EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-et huggingface dataset:
Lugupeetud juhataja! Lugupeetud kolleegid! Ma käin suhteliselt harva puldis, aga täna tegid vastused, mis minister andis, küll kurvaks ja natuke tigedaks. Kuulsime, et ministeeriumi põhieesmärk ei ole see, et lapsed saaksid häid hindeid ja vanemad oleksid rahul, vaid nende jaoks on küsimus rohkem statistikas, et kuhupoole see kõver jookseb, ja selles, et saada teada, kus nad on vigu teinud. Minu lapsel, kes tegi 9. klassi eksami, oli kaks matemaatikaõpetajat, üks oli põhiajaga seal, kus ta õppis, lisaks veel õpetaja, kes oli teise kooli direktor. Ja kui ta saab selle eksami hindeks kolme, siis ma isana tõesti ei tea, mida oma lapsele öelda. Ja kui minister ütles täna siin selgelt välja, et nemad ministeeriumis ei ole nõustajad, siis võtke endale nõustajad! Mõelge selle peale, mida lapsed tunnevad ja mida tunnevad vanemad! Kurb on, kui ministeerium selle peale ei mõtle. Ma leian siiski, et ministeerium on selle jaoks, et lastel oleksid head hinded, ning kui koolile on antud aastaks õppeprogramm, lapsed õpivad selle järgi ja tunnis on hinded korras, siis peaks ka eksamil hinded korras olema. Lubada praegust olukorda – see on väga-väga kurb. Teiseks on jõudnud meieni info, et paljudes koolides vahetati õppesuunda poole aasta pealt ehk õpikud jõudsid kohale tunduvalt hiljem, mitte siis, kui õppeaasta pihta hakkas. Ma leian, et siin peaksid õpetajad ja ministeerium kiiresti tegema käike, et sellist olukorda ei tekiks. Ja ministeerium oleks võinud siiski mõelda ka selle peale, et seda kõverat liigutada, sest see statistika, mis teil on, ei tohiks teha haiget teistele, eriti lastele. Lapsevanemad veel, eks me leiame ikka, kuidas seda oma lapsele põhjendada. Aga kui ta on neljadele-viitele õppinud ja eksamitulemus on halb, siis ei olegi rohkem midagi öelda. Loodan, et midagi muutub. Aitäh!
Aitäh, istungi juhataja! Hea ettekandja! Eelnõu preambulis te olete kirjutanud, et kohalike omavalitsuste suurema võimekuse tagab eelkõige nende piisav suurus ja kattuvus oma elanike igapäevaelu toimepiirkonnaga. Ja siis § 6 lõike 2 järgi säilitatakse haldusüksusena kehtivates piirides Kohtla-Järve linn, Narva linn, Sillamäe linn ja Tallinn. Minu küsimus on Kohtla-Järve linna kohta, mis koosneb seitsmest linnaosast. Viivikonna ja Sirgala linnaosa on Vaivara vallas Sillamäe linna külje all, Oru linnaosa on Jõhvi ja Toila valla piiril. Mis on selle mõte, et te sellise ebaloogilise haldusüksuse säilitate?
Aitäh, austatud Riigikogu esimees! Lugupeetud kolleegid! Tutvustan meeleldi sotsiaaldemokraatide esitatud arupärimist keskkonnaminister Tõnis Möldrile. See puudutab metsanduse teemat. See kindlasti ei ole meil esimene kord seda tüüpi arutelu arupärimise vormis Riigikogu suures saalis korraldada. Eks see tuleneb sellest, et keskkonnaministrid on meil olnud viimasel ajal nagu küpsed õunad: alles jõuavad ametisse sisse elada, kui on juba ametist läinud. Viimase poole aasta jooksul on nüüd juba kolmas minister. Loodame, et ka tema teeb metsanduse asjad endale kiiresti selgeks. Mets on Eesti inimestele kahtlematult ääretult oluline, tulenevalt sellest, et meil on väga metsarikas riik. Olukorras, kus viimase kümnendi jooksul on raietegevus oluliselt intensiivistunud, lageraiete maht hektarites on viimase kümnendiga kolmekordistunud, on loomulikult koos sellega märkimisväärselt kasvanud ka ühiskondlikud pinged, ühiskondlik vastasseis liigintensiivsele metsamajandamisele, on see siis väljendunud protestides kodulähedaste metsade raie, metsalindude elupaikade rikkumise, looduskaitsealadel teostatud lageraiete või ka näiteks puidu masspõletamise vastu, mida me kõiki oleme viimasel ajal näinud. Need pinged on muutumas peaaegu et igapäevaseks. Enamik Eesti inimesi usub, et Eestis raiutakse liiga palju metsa. Tegelikult on sama meelt ka valdav osa ökolooge, kes on veendunud, et metsade ökoloogilisi väärtusi tuleb senisest tõhusamalt kaitsta ning et metsamajandamise huvide esiplaanile seadmisega Eesti riigi poolt viimastel kümnenditel on tehtud tõsist kahju nii liigirikkusele kui ka metsade laiemale mitmekesisusele ja nende ökoloogilisele võimele. Kahtlemata on olulise lisateemana tõstatunud ja lisandunud sellesse diskussiooni globaalne kliimakriis ja globaalsest kliimakriisist tulenevad otsused, mida on langetatud ka Euroopa Liidu tasandil ja millega Eesti on liitunud. Nimelt, kliimaneutraalsuse saavutamise vaates on metsal kahtlemata oluline roll. See roll väljendub loomulikus
Olen täiesti nõus. See on ju kogu asja ülim eesmärk. Riik ehk siis rahvas peakski rõõmsalt investeerima, optimaalselt vähemalt, nii palju kui suutelised ollakse, sellesse süsteemi, mis vähegi inimesi manitseks ja korrale kutsuks. Midagi ei ole teha, jah, see meede on pigem karistuslik, küll korrale kutsuv, aga lõpposas ikkagi karistuslik. Nii ta kord juba on, et hea sõnaga teinekord ei saa. Hea näide on minu koduküla Muraste, mis juhtumisi on ka endise ministri Anvelti koduküla, me oleme ühe küla mehed. Ühel heal päeval paar aastat tagasi tekkis sinna seesama statsionaarne n-ö plekkputka, see kaamera. See oli küllaltki valus, ta oli enne suurt ristmikku. Linna poolt tulles õnnestus mul ja minu naisel saada üheksa trahvi, enne kui teadvusse jõudis ja mälu registreerima hakkas, et nii, nüüd ta tuleb. See on küllaltki märgiline. Siis ma kergelt nagu naljaga pooleks aasisin Andres Anveltit, sest selgus, et konkreetselt see kaamera oli tema initsiatiivil sinna üles pandud. Aga ennäe, selgus, et ma ei teadnud ühte asja. See kaamera on niimoodi ristmiku peal. Külakeskusest, kooli ja poe poolt tulles, pead sa selleks, et saada Tallinnasse, ületama Rannamõisa tee. Seal oli äsja liikluses surma saanud üks koolilaps. See võttis mul aasimistuju hetkega ära. Aitäh! Ma mõistan teie tuska, sest sellise tohutu pika kirjelduse ettevuristamisel on täiesti selge, et ka kõige terasema tähelepanuga inimene ei ole võimeline üleliia palju registreerima, millest tegelikult jutt käib. Mina seda ausa näoga siin tegin küll, et kõik asjaomased isikud saaksid kenasti ette loetud ja ära mainitud, ning seal sisaldus ka see, mille kohta te, auväärne Ligi, mult küsisite. Aga kas ma sain õigesti aru, et te sooviksite, et ma lühikokkuvõttena selle uuesti ette loeksin? Ega ometi? Mul on see olemas. Ma palun väga vabandust, et ma teid tüütasin, nagu ma eelnevaltki olen teinud, ma tean. Aga jah, ta kiskus natuke pikaks küll.
