Madise kihelkonnas Albu vallas, ja neil inimestel, kes elavad võib-olla selle soolika teises otsas, endises Viljandimaa Pilistvere kihelkonnas. Seal on väga raske ette kujutada ühte ide
Austatud eesistuja! Lugupeetud Riigikogu! Käesoleva eelnõuga teeb algataja ettepaneku täiendada alkoholiseadust, kehtestades piirangu ehk alkoholimüügikohtade nimekirja, keelates alkoholimüügi tanklate territooriumil. Eesti on alkoholi tarbimise poolest endiselt maailmas esirinnas. OECD liikmesriikide seas on Eesti lausa kolmandal positsioonil. Täiskasvanud elanikud tarbisid 2013. aastal inimese kohta 87 liitrit õlut, 13 liitrit veini, 11,2 liitrit kangeid ja 20,9 liitrit muid lahjasid alkohoolseid jooke. See teeb 11,8 liitrit absoluutalkoholi inimese kohta. Üheks tarbimist soodustavaks asjaoluks on kindlasti see, et alkohol on Eestis väga lihtsalt kättesaadav. Konjunktuuriinstituudi küsitluse andmetel, mis avaldati eelmisel aastal, on 86%-l inimestest võimalik hankida alkoholi oma elukoha lähiümbruses. Vaid paaril protsendil kulub üle poole tunni, et jõuda lähimasse alkoholimüügikohta. Samuti on suurenenud alkoholimüügi oma tegevusalana registreerinud ettevõtete arv. Mitme uuringu kohaselt suurendab alkoholi kerge kättesaadavus märkimisväärselt alkoholi tarbimist ja sellega seotud probleeme. Mida raskem on alkoholi hankida, seda enam väheneb ka tarbimine. Arvud näitavad, et Eestis on 100 000 elaniku kohta 195 kange alkoholi müümise kohta. Soomes on see näitaja 6,5, Norras 5,1, Rootsis 4,5. Eesti kõrge näitaja on ilmselgelt vale alkoholipoliitika või selle poliitika puudumise tulemus. Inimesed saavad probleemist väga hästi aru ja pooldavad müügikohtade sulgemist. Konjunktuuriinstituudi 2013. aasta uuringu andmetel leidsid pooled inimesed, et alkoholimüügikohtade arvu tuleks vähendada, ja 73% vastanutest leidsid, et oleks mõistlik vähendada alkoholi müümist tanklates. Riigi alkoholipoliitika on seni aga soosinud pigem alkoholitootjate ja kaupmeeste huvisid, olles turureeglite karmistamisele iga hinna eest vastu. Praktilisi samme on astutud pealinnas ning see on toonud häid tulemusi. Selle aasta juulis kehtestas Tallinn kange alkoholi müügi keelu alla 150-ruutmeetrise
Tänan, härra eesistuja! Austatud kolleeg! Huvide deklaratsiooni tuleb märkida kõik riiklikesse registritesse kantud sõidukid ja kinnisvara. Nii näiteks tuleb deklareerida sada ja paarkümmend eurot maksev vana Moskvitš, mida selle aasta alampalga eest võib osta kolm tükki. Aga samas ei pea deklareerima mitmeid tuhandeid eurosid maksvaid lemmikloomi ja näiteks hobuseid, lihaveiseid. Ma väidan, et praegune deklareerimispraktika ei ole eesmärgipärane. Kuidas sulle tundub, kas deklareeritavale varale ei peaks seadma mingi turuväärtuse alampiiri?
Aitäh, juhataja! Lugupeetud ettekandja! Muidugi on see tunnustamist väärt, et kahjude hüvitamine on nii kaugele juba jõudnud eelnõuna. Aga ikkagi küsin nende arutelude teemal. Siin on § 9916: "Haigekassa on kohustatud [...] hüvitama õigustatud isikule varalise ja mittevaralise kahju, kui Eestis toimunud vaktsineerimise tagajärjel on patsiendil tekkinud raske tervisekahjustus, mis kestab vähemalt neli kuud, või patsient sureb ning kui [...]" Ja nii edasi. Just see nelja kuu reegel. Minul on vähemalt kolm teadaolevat juhtumit, kus inimene jäi pimedaks ajutiselt paariks kuuks, üks oli ka meditsiiniõde, kes ise tegeles vaktsineerimisega. See oli päris ränk asi ja me ei tea, kas see nägemine täielikult taastub, kui on näiteks kaks kuud nägemise kadumine. Kas selle üle oli arutelu? Miks see nelja kuu reegel sinna tuleb?