Suur tänu, härra eesistuja! Austatud kuulajad saalis ja kodudes! Ma alustan ühe isikliku kogemusega 1980. aastate lõpust. Ma sattusin siis esimest korda Soome ja mind hämmastas see, et Helsingi õhk oli võrreldes Tallinna õhuga puhas. Kui ma esimest korda Soomes vaatasin öist taevast, siis ma äkki avastasin, et tähed olid just nagu lähemal, nad olid kirkamad ja selgemad. Nõukogude Eestisse naastes oli esimene asi Georg Otsalt maha astudes kirjeldamatu hais, mis hõljus Nõukogude Eesti pealinna kohal. Ma olen raudselt seda meelt, et atmosfääriõhu kaitse on ülioluline ja mõjutab otseselt meie tervist ja elukvaliteeti. Ma olen loomult roheline, minul ei ole raske korjata ära maas vedelevat sodi ja tõsta see prügikasti. Kunagi, kui ma elasin korrusmajas, mille prügikonteinerites käisid tuhnimas eluheidikud, kes loopisid kogu sodi laiali, siis talve jooksul kogunenud sodi korjas Reitelmann kevadel üksinda kokku. Minu rekord oli kuus 200-liitrist prügikotti. Ülejäänud majaelanikud vaatasid imestades ja hommikukohvi juues pealt. Aga ma ei ole väga mürkroheline ja ma ei usu kliima inimtekkelise soojenemise teooriat. Miks ma seda ei usu? On väga lihtsad teaduslikud andmed. Näiteks, Gröönimaa jää uuringud ütlevad, et 10 000 aastat tagasi oli Maa kliima 2 kraadi võrra soojem kui täna, kui me väidame, et tööstuslik revolutsioon on temperatuuri tõstnud 1 kraadi võrra. Ajaloohuvilisena tean ma ka seda, et viikingiajal oli meri lahti, viikingilaevad seilasid kogu aeg, navigatsiooniperiood kestis 12 kuud, aga hiljem saabus jahenemisperiood. See ongi tavaline maailma soojenemise ja jahenemise tsükkel. Kui põhjasõja ajal läksid kuningas Karli väed üle Taani väinade Taani, ei kasutanud nad laevu, nad läksid üle jää. Nii lihtne see oligi. Me teame ka seda, et Hollandi kanalitel oli võimalik talvel uisutada. Ma olen täiesti kindel, et Maa kaugus Päikesest, Maa pöörlemise telg, selle kaldenurk ja maailmaookean on need, mis tegelikult kliimat mõjutavad. Nüüd ma toon teile ühe näite veel, mi
Aitäh, härra juhataja! Austatud minister! Ma arvan, et see ajalooline kontekst, mille te pisut dotseerivalt siin arupärimisele vastamise sissejuhatuseks tõite, võib olla üsna tõelähedane. Ja tõepoolest, ilmselt ka arupärijatest endised rahandusministrid peaksid seda teadma. Aga küsimus ei ole ju üldse selles. Mina sain aru, et tõesti härra Sõerd ja teisedki küsisid riigieelarve menetlemisel, kuidas selle maksukoormuse tõusuga siis lood on. Aga me lihtsalt ei saanud teilt vastuseid. Mis sellel Rahandusministeeriumi pressibriifingul jagatud paberil ikkagi oli? Mõni aeg enne seda briifingut, kui me siin riigieelarvet menetlesime, me sellele küsimusele rahanduskomisjoni esimehelt vastust ei saanud. Miks see paber tuli alles niisugusel hetkel? Seda maksukoormuse tõusu on eelarve menetlemise käigus meie eest ikkagi nagu kuidagi varjatud.