Aitäh, härra esimees! Lugupeetud minister! Tõepoolest, ega mu küsimus võib-olla nii väga raha kohta ei olnudki, sest raha on inimesel alati vähe, ükskõik kui suurt palka ta ka teenib. Ma tahtsin teada, et võib-olla on ministeeriumil mõtteid, kuidas me saaksime koolis ükskord selle töötajate puuduse ära kaotada, et me ei peaks enam rääkima, et on puudu tugispetsialistidest ja keegi ei taha minna füüsika-, matemaatika- või keemiaõpetajaks õppima. Võib-olla on mõtteid, kuidas me saaksime sellest raskusest üle. Te olete juba õige mitmendat korda minister ja vahepeal olete heitnud ette teistele ministritele, et seda probleemi ei ole suudetud lahendada. Võib-olla on teil nüüd mõtteid, kuidas me sellest probleemist ükskord üle saaksime.
Tänan veel kord, lugupeetud eesistuja! Ja, hea ettekandja, tänan teid vastuse eest minu eelmisele küsimusele, kuid soovin minna sisulisemaks. Asi puudutab erinevate sotsiaalsete gruppide vajadusi rahuldava ühistranspordi liinivõrgu ja busside väljumise sageduse standardeid, millele kahtlemata seab oma piirid selleks kasutatava raha hulk riigi ja omavalitsuste eelarvetes. Me kõik teame, et Eestis on asulaid, kus buss käib korra päevas, aga koolilapsed peavad sealgi kooli sõitma ja tagasi koju saama. Eakamad inimesed peavad võib-olla minema päeval arsti juurde, muu rahvas aga pääsema hommikul tööle ja õhtul koju. Küsin täpsemalt koolibusside kohta. Paljudes riikides on selline komme, et kui ühes hõredalt asustatud piirkonnas käivad lapsed koolis, siis pannakse käiku koolibuss, mis sõidab konkreetsetel aegadel konkreetsetele lastele järele. Kas uus ühistranspordiseadus annab selleks võimaluse?
Aitäh, härra esimees! Austatud proua õiguskantsler! Ma usun, et tunnen põhiseadust päris hästi, ja olen väga tähelepanelikult lugenud ka kõiki riigireformi kohta tehtud ettepanekuid. Ma väidan, et vajalike ümberkorralduste tegemiseks põhiseadust muuta vaja ei ole. Põhiseaduse muutmise eesmärk on väga sageli võimu ümberjagamine. Ma ei küsi sellest tulenevalt, kas Eestis oleks vaja võimu ümber jagada, aga ma küsin, kelle huvides võiks see võimu ümberjagamine olla. Kas Eestis on mõned mõjukad grupid, kellel enda arvates pole võimu piisavalt ja kes arvavad, et neile peaks nende põhiseaduse muudatuste tulemusena võimu juurde tulema?
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Austatud peaminister! Suur tänu selle kava eest! See on hea kavatsus, hea samm ja õiges suunas ja teie hinnanguga olen ma nõus. Halb on see, et seal ei ole õhutõrjet. Õhutõrje tagab, et kõik see, mida me hangime, ja meie jaoks oluline kriitiline infrastruktuur oleks vajalikul hetkel kaitstud. Ja ma ei ole nõus teie loogikaga, et see on pikaaegne ja sellepärast me ei tee. Vastupidi, mida pikaaegsem, seda varem tuleb alustada. Aga üldiselt väga õige suund ja soovin edu. Mul on küsimus. Mind tegi natuke valvsaks see väljendusvorm "lähiaastatel 380 miljonit". Kas te võiksite täpsustada, palju näiteks sellel aastal ja milliste sammudega järgmisel aastal?