Püüan teha lühidalt. Minu hinnangul seda seadust muidugi vaja ei ole, meie õigusruum on niikuinii tarbetute seadustega üle koormatud. See eelnõu on üks ehe näide seaduse kohta, mida vaja ei ole. See eelnõu võib olla küll lühike, aga selle sügavam sisu on ju täiesti olemas ja mõõdetav. Esiteks on see sügavam sisu selles, mis siit välja jäeti. Välja jäeti haridusnõude muutmine ja kehtima jäi praegune õigus ehk riigisekretäril peab olema juriidiline kõrgharidus. Ka mina olen seda meelt nagu, muuseas, Mart Nutt, et kui seda haridusnõuet üldse kuskile poole muuta, siis pigem rangemaks ja peaks olema juriidiline haridus ja just nimelt magistrikraad või magistrikraadiga võrdsustatud haridus (enne Bolognat). See muutmine jäi välja, aga sellega võib edasi elada. Riigisekretäri ametikoht ei ole lihtsalt Eesti tippjuhi ametikoht, vaid tegemist on riigi kõige kõrgema ametnikuga. Teine ja palju sügavam probleem on ikkagi selles, et tänane valitsus püüab teha ettepaneku, et saaks poliitiliste otsuste tegemist delegeerida ametnikele. See on põhimõtteline probleem. Kui seda eelnõu ei oleks, siis seda probleemi ei oleks. Täna me oleme selgelt silmitsi sellega, et suure tõenäosusega tuleb kolmandal lugemisel otsustada, kas anda ministrile õigus delegeerida enda otsuste tegemine ametnikele. Komisjonis oli üks Rahandusministeeriumi põhjendusi isegi see, et aga ministrit ei saa alati kätte. No kuulge! Digiallkiri on leiutatud, isegi mobiil-ID on olemas! Ministrid on mitu korda paremini kättesaadavad kui võib-olla 5, 10 või 15 aastat tagasi. See on see sisuline mure, mis selle eelnõuga tegelikult on. Pluss see vormiline mure, et seda on nagu solgutatud ühtepidi ja teistpidi ning sealt on välja võetud mõned punktid. Tegelikult ei peaks me seda eelnõu siin saalis menetlema, aga ma mõtlesin, et stenogrammi huvides ma tulen ja ütlen puldis ära need kaks kõige suuremat muret. Kindlasti on piiriäärsed maad üks ehe näide selle kohta, kuidas ei peaks väga kergekäelisi otsuseid tegema. Tegemist o
Austatud esimees! Lugupeetud peaminister! Minule jäi alguses kogu aeg see mulje, te nagu jätsite mulje, et teie ei tea nendest politsei sekkumistest midagi, ja kordasite, et tegelikult politsei otsustab kõike ise. Alles pärast päris pikka küsitlemist saime teada, et tegelikult käis iga päev, mitu päeva järjest koos seltskond: Riigikogu esimees, siseminister, teie. Te arutasite asju. Mida te arutasite ja kas sellest protokoll ka järgi jäi või te lihtsalt kuulasite? Milles siis see nõupidamine seisnes ometigi? Minule jääb küll mulje, et te alguses ei tahtnudki sellest rääkida. See võttis tükk aega, et teada saada, et te üldse olete selle otsustamise juures olnud.
Aitäh! Ma kindlasti vastan ka sellele küsimusele. Aga ma lootsin siiralt, et kui ma nimetasin su nime, siis sa kasutad võimalust selgitada, miks jäi ringkonnakohtu otsus õigel ajal täitmata. Aega anti selleks üheksa kuud. Miks sa sellele vilistasid? Ei, ma vastan küsimusele. Aga miks see sulle korda ei läinud? See on omaette küsimus, juriidika sulle järelikult tähtis ei ole. Miks sa seda küsid siis? Sinu tegevusetus põhjustas ka ju trahvi, 3200 eurot. See on fakt. Kas see on külaklatš või? Kas ma olen selle välja mõelnud või? Kas see jutt, et teie võtate rublatehingud letti, kui meie selle teemaga tegeleme, on klatš või? Kõik see on arhiivist väljavõetav. Kui Riigikogu tegi otsuse asutada VEB Fond, kas see polnud Riigikogu otsuse kaudu sekkumine eraõiguslikesse suhetesse? Kas see on klatš? Kui on konstateeritud fakti, et nende sammudega stabiliseeriti Eesti finantssüsteem ja päästeti Eesti pangandus, siis see ei ole külajutt, need on kõik faktid. Üle 32 miljoni dollari saadi kätte ja üle poole jäi saamata – need on kõik faktid. Ma räägin eelkõige õigluse printsiibist. Mina lähtun õigluse printsiibist, see on kõige tähtsam. Eks poliitikas ole nõndaviisi, et ka kahtlused tuleb maha võtta, ka korruptant ei tohi olla kas või näiliselt seotud salatehingute või salasobingutega. Vahur Kraft allkirjastas selle valedokumendi, olles ise alles kohusetäitja, olles eelnevalt, Siim Kallase ajal olnud Eesti Panga asepresident. Kindlasti võib väita, nagu väidab ka <PARTY>, et ta tegutses üksi, tal ei olnud suuniseid ega olnud tehtud mingeid kokkuleppeid, aga TSL International, kes tuli oma n-ö kehaga, esitas valeandmeid ja selle tuvastas ka Eesti Panga audit. Kas sealt liikus raha Eesti poliitikasse ja kui palju liikus? Ma arvan, et meie järelevalveorganid ei olnud sel ajal veel kahjuks piisavalt operatiivsed ega professionaalsed. See võib olla poliitiline hüpotees, aga see on probleem, kui Vene eriteenistustel on olemas toimik mõne Eesti tipp-poliitiku kohta. Kui on tehtud neid ko
Ma püüdsin su kavalale küsimusele juba vastata. Ju ma ei olnud siis nii kaval, et sa oleksid aru saanud, aga võib-olla olid hoopis sina kaval ja tegid lihtsalt näo, et ei saanud aru. Meil oli sel teemal elav arutelu. Kõik toetavad seda veebiülekande põhimõtet. Aga kui sa profina kodu- ja töökorra seaduse lahti võtad, siis saad aru, et polegi õieti kohta, kuhu seda paragrahvi kirjutada. Lisaks pani meid selle paragrahvi kirjutamisest loobuma teadmine, et üks komisjon teeb neid ülekandeid täiesti rahulikult ja kehtiva kodukorra raames. Selleks ei ole vaja midagi muuta. Aga kui sa eelnõu edasise menetluse käigus oled kindlal veendumusel, et selline paragrahv oleks vajalik, siis ma arvan, et me sinuga koos sõnastame selle ära. Mul ei ole selle vastu midagi, kuigi praktika näitab, et vajadust selle paragrahvi järele tegelikult ei ole. Ma ütlesin seda selle kogemuse põhjal, mis mul on sellest komisjonist, kuhu ma ise kuulun. Ma tean natuke ka teiste komisjonide tööd. Ma näiteks arvan, et täiesti normaalne on, kui põhiseaduskomisjoni koostööpartner on mittetulundusühingute ja sihtasutuste liit. Ilmselt on neil väga palju öelda. Kui põhiseaduskomisjoni teemade hulka jääb ka tulevikus kõik see, mis on seotud kohaliku omavalitsuse ja haldusega, siis oleks täiesti normaalne, kui üks koostööpartner oleks maaomavalitsuste liit ja linnade liit või nende ühendus. Ma arvan, et tuleb tervitada neid erakondi, kes siia soovivad tulla, aga ma arvan, et nad väljendavad siiski midagi muud, mitte mingit laiemat, selget, ühtset huvi, mis vabakonna kaudu siia tuleks.