Aitäh! Austatud komisjoni esimees! Selgituseks ütlen niipalju, et sotsiaaldemokraadid on teinud ettepaneku eraldada TTÜ-le 900 000 eurot, selleks et saaks mereakadeemiaga ühinemise paremini läbi viia, paraku on see ettepanek jäetud arvestamata. Minu teine küsimus on aga eilse arutelu kohta, kus arutati haagiste ja autode registreerimise riigilõivu tõstmist. Selle nädala päevakorras on meil ka arhiiviteatiste riigilõivu tõstmine riigisiseselt 10 eurole ja riigiväliselt 25 eurole. Kas see 5%-line tõus ja need 650 000 eurot, mida juurde korjatakse, on riigieelarve seisukohalt nii tähtsad, et on vaja inimeste elu keerulisemaks ja rahaliselt raskemaks teha?
Hea eesistuja! Head kolleegid! Ka selle Riigikogu otsuse eelnõu esimene lugemine lõpetati Riigikogus 7. detsembril 2012. Muudatusettepanekute esitamise tähtaeg oli 12. detsember kell 17. Ühtegi muudatusettepanekut ei esitatud, mistõttu tuleb teisel ehk käesoleval lugemisel lähtuda otsuse eelnõu esimese lugemise muudetud kujul tekstist. Otsuse eelnõust lähemalt. Rahvusvahelise sõjalise koostöö seaduse § 8 lõike 12 alusel määrab Riigikogu oma otsusega igaks aastaks nende kaitseväelaste piirarvu, kes võivad osaleda Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni ehk NATO või Euroopa Liidu juhitava uue operatsiooni alustamisel operatsioonipiirkonnas asuva rahvusvahelise sõjalise peakorteri töös. Riigikogu annab sellise mandaadi ainult uutel operatsioonidel osalemiseks, st see ei käi käimasolevate operatsioonide kohta. Piirarvu määratleva Riigikogu otsuse eelnõu esitab Riigikogule Vabariigi Valitsus ning kaitseväelaste piirarv määratakse Riigikogu otsuse alusel iga kalendriaasta kohta. Selline operatiivsus on sõjalises mõttes oluline ja vajalik. Kui Riigikogu otsus Eesti kaitseväelaste osalemise kohta NATO või Euroopa Liidu sõjalise peakorteri teenistuses uuel sõjalisel missioonil langetataks n-ö tavakorras, peaks vastav eelnõu läbima valitsuse kooskõlastusringi ning Riigikogule ettenähtud kaks lugemist. See tähendab seda, et Riigikogul kuluks otsuse vastuvõtmiseks liiga kaua aega ja operatsioon võib olla juba lõppenud selleks ajaks, kui meie otsustatud saame. Näiteks võib tuua Liibüa. Arutluse all oleva Riigikogu otsuse eelnõu kohaselt on 2013. aasta piirarvuks kuni viis kaitseväelast. Riigikaitsekomisjon on seisukohal, et NATO ja Euroopa Liidu uutesse sõjalistesse operatsioonidesse panustamine on Eesti prioriteet ning tuleneb otseselt Eesti liikmesusest NATO-s ja Euroopa Liidus. Lisaks osaleb Eesti nende organisatsioonide juhitavate uute operatsioonide alustamise üle otsustamisel. Riigikaitsekomisjon arutas seda eelnõu enne teist lugemist oma 13. detsembri istungil, kus otsustas
Aitäh küsimuse eest! Samal teemal peatusin ma eelmise seaduseelnõu kohta küsimustele vastamisel. See ei ole niivõrd uuringute teema, kuivõrd statistika teema. Töötukassa ja Sotsiaalministeeriumi statistikud on selle põhjalikult läbi töötanud. Üldjoontes on situatsioon selline, et Eestis on kuni 100 000 tööhõiveeas töövõimetuspensionäri, kes on vanusevahemikus 15–64 aastat ja kellest alla 40 000 ehk umbes 40% on tööle rakendatud. Eelduslikult umbes kolmandik töövõimetuspensionäridest saab töövõime hindamisel staatuse, et neil töövõime puudub ehk nad ei ole aktiivsuskohustuslikud. Nendega me siin ei arvesta. Aga selle puuduva töövõimega kolmandiku ja hõivatud 40 000 inimese vahele jääb 20 000 – 25 000 inimest, keda on töövõimereformi tehes silmas peetud selles mõttes, et nende hulgast võiks lähema kuue aasta jooksul avatud tööturule edukalt kaasata 10 000 – 15 000 inimest. See on reformi lähtepunkt. Need inimesed oleksid tööandjatele lisatööjõud. Tõepoolest, väga suur probleem on tööhõiveeas olevate töövõimetuspensionäride, eriti vanemapoolsete inimeste hariduslik mahajäämus, osalise töövõimega inimeste hariduslik mahajäämus. Siin on tegelikult palju tööd teha ja me peame reformiga järjepidevalt edasi tegelema. Aitäh küsimuse eest! Lühike ja lihtne vastus on, et seda ei arutatud. Aga sellel, miks Vabariigi Presidendi ametihüve seadust muudeti, on väga lihtne tehniline põhjus. Praegu on seal räägitud töövõimetuspensionist, nimelt, kui Vabariigi Presidendil tuvastatakse töövõimetus, siis määratakse tema töövõimetusprotsent ja ta hakkab saama töövõimetuspensioni. Seda sõnastust tuli muuta, sest edaspidi on tegemist osalise või puuduva töövõime määramisega.
Aitäh, austatud Riigikogu aseesimees! Hea kõneleja! Teades teid kui tõeliselt eestimeelset, rahvuslikku inimest, ma usun, et me saame ju kõik aru, et see, mida te praegu räägite, on jama. Rääkida sellist juttu, et kui kõik saavad oma emakeeles lugeda Eesti seadusi, siis see aitab neil paremini kohanduda meie õigusruumi ja ühiskonnaga ... Minu arusaama järgi peab see inimene, kes tuleb siia ja tahab siin riigis elada, esimese sammuna õppima ära eesti keele. See, kas ta sellega hakkama saab, on juba pooleldi tema mure. See, kas ta saab siinse ühiskonnaga kohanetud, on tema mure. See ei ole minu asi. Mina ei pea andma ära oma õigusi ega kitsendama oma elamisruumi, selleks et teisel oleks hea ja mugav, ning maksma selle kõige veel kinni ühisest maksumaksja rahast. See on tema asi siin hakkama saada, tema asi on õppida ära keel ja saada aru meie seadustest. Kui ta aru ei saa, siis pole ta siia teretulnud. Nii lihtne see ongi. Miks te sellist asja teete? Kas eestlane saab Soome maksumaksja kulul Soomes õigusabi eesti keeles?
Aitäh, hea juhataja! Austatud ettekandja! Siin on ettepanek suurendada laste ja noorukite terviseteadlikkust. Üldiselt on meil viimasel ajal komme panna eri institutsioonide, küll koolide, küll mitmesuguste MTÜ-de peale ülesanne suurendada laste ja noorukite teadlikkust. Kas komisjonis arutati ka perekonna rolli? Sajandeid on olnud nii, et vanemad õpetavad lastele, mis on kasulik ja kahjulik. Kas me unustame selle rolli täiesti ära? Võib-olla peaksime hoopiski organiseerima seda, kuidas suurendada lastevanemate teadlikkust, et nad oma lapsi kasvataksid, et nad võtaksid selleks aega?
Austatud aseesimees, eesistuja! Austatud kolleegid, daamid ja härrad! Alati on hea kasutada tarkade inimeste ütlemisi ja nendele edasist üles ehitada. Winston Churchill on omal ajal öelnud, et ühe riigi kõige olulisem vara, kõige kallim vara on terve inimene. Kahtlemata peame sellega nõustuma. Vaadates aga OECD hiljutist terviseraportit, peame kurvastusega nentima, et Eesti seisab oma inimeste terviseandmetega kaunis kehval kohal ehk olukord on väga halb. Meil on üks kõrgeimaid suremusi kroonilistesse haigustesse, nendesse haigustesse, mida me saaksime ravida ja surma ära hoida. Meil on üks kõrgeimaid näitajaid raviteenuste kättesaadamatuse osas, nii esmatasandi kui ka spetsiaalarstiabi osas: ligi 12% ja rohkemgi inimesi jääb ilma abita. Kahetsusväärselt on see olukord eriti kriitiliseks läinud esmatasandil, perearstide abi kättesaadavuses. Raportis rõhutatakse seda, et olukord on eriti kriitiline maapiirkondades. Seetõttu 13 Riigikogu liiget esitavad sotsiaalministrile arupärimise, kuidas selles situatsioonis edasi minna, et oleks ka Eesti riigis kalleim vara terve inimene. Aitäh!