Aitäh, austatud juhataja! Hea ettekandja! Me oleme seda küsimust siin kaks tundi arutanud. Mul on hea meel näha, et vaatamata oma noorusele, oled sa tegelikult vana parlamendihunt. Nagu sa ise ütlesid, oled sa üheksa aastat parlamendis olnud ja oled nüüd need kaks tundi vastu pidanud. Mul on sulle lihtne küsimus. On muidugi tänuväärne, et sinus elab ikka edasi keskkonnakomisjoni liige ning sa räägid keskkonna tulevikust ja rohelisest maailmavaatest. Mulle tundub, et siin saalis on ikkagi õhus ka skeptilist hoiakut ja soovi see eelnõu tagasi lükata. Nagu sa ise ütlesid, on olemas võimalus see teenus ka ära keelata. Mina toetan seda eelnõu ega näe võimalust panna inimesi sellest teenusest loobuma. Sa oled kindlasti ka väljaspool seda saali kohtunud inimestega, kes on skeptilised. Mis on need alternatiivid, mida nad soovivad näha? Üks võimalus on seda seadust edasi menetleda, teha muudatusettepanekud, nii nagu rahvasaadikud soovivad ja nagu me heaks arvame, ning teine võimalus on ära keelata. Kas on ka mingeid vahepealseid ettepanekuid? Miks peaks üldse keegi olema skeptiline? Kuidas seda probleemi siis lahendada?
Aitäh, proua juhataja! Hea kolleeg Karel! Sa oled siin sügavuti ja laiuti rääkinud meile Riigimetsa Majandamise Keskusest, oled avanud enda suuri teadmisi metsanduse alal ja põhjendanud, miks üks või teine liige sinna nõukogusse valiti ja miks üht või teist ei valitud. Sa tegid komisjonis otsuse n-ö erakonna järgi ja selle järgi, et sa kuulud opositsiooni, aga mis valiku sa oleksid teinud, kui sa nende kahe väga hea kandidaadi vahel oleksid valinud kui metsamees, nagu sa praegu siin esinenud oled? Kas sa seda julged öelda?
Suur tänu! Vabandust, et ma ei jõudnud saali kohe, ja ma pean ütlema, et mul on keeruline praegu seda protseduurilist küsimust isegi esitada. See, mis mõned minutid tagasi toimus, kuidas te, lugupeetud Riigikogu aseesimees, umbusalduse avaldamise ajal lubasite Riigikogu liikmel Mart Helmel rängalt solvata peaministrit – aga mitte ainult teda, meid vaatavad paljud inimesed –, tuues mingeid võrdlusi, mis võivad puudutada Eestis paljude inimeste tervist, aga mitte peaministri oma. See ei puuduta mitte kuidagi peaministri tööd. Palun püüdke edaspidi selliseid küsimusi katkestada. Ma ei tea, kas on võimalik siin saalis neid päris vältida. Minu protseduuriline küsimus oli protest teie tegevuse vastu.
Meeldivat hommikutundi, head kolleegid! Lugupeetud istungi juhataja! 30. aprilliks ei laekunud selle eelnõu kohta ühtegi muudatusettepanekut. Põhiseaduskomisjon arutas eelnõu teiseks lugemiseks ettevalmistamist oma 6. mai istungil neljanda päevakorrapunktina. Otsustasime ise, n-ö oma tarkusest teha selle eelnõu kohta ühe tehnilise muudatusettepaneku, mis lähtus sellisest loogikast, et kuna eelnõu mõttes väga kiire aeg ja lipupäev – veteranipäev, 23. aprill – on möödas, siis võiks eelnõu hakata kehtima üldises korras, s.t kümnendal päeval pärast Riigi Teatajas avaldamist, mitte esialgse kava järgi Riigi Teatajas avaldamisele järgneval päeval. Meie konsensuslik otsus oli, et täna võiks olla see tore kuupäev, mil selle eelnõu teine lugemine lõpetatakse. Kui see on, head kolleegid, teie enamuse tahtmine, siis oleks tore, kui saaks selle eelnõuga tulla kolmandale lugemisele 21. mail s.a. Teeme ettepaneku see eelnõu seadusena vastu võtta. Aitäh, oli tore!
Tänan, hea ettekandja, väga huvitava ettekande eest! Teatavasti on meil tulevane pension seotud töötasuga keeruka indekseerimissüsteemi kaudu. Seal on aluseks üks keskmine palk, mis tähendab, et miinimumpalka teenivad inimesed saavad arvestuslikult kirja vähem kui ühe nn pensioniaasta. Ja iga kord, kui me kohtume selle sihtgrupiga oma valimisringkonnas, see probleem tõstatatakse. Inimesed tajuvad seda äärmise ebaõiglusena – näiteks need, kes on kaupluse kassas või õmblusliini ääres raske vaevaga vaid miinimumpalga välja teeninud. Kas ei oleks võimalik indekseerimissüsteemi ümber korraldada nii, et inimesed töötaksid miinimumpalgaga ja saaksid ikkagi kirja ühe pensioniaasta?