Hea eesistuja! Lugupeetud professor Ehala! Kuulasin huviga teie ettekannet ja ka mina ei poolda seda kastide süsteemi, ka Eesti üldhariduses ei ole see mõistlik. Aga ma mõtlesin, et kui Kultuuriministeerium võtaks teie suurepärased ettepanekud professor Aadu Musta juhtimisel arutada, siis me võime ette kujutada, milline reaktsioon – ma ei nimetaks seda paanikaks – tekiks ülikoolide poolelt. Kindlasti me keegi ei taha sellist Eestit, kus ülikoolidel ei oleks autonoomiat, nagu see kunagi on olnud. Aga andke nõu, kuidas murda ülikoolide teatav skeptilisus teie ettepaneku suhtes. Te ju teate, et selline skeptilisus on olemas.
Aitäh! Kas ettepanek oli busside ostmise asemel suunata see raha haigekassasse? Aitäh! Kas 600 või 700 miljoni euro eest kütuseaktsiisi laekumine on lihtsalt lootus või millel see baseerub? Viimaste aastate jooksul on kütusetarbimine järjest kasvanud, aga statistika näitab pigem seda, et n-ö turumaht on enam-vähem kätte saadud. Eeldada, et Eesti inimesed sõidavad poolteist korda rohkem ja selle tõttu tarbivad ka bensiini või diislit poolteist korda rohkem, on minu arvates aastal 2016 natuke vale. Turu ja tarbimise suurenemist sellises mahus, hoolimata isegi kütuseaktsiisi määradest, näha ei ole. Maht on saavutatud ja kasv on pigem 1%, 2% või 3%, mitte, teie väidet aktsiiside kohta projitseerides, kümneid protsente. Selline kasv ei ole reaalne. Aitäh! Ma ei vasta siis nii, et me seda komisjonis ei arutanud. Tõesõna, me ei arutanud. Aga ma arvan, et me ei saa põllumajandusest rääkides keskenduda ainult aktsiisile. Võtame laiemalt. Riik toetab ju ettevõtjaid mitmesuguste toetuste ja garantiidega EAS-i kaudu. Maksupoliitikast rääkides mainin, et sotsiaalmaks järgmisel aastal langeb ja maksuvaba tulu suureneb. Kõik need meetmed ei avalda mõju ainult põllumeestele, vaid kõigile Eesti ettevõtjatele. Võib-olla ei ole päris õige ühte segmenti välja kiskuda, veel vähem tasub siduda seda olukorda ainult kütuseaktsiisiga. Neid tegevusi, mida riik teeb mitte ainult põllumeeste, vaid ka kõigi teiste ettevõtjate elu parandamiseks ja ettevõtluskeskkonna parandamiseks ning maksukoormuse vähendamiseks – veel kord ütlen, et järgmisel aastal sotsiaalmaks langeb, aga maksuvaba tulu suureneb –, tuleb ka arvesse võtta. Kui saab öelda, et kütuseaktsiisi tõus, mille mõju kütuseliitrile on viie sendi kandis, ajab mõne ettevõtte pankrotti, siis pidi selle ettevõtte äriplaanis kuskil mingisugune lünk ka olema. See mõju ettevõtte kulustruktuuridele ei ole sellise määraga, et see ettevõtte pankrotti ajaks.
Aitäh, härra juhataja! Lugupeetud minister! Muidugi peab nentima, et teie iroonia on ikka ületamatu. Aga ma olen käinud väga mitmes ettevõttes – puidutööstusettevõtetes, leivatööstusettevõtetes, pagaritöökodades –, kus kohapeal õpetatakse endale välja tööjõudu. Te enne just ütlesite, et me oleme kaunis rikkalikult kutsehariduskeskusi rajanud ja nende tööd finantseerinud. Kas on võimalik, et me kompenseerime ettevõtjate kulutused tööjõu väljakoolitamisele? Ma näen, et kutsehariduskeskused ei ole nii paindlikud ega suuda kiiresti tegutseda.
Tere hommikust, lugupeetud siseminister! Muljetavaldavad arvud kajastavad vabatahtlikku merepäästet ja üldse vabatahtlike panust. Ka see keskmine pääste kohalejõudmine 9 minuti jooksul on suurepärane. Kahjuks pean ütlema, et väikesaartel on pilt nukram. Tõenäoliselt linnades on see aeg veel lühem, võib-olla kulub 4–5 minutit. Aga olukord saartel on päris tõsine ja mõtlemapanev. Näiteks möödunud aasta jõulude eel raskelt vigastatud mehe toimetamine Kihnust arsti juurde võttis aega 13 tundi. Alati ei saa ka kopter järele lennata. Sel aastal on üks kihnlane kopteris surnud. Kuni kopter saarele jõuab, läheb tund-poolteist, vahel kaks. Eriti kurb aga on mõelda Kesselaiule – 48 päeva jooksul ei olnud sinna võimalik ühelgi inimesel minna ega sealt tulla, sest vajalik tehnika puudub. Kas te ei mõtleks natuke ka väikesaartele, eriti haldusreformi käigus? Kuidas garanteerida, et sealgi oleksid vahendid, millega saaks haige inimese või muu hädalise võimalikult kiiresti mandrile toimetada?
Aitäh, austatud koosoleku juhataja! Hea peaministrikandidaat! Kõnes te mainisite üllaid eesmärke anda kõigile Eesti kodanikele turvaline elu, kodu, töö. Ma küsiksin, mida te ikkagi ütlete neile tuhandetele Ida-Virumaa inimestele, kes teie kiire rohepöörde ambitsiooni nimel kaotavad oma väärika töö ja hea sissetuleku. Te suunate nad tegelikult halastamatult sotsiaalabi alandavasse rattasse, pakkumata vastu mitte midagi peale suurte sõnade ja progressiivse idealismi. Täna me kuulsime juba mitmel korral, mida te sinna pakute. Ja siis pärast imestate ja küsite, kust tuleb see viha.
Lugupeetud Riigikogu aseesimees! Lugupeetud head kolleegid! Kui ettevõttes võib segane juhtimine tekitada rahalisi kadusid, siis sõjaväes võivad segasel, mittekonkreetsel käsuliinide täitmisel, nende mitteteadmisel või lausa nende puudumisel olla väga kurvad tagajärjed inimelude kaotamise näol. Võivad kaduda isegi terved riigid. Sellepärast on tänane seaduseelnõu erakordselt tähtis – see korrastab riigi kaitsestruktuuride juhtimist nii sõjaajal kui ka rahuajal, ühtlustades ja lihtsustades kogu juhtimisahelat. Pean vajalikuks kokkuvõtlikult ära märkida viis olulist asja, mis tegelikult on eri kõnedes siin juba korduvalt kõlanud. Esiteks, peamine punkt on kaitseväe juhataja ja peastaabi ülema, väeliikide ülemate ja Kaitseliidu ülema ametisse nimetamise korra korrektne määratlemine. On oluline märkida, et eelnõu lähtub põhimõttest, mille järgi nimetab täitevvõimu osaks oleva kaitseväe juhid ametisse täitevvõim. Teiseks, eelnõu kohaselt määrab kaitseväe juhataja ja Kaitseväe Peastaabi ülema ametisse Vabariigi Valitsus kaitseministri ettepanekul, kuulanud eelnevalt ära Riigikogu riigikaitsekomisjoni arvamuse. See põhimõte võimaldab langetada laiapõhjalise poliitilise otsuse, mille teeb täitevvõim, konsulteerinud eelnevalt Riigikoguga. Kolmandaks, Kaitseliidu ülema määrab ametisse Vabariigi Valitsus kaitseväe juhataja ja kaitseministri ühisel ettepanekul. See võimaldab kaitseväe juhatajal valida Kaitseliidu ülema kandidaadi, kelle määrab ametisse Vabariigi Valitsus. Ja neljandaks, väeliikide ülemad määrab ametisse kaitseväe juhataja ettepanekul kaitseminister. See protseduur tagab kaitseväe juhataja ja kaitseministri konsensusliku otsuse. Ja lõpuks viiendaks, eelnõu vastuvõtmisel muutub Eesti riigi kaitse juhtimine selgemaks ning efektiivsemaks ja tänu sellele suureneb Eesti kaitsevõime kriiside korral. Eelnõu kaotab kaitseväe ülemjuhataja mõiste, nii rahu- kui ka sõjaajal juhib kaitseväge kaitseväe juhataja. Head kolleegid, kutsun teid üles hääletama seaduseelnõu poolt.