Ma hakkan tagumisest otsast pihta. Keskkonnaministeerium töötab oma kompleksvariandi kallal edasi. Loodetavasti me näeme seda juba sügisel. Teie küsimuse esimene pool puudutas eelnõu esimest punkti seaduse § 66 lõike11 tühistamise kohta. Tehakse selline muudatus, et kohalik omavalitsus korraldab jäätmeveo ja seda niimoodi, et vedava ettevõtja kliendiks on jäätmevaldaja, kellele ettevõtja saadab arve. Igale kliendile seega eraldi. Vahelüli kohaliku omavalitsuse näol olla ei tohi. Kõik senised lepingud kehtivad lepinguaja lõpuni, seadus ei ole tagasiulatuva mõjuga. Seadus hakkab kehtima 1. oktoobril, kui see vastu võetakse. Aga kõik lepingud, mis on seni sõlmitud, kehtivad kuni kehtivusaja lõpuni. Minu isiklik hinnang kodanikuna on, et see 12 nädala jooksul jäätmete äravedamine on jama, vähemalt tiheasustusega alal. Me võime ju näidata, et meil on kompostimisvõimalus olemas, aga kui meil on perekond, kus on väiksed mähkmeid kasutavad lapsed, siis ma ei tea, kui hügieeniline see on või mis naaber sellest arvab, kui konteiner on tema aia vastas ja seda mähkmeid sisaldavat konteinerit kahe või kolme kuu jooksul ei tühjendada. See on minu isiklik arvamus. Ja mulle isiklikult ei meeldi ka seesama eelnõu esimeses punktis pakutav muudatus § 66 lõike 11 tühistamise kohta. See on selline tunnetuslik küsimus, kas võib seda teha või mitte. Arutelude käigus on palju küsitud, miks kohalik omavalitsus võib omada näiteks sibitünni või -autot, aga prügiautot ei tohi omada. Kindlasti võime vaielda selle 1. oktoobri tähtaja üle. Kui me reaalselt tahaksime selle eelnõu eesmärki saavutada, nagu algataja seda mõtles, siis peaks seadus hakkama kehtima tavapärases korras peale Riigi Teatajas ilmumist. Siis oleks asjal mingi mõte. Kohalikud omavalitsused aga lükkavad oma suvepuhkuse edasi, saavad vajalikud hanked ära korraldada ja elu läheb edasi. Kahjuks mul ei ole kõikide kohalike omavalitsuste vastuseid laua peal, nii et ma ei suuda praegu heale kolleegile öelda, kui mitu kohalikku omaval
Aitäh selle küsimuse eest! Me arutasime väga põgusalt seda, kuidas võiks nende komisjonide tööd efektiivsemaks või paremaks teha. Sealjuures ei olnud väga põhjapanevaid erisusi, pigem oli küsimus parlamentaarses tavas, näiteks, kuidas fraktsioonid võiksid inimesi määratleda ja kuidas see võiks aidata. Ma ise tegin ettepaneku, et näiteks võiks igal liikmel või igal fraktsioonil komisjonis olla vetoõigus. See kindlasti parandaks kõigi fraktsioonide võimalust osaleda. Aga selle üle ei olnud väga pikka arutelu. Aitäh selle väga huvitava ettepaneku eest! Kui te selle esitate, siis ma arvan, et põhiseaduskomisjon võtab seda väga tõsiselt ja kindlasti seda ka arutab.
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Head inimesed, kes te vaatate või kuulate! Mul oleks soov teha kaks asja, kiita peaministrit ja valitsust ja esitada mõned küsimused. See peaks olema nii, et kui asjad on mingil moel valesti, siis on kriitika kohane ja vastupidi, kui asjad on hästi, siis on korrektne ka avaldada kiitust ja ma arvan. Otsus, mis hiljuti valitsus vastu võttis 300 miljonit erakorralist rahastust laia pindsele riigikaitsele on üks õigeaegne ja hea otsus, sisuline tugev sõnum. Ja see, et sellele lisandus initsiatiiv. USA vägede kohaloleku suurendamiseks. Kinnitab, et on mingi momentum tekkinud ja, ja samuti siin on lisandunud aktiivne tegutsemine Kaitseministeeriumi poolt hangete teostamiseks. Kui kriitika puhul peab olema midagi valesti. Kui on hästi, siis tuleb kiita ja antud hetkel on valitsus ja peaminister seda kiitust väärt. Muidugi tekivad mõned mõtted, et kui asi on jõudnud selleni, et meil on vaja erakorralisi samme, sest tõenäoliselt on planeerimisotsused ja planeerimisprotsess olnud ajale mittevastav ja siin oleks kohane mingi ülevaade teha. Teiseks. Riigikaitseteemade üldiselt on paremini lahendatavad ja arutatavad sobivas tihti piiratud. Sellisel koosolemisel nõupidamisel kas komisjonis või töögrupis. Aga mõnikord hakkab mingi teema elama oma elu ja antud hetkel on selleks saanud õhutõrje. Kaitseväe juhataja on oma artiklis Postimehes 27. oktoobril heitnud ette, et mõned riigikogulased on algatanud pöördumise Vabariigi Valitsuse poole ja kahetsusväärsel kombel nad ei ole konsulteerinud temaga. See ei ole korrektne. Aga ta ütleb, et ei ole konsulteerinud kaitseministriga. See ei ole korrektne ja õnneks Kaitseväe juhataja hiljem laupäevases postituses Facebookis lükkab selle ümber, kus ta kirjeldab kuidas õhutõrjeteema arutelu ja see algatus üldse sündis. Ja see algas, millest – minu ja kolleeg Leo Kunnase külaskäigust Kaitseministeeriumisse. Kaitseväe juhataja oma Facebooki postituses ka kirjeldab seda, kuigi see stiil võiks olla na
Aitäh, lugupeetud Riigikogu esimees! Hea komisjoni esindaja! Tulen tagasi sama küsimuse juurde, mille kolleeg Kalev Kotkas siin esitas. Missugused on põllumajandustootjate täiendavad kulud selle seaduseelnõu seaduseks muutmisel? Kas te enne esimesele lugemisele saatmist komisjonis seda teemat arutasite? Seletuskirjas on ju ka kirjas, et ei kaasne täiendavaid kulusid riigieelarvele, aga peab olema analüüsitud, missugused mõjud on huvigruppidele. Äkki tuletate meelde, kas siis põllumajandustootjate kulud suurenevad, kui see seaduseelnõu saab seaduseks?