Lugupeetud istungi juhataja! Austatud kolleegid! Riigikaitsekomisjon arutas seda eelnõu nagu kõiki missiooniga seotud eelnõusid enne esimesele lugemisele saatmist oma 12. ja 15. novembri istungil. Eelnõu selgitasid kaitseminister Urmas Reinsalu ning Kaitseministeeriumi kaitsevalmiduse ja operatsioonide osakonna juhataja Riho Rõngelep. Riigikaitsekomisjon otsustas oma 12. novembri istungil teha Riigikogu juhatusele ettepanek lülitada käesolev otsuse eelnõu esimeseks lugemiseks Riigikogu 21. novembri istungi päevakorda. Esimese lugemise kuupäev muudeti vastavalt riigikaitsekomisjoni 15. novembri istungi otsusele 5. detsembriks. Ühtlasi otsustati konsensusega esitada käesolev eelnõu esimesele lugemisele muudetud kujul, kusjuures eelnõu algataja toetas muudatusi. Eelnõuga oli otseselt seotud ka riigikaitsekomisjoni 4. detsembri istung, kus komisjon sai kaitseväe esindajatelt ülevaate kaitseväe osalusega rahvusvaheliste missioonide piirkondades toimuvast, sh ka Eesti üksuste ettevalmistustest NRF-is osalemiseks. Lähemalt eelnõu üldpõhimõtetest. Eesti osalemine NATO reageerimisjõududes ehk NRF-is tuleneb meie NATO liikmesusest. NRF-i panustavad kõik NATO riigid, välja arvatud Island, kellel pole oma kaitseväge. NRF-i reageerimisjõud on väga olulised ka NATO kollektiivse enesekaitse operatsioonide kiirel käivitamisel, kui seda peaks vaja olema. Seega on NRF-is osalemine seotud ka Eesti julgeolekuga. NATO reageerimisüksusi võidakse kasutada NATO lepingu alusel läbiviidavates kollektiivse enesekaitse operatsioonides vastavalt ÜRO põhikirja VI ja VII peatükis sätestatule. NRF-i kasutamise otsustab NATO nõukogu ühehäälselt, mis tähendab, et NRF-i kasutamine saab toimuda ainult siis, kui ka Eesti nõusoleku annab. Eeltoodust lähtuvalt otsustas riigikaitsekomisjon oma 12. ja 15. novembri istungil konsensusega teha Riigikogule ettepanek selle otsuse eelnõu esimene lugemine lõpetada ning paluda Riigikogu esimehel määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 12. detsember kell 1
Tänan, hea aseesimees! Head vabariigi vardjad! Me oleme kogenud siin päris tugevat ja tuntavat tõe defitsiiti. Lihtsalt ajaloo huvides võiksime rääkida endisest ministrist, kes toetas isiklikult seda, et kuumutatavad tubakatooted jõuaksid turule, aga tema ametnikud ei toetanud seda, tulles komisjoni istungile ja öeldes, et ministeerium on muutnud oma seisukohta. Selle ministri allkirjaga dokument on siiamaani rahanduskomisjoni materjalides, ja see ametnik, kes ületas oma võimupiire, on siiamaani veel tippametnik, aga see selleks. Ütleme, et kui on ikkagi tõeline lahing, siis vahendeid ei valita. Täna me räägime sellest, et Eesti on tubakasurmade poolest Euroopas kolmandal kohal. Täna me räägime sellest, kuidas mingil muul moel oleks võimalik vähendada tubaka põhjustatud kahjusid. Eri eelnõudega oleme alati põrkunud vastu üht müüri, kus räägitakse seda, et ei usuta, et alternatiivsed tubakatooted on 95% ohutumad. Nüüd me räägime täna sellest aktsiisist. Tuletaksin meelde, et siis, kui laua peal oli vähendamine poole võrra, 50% võrra, et üks milliliiter oleks maksustatud 10 sendiga, siis just Rahandusministeeriumist tuli esimene signaal ja see oli asekantsler Jegorov, kes ütles, et sellisel juhul aktsiisi ei ole vaja, sest selle kogumine on kulukam kui saadud aktsiis. Me räägime täna sellest, et juhul kui Läti jõuab sinnamaale, kus on Eesti, siis kaob piirikaubandus. Piirikaubandus Lätiga ei ole kadunud ka praegusel hetkel, ei alkoholi ega ka ehitusmaterjalidega seoses, sest inimestel on see harjumus olemas. Aga me räägime täna siin ja ainult mustast turust. Minu käes on pudel, mida on võimalik saada erinevatest poodidest, ja see maksab 15 eurot. Ja kui see oleks aktsiisiga koormatud, maksaks see 255 eurot. 15 eurot versus 255 eurot. Kas siin on süüdi piirikaubandus või meie enda aktsiisipoliitika? Jah, Läti müüski seda vedelikku 15 euroga, sellepärast et nad nägid, et ei ole otstarbekas [seda aktsiisiga koormata]. Meie Eestis aga panime sellele aktsiisi peale, mis tä
Ma arvan, et sellist statistikat ei ole ei minul ega teil ega kellelgi teisel siin riigis, puhtalt sellepärast, et seda statistikat ei ole võimalik kinnitada ega ümber lükata. Kui inimene satub näiteks joobeseisundis juhtides kontrolli käigus politsei kätte, siis tavaliselt need küsimused, mis juhile esitatakse, ei puuduta seda konkreetset kohta, kust ta alkoholi ostis, vaid pigem tahetakse välja selgitada, kas ta on joobes või mitte. Austatud küsija, tänan teid küsimuse eest! Ma juhin teie tähelepanu sellele, et eelnõu eesmärk ei ole reguleerida ettevõtlusvabaduse seda poolt, et igaühel on võimalik pidada kohvikut, riidepoodi või tanklat või tegutseda mõnes muus tegevusvaldkonnas. Seda ei ole üheski demokraatlikus riigis võimalik sunni korras reguleerida. Tulenevalt sellest, milline on ühe või teise kinnistu või hoone sihtotstarve, on seal võimalik tegelda äriga ehk kasutada seda äripinnana või on seal eluruumid või kasutatakse seda kuidagi teisiti. Seda, kas täna müüakse seal üht või teist asja ja homme kolmandat või neljandat, ei ole kahjuks võimalik reguleerida, ilma et me väljuksime normaalse demokraatliku riigi tegevuspiiridest.
Aitäh, hea juhataja! Austatud ettekandja! Kultuurkapitali seadus ütleb, et riigieelarvesse laekuvast aktsiisist, arvestades tagasimakseid, kantakse 3% üle kultuurkapitalile. Arvestades aktsiisiraha meeletut väljavoolamist Lätti, peaks küsima, mispärast me taas kord unustame omaenda kultuurivaldkonna. Probleeme on sellega, et koorijuhtidele ja tantsujuhtidele pole palka maksta, ei ole võimalik pakkuda neile sotsiaalseid tagatisi ning meie laulu- ja tantsupeod on ohus. Missugune on teie suhtumine – te olete ka muusik –, kuidas suhtuda sellesse, et sisuliselt kultuuritoetuse raha voolab meil täiega Lätti?