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Hea ettekandja! Ma siiski pean tunnistama, et oli küsimusi ja minu arust olid ka üsna head vastused härra Hepnerilt. Teine lugu oli see, et need vastused võib-olla ei olnud alati oodatud, aga diskussioon oli. Ma tahaksin tänada ka Matit selle eest, et tegelikult oled sa seletanud ja arutanud siin rohkem, kui su kohus oleks. Selle eest suur tänu! See on asja huvides. Aga nüüd selle põhjal ma küsiksingi. Professionaalide usaldamine on hea asi. Aga meil on praegu olukord, kus me oleme professionaale usaldanud ja kümneaastane kava saab juba kolme kuu jooksul teise muudatuse. Mida teha, kui ikkagi Riigikogu liige tunneb, et olemasolevasse protsessi on vaja kuidagi sisuliselt sekkuda? Meil on praegu ju see olukord käes.
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Lugupeetud sotsiaalminister! Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liikmed on Riigikogu XII koosseisu tööaja jooksul mitu korda esitanud siseministrile ja peaministrile arupärimisi narkosurmade rohkuse kohta Eestis. Me juhtisime korduvalt siseministri tähelepanu asjaolule, et narkosurmade suur arv sõltub otseselt sellest, et liiga vähe üritatakse kätte saada tänavadiilereid. Käesoleval aastal taktikat muudeti ja Siseministeeriumi senisele prioriteedile, n-ö narkoparunite püüdmisele lisandus tänavadiilerite püüdmine. Selle tulemusena narkosurmade arv käesoleva aasta esimeses kvartalis 44% vähenes. Politsei uudse taktika efektiivsust näitab ka narkokuritegevusega seotud statistiliste näitajate tuntav kasv. Teadaolevalt on Sotsiaalministeeriumi valitsemisalal oluline roll narkosurmade arvu vähendamises. Sellest tulenevalt palume lugupeetud sotsiaalministril vastata üheksale küsimusele, mida ma ette lugema ei hakka, vaid palun, et lugupeetud minister enne vastamist teeks seda ise. Aitäh! Tänan, proua eesistuja! Austatud minister, suur tänu sisukate vastuste eest! Aga kas saab anda hinnangut Sotsiaalministeeriumi võetud meetmete regionaalsele mõjule?
Suur tänu! Austatud minister! Räägime siin riigireformist, samamoodi räägime ka valdkondlikest põhialustest. Ma olen kindel, et kui riigireform kui selline peaks tulema, siis ta peaks kindlasti aitama valdkondi oma põhialuseid ellu viia ja – see on hästi tähtis – valdkondade koostööd ja n-ö nende silotornide koostööd parandada. Toome lihtsa näite. Näiteks on Eestis hästi suur probleem laste liikuvusega ja sellest tuleneva ülekaalulisusega. See puudutab mitmeid valdkondi: sotsiaalvaldkonda, kultuurivaldkonda, haridusvaldkonda. Siit tulebki küsimus, millisel moel riigireform teie nägemuses peaks neid valdkondi lähendama võrreldes praegusega.
Hea juhataja! Lugupeetud kultuuriminister! Esiteks tunnustan teid, et sarnaselt eelmise valitsusega otsustab ka seekordne valitsus toetada lisaeelarves kultuurivaldkonda. Kultuuritegevus, sh üritused ja etendused, on juba aasta aega olnud väga keerulises olukorras. Loodan, et valitsus otsib lahendusi, kuidas inimeste turvalisuse tagamisel suudetakse ka kultuurielu võimalikult avatuna hoida. Samas tekib lisaeelarve proportsioone vaadates põhjendatud küsimus, et mida peaks olukorrast arvama spordivaldkond. Kogu kultuurivaldkonnale ette nähtud ligi 42 miljonist eurost jõuab sporti ainult ligikaudu 2 miljonit eurot. Kas te ei tunne, et Eesti spordirahvale on natuke liiga tehtud? Miks on spordivaldkonnale makstav toetus jäänud mullukevadise lisarahastusega võrreldes proportsionaalselt väiksemaks? Aitäh, istungi juhataja! Lugupeetud kultuuriminister! Kultuuri- ja spordivaldkond paistab silma selle poolest, et selles valdkonnas on palju vabakutselisi ning võlaõigusliku lepingu alusel töötavaid inimesi. Kas te oskate öelda, kui palju spordivaldkonna inimesi lisaeelarve meetmete alla mahub ning millised on toetuste saamise täpsed kriteeriumid? Kas riik plaanib eraldi kompensatsiooni ka nende sündmuste korraldajatele, kelle võistlused päris ära ei jää, vaid toimuvad vähendatud mahus ja suure eelarvelise miinusega?
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Härra rahandusminister! Teid kuulates on jäänud mul mulje, et oma ettekandes te ei ole olnud ei aus ega järjekindel. Ühest küljest te räägite, kuidas maksud vähenevad ja kuidas te teete sellega soodustusi ettevõtjatele. Teisest küljest te vaikite maha selle, et eelmisel aastal võeti meil vastu kobarseadus, millega makse jõuliselt tõstetakse, ja tegelikult te pistate käe väga sügavalt ettevõtjate taskusse. Ühest küljest te räägite, kuidas te toetate majandust ja ettevõtlust, teisest küljest ütlete, et teist ei sõltu mitte midagi. Kas te ei tahaks kätt südamele panna ja ausalt tunnistada, et tegelikult ei toeta eelarve ei ettevõtlust ega majanduskasvu?
Aitäh, hea küsija! See hinnang, ma ütleks, on äärmiselt subjektiivne. Seda selles mõttes, et tegu ongi uue toetusega, mis on erakorraline. Ja kui midagi teed, siis võib selles selguda ka vajakajäämisi, ja Justiitsministeerium reageeris kohe. Jah, hea küsija samal päeval reageeris enda Facebooki seinal, aga see sein ei lahenda probleeme. Vajalik muudatus oli vaja ette valmistada, et kõik ka juriidiliselt pädeks, ja see esimesel võimalusel Riigikogusse saadetigi. Aitäh selle küsimuse eest! Nii nagu ma selles ülevaates ka viitasin, kaks inimest on teada andnud, et nende toetusraha on selle toetuse mõttes mittesihtotstarbepäraselt kinni peetud. Nende inimestega tegeldakse eraldi, nende toetused vaadatakse üle. Ma ei saa küll pead anda, aga ma arvan, et olukord laheneb nendele inimestele positiivselt. Aga need, kes ei ole teada andnud – me tegelikult ei teagi täna ju, kui palju neid inimesi on. Siin on välja käidud väga erinevaid numbreid, ma ütleksin, et vahe on suurusjärkudes. Mõni räägib sadadest tuhandetest. Küsisin ka ise, kui palju aktiivseid täitemenetlusi praegu käimas on. Neid on kokku 35 000. Ei ole mitusada tuhat. Ja kui inimene ei ole teada andnud ... Teine võimalus on see, et need inimesed, esiteks, kas ei kvalifitseeru sellele toetusele või teiseks, nad ei ole veel avaldust esitanud.
Aitäh! Iseenesest ma väga tervitan seda, et reklaamipiirangud lõdvenevad, sest nende järgimine ja kontrollimine on tõesti väga ressursimahukas. Ressurss võiks kuluda mujale. Aga ma tahtsin küsida täpsustavalt. Te viitasite siin uuringule, mis selgitas, et reklaamikulude ja valimistulemuse vahel on seos. Kas need seosed on ka põhjuslikud? Võib-olla on niimoodi, et lihtsalt üks rikas erakond on olnud võimul ja kõike hästi teinud ning ta valitakse tagasi, st valimistulemus on hea selle tõttu, et töö on olnud hea, mitte et reklaami peale oleks väga palju raha läinud. Kas nendes uuringutes on näidatud põhjuslikke seoseid?
Aitäh, härra eesistuja! Hea minister! Vastusest üle-eelmisele küsimusele me kuulsime, et raha nagu ei ole ja motiveerida töötajaid ei saa. Eespool kõlas küsimus teaduse rahastamise kohta, sinna ka ei saa nagu hästi raha panna, kuna seda vist ei ole. Tervise- ja sotsiaalvaldkonnale kulutame protsendina SKP-st vähem kui lähinaabrid, pensionidele protsendina SKP-st lausa poole vähem kui naabrid. Öelge palun, mille peale siis mullu raha kõvasti kulus ja kulub ka tänavu ja järgmistel aastatel! Ja mille puhul me võime siis hõigata, et me kulutame rohkem kui naabrid?
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Eesti Keskerakonna fraktsioon esitab seaduseelnõu, mis näeb ette võlaõigusseaduse täiendamist. Muudatuse eesmärk on täiendada võlaõigusseadust, et luua tarbijale võimalus anda raskes majanduslikus olukorras krediidiandjale või krediidiandja vahendajale tagatisena märgitud vara üle selliselt, et see vara kataks krediidiga seotud olemasolevad ja tekkida võivad kulutused. Seadusmuudatust on vaja, kuna krediidi võtmine on tänapäeva ühiskonnas tavapärane otsus, mis võimaldab teadlikel tarbijatel soodsate tingimuste korral oma elukvaliteeti parandada. Paraku ei ole keegi kaitstud selle eest, et võlakoormus muutub mingil põhjusel talumatuks ning võib tekkida suur ülevõlgnevuse ehk ülemäärase võlgnevuse risk. 2008. aasta finantskriisi tagajärjel jäid paljud pered ilma oma kodudest ja väljusid kodu soetamise tehingutest vaesemana kui kunagi varem. Seaduse jõustumisel väheneks inimeste ülevõlgnevus ja liigtarbimisest tuleneva võlgnevuse risk, mis on koormav Eesti sotsiaalkindlustussüsteemile. Samuti aitaks see ära hoida niisugustesse makseraskustesse sattumist, mis tekkisid 2008. aasta finantskriisi tõttu. Aitäh!
Härra esimees! Head kolleegid! Ka mina tunnistan probleemi, et osa vanemaid ei vii oma lapsi arstlikku kontrolli, aga Keskerakonna pakutud eelnõuga me kahjuks seda probleemi ei lahenda. Põhjendused, miks vanemahüvitist või ka muid peretoetusi arstlikus kontrollis käimisega mitte siduda, on järgmised. Esiteks, toetuste maksmise peatamine ei taga, et laps jõuab tervisekontrolli, pigem võtab selline meede elatusvahendi lapselt, kes seda eluliselt vajab. Teiseks, info abivajavate laste kohta ei jõua kohalikku omavalitsusse ja seega ei ole ka riigil võimalik asuda lapsevanemale appi, et aidata tal täita lastekasvatamise rolli, mis on ennekõike loomulikult lapsevanema prioriteet. Pigem toetan ka mina siin palju räägitud nn seiresüsteemi loomist, mille kaudu leitakse tervisekontrollis käimata jäänud lapsed ning suunatakse nad sellesse kontrolli. Süsteemil endal võiksid minu arvates olla järgmised etapid. Haigekassa on see, kes raviarvete alusel jälgib laste tervisekontrollis käimist. Teatud intervalliga antakse perearstile teada lastest, kes ei ole tervisekontrollis käinud. Seejärel saab perearst kutsuda lapse visiidile ja kui laps tervisekontrolli ei lähe või vanemaga ühendust ei saada, käsitatakse seda abivajava lapse juhtumina ja kaasatakse kohaliku omavalitsuse lastekaitsetöötaja. Lastekaitsetöötaja kohustus on hinnata lapse ja pere toimetulekut ning osutada perele abi, samuti tagada see, et laps jõuaks arsti juurde tervisekontrolli. Seejärel saab lastekaitsetöötaja anda perearstile juhtumi kohta tagasisidet. Jah, loomulikult on selle skeemi eduka toimimise eeldus see, et kõik lapsed pannakse pärast sündi kirja perearsti nimistusse, mis omakorda võimaldab reageerida juhul, kui laps tervisekontrolli ei jõua. Kokkuvõtvalt öeldes tagab selline lahendus, et tervisekontrollis käimata jäänud lapsed jõuavad kohaliku tasandi lastekaitsetöötajate vaatevälja, kes abivajaduse ilmnemise korral saavad sekkuda ja abi pakkuda. Sama skeem võimaldab perearstidel suunata vanemliku hoole
Aitäh, austatud juhataja! Austatud minister! Viimase kahe päeva jooksul on väga paljud Eesti ettevõtjad saanud oma meiliaadressil ettepaneku registreerida oma ettevõte Lätis, selleks et vähendada oluliselt firma maksukoormust. Kirjale on lisatud Eesti Maksu- ja Tolliameti peadirektori tsitaat: "Läti madal maksumäär mikroettevõtetele on hea idee, mis ei sunni alustavaid ettevõtjaid ellujäämise nimel ninast verd välja võitlema. Läti maksuerisus annab mikroettevõtetele võimaluse ausalt äri ajada." See on tingitud sellest, et Lätis on vastu võetud seadus, mis tunduvalt lihtsustab väikeettevõtjate elu, kes ei pea teatud tingimuste täitmise korral maksma tulu-, sotsiaal- ega töötuskindlustusmaksu. On ilmselge, et see stimuleerib Eesti ettevõtjaid liikuma Lätisse ning makse seal maksma. Eelkõige puudutab see IT-valdkonda, mis tihti ei ole konkreetse asukohaga seotud. Paljude ekspertide arvamuse kohaselt vajab Eesti rohkem kui kunagi varem väikeettevõtete ... ... maksepoliitika liberaliseerimist. Kas olete nõus, et peame tegutsema viivitamatult, kuna Läti juba korraldab aktiivselt PR-kampaaniat investorite kaasamiseks? Aitäh vastuse eest! Olen teiega osaliselt nõus. Nagu ma juba ütlesin, eelkõige puudutab see probleem IT-valdkonda, aga mitte ainult. Näiteks tean ma seakasvatajaid, kes tõesti on praegu valmis oma ettevõtte Lätti kolima, sest seal makstakse lisaks emisetoetusele 300 eurot ühe looma kohta jne. Selge see, et see kõik ei ole nii lihtne. Aga kui Lätis see muudatus ikkagi jõustub ja meie ettevõtjad hakkavad n-ö sinna kolima, siis mida peaksime meie teie arvates ette võtma?
Aitäh! Austatud siseminister peaministri ülesannetes! Apteegireformi teemal on viimasel ajal valitsusele esitatud mitu pöördumist ja muret tekitavalt kiiresti läheneb reformi jõustumise kuupäev, aga selgeid vastuseid ei ole siiamaani. Reformi väljatöötamisel kehtestati sellele viieaastane üleminekuperiood, millest praeguseks on järele jäänud vaid mõned nädalad. See tähendab, et ravimiseaduse muudatuste suhtes peaks ammu olema selgus majas ja osapooled peaksid tegelema reformi ettevalmistustega. Selle asemel esitasid aga koalitsioonierakonnad eelmise aasta lõpus reformide tagasipööramiseks oma eelnõu ja pärast selle väljahääletamist ütles peaminister Jüri Ratas, et sellest hääletusest tuleks ka väga palju juhinduda. Teisalt, Vabariigi Valitsuse 16. jaanuari istungi kommenteeritud päevakorras tuuakse ravimiseaduse eelnõu 127 mittetoetamise põhjenduseks, et valitsus arutab lähiajal ministeeriumi enda esitatud ettepanekuid ravimiseaduse muutmiseks, sh ettepanekuid haiglaapteekide õiguste laiendamiseks. Siit taaskordne küsimus: millised on siis valitsuse plaanid apteegireformi valutuks jõustamiseks ja millal valitsus oma plaane arutab? Austatud siseminister! Ma juhiks teie tähelepanu sellele, et reformi jõustumiseni on jäänud kaks kuud ja sellest Riigikogu töönädalaid on ainult seitse. Nii et kui mingid muudatused peaksid Riigikogust läbi käima, siis aeg on tegelikult väga kriitiline. Lõppude lõpuks on üleminekuks aega olnud viis aastat. See, et nüüd kaks kuud enne reformi rakendumist ei ole valitsusel seisukohta ega sisulist tegevuskava, on tegelikult vastutustundetu ja võiks öelda, et võimalike abivajajate suhtes andestamatu. Praegu on olukord ju hoopis selline, et turuosalised on viimases lõpus mõned nädalad enne reformi vastasrinnetel. Samas, päris paljudes kohtades, ligi 30 kohas üle riigi võib tegelikult juhtuda selline olukord, et apteegiteenus ei ole peale reformi jõustumist üldse kättesaadav või on väga puudulikult kättesaadav. Nii et minu meelest te peaksite su
Suur tänu ettekandjale lühikese ja konkreetse ettekande eest! Ka mul tekkis organisatsiooni suhtes keerulisi küsimusi. Loen kodanikuühiskonna arengu kohta ja ma tean, et kodanikuühiskonna väga suured koostisosad on kümned tuhanded inimesed, kes kuuluvad Kaitseliitu, priitahtlike päästjate hulka jne. Teema sisust ma sain jällegi aru, et nendest nagu juttu ei ole. Ilmselt on osalusdemokraatias ja riigijuhtimises sõna andmisel siin oma eripärad. Kas te arvate nemad ka vabakonna hulka – mina arvan, et nad on kodanikuühiskonna osa –, ja kui neid ei arvata sinna, siis kuhu nad kuuluvad?
Proua juhataja! Austatud Riigikogu liikmed! Põhiseaduskomisjon arutas käesolevat seaduseelnõu kolmel komisjoni istungil. Esmalt oli eelnõu kõne all 2013. aasta 10. septembri istungil, siis toimus kõige põhjalikum ja sisulisem arutelu sel teemal. Teist korda arutas komisjon eelnõu 16. detsembri istungil, siis tehti menetluslikud otsused eelnõu kohta. Kolmas kord oli eelnõu arutelu all 2014. aasta 20. jaanuari komisjoni istungil, kui menetluslikud otsused ümber tehti. Nimelt oli algselt kavandatud, et eelnõu esimene lugemine toimub 14. jaanuaril, kuid kuna ettekandja ei saanud sellel istungil osaleda, siis lükati lugemine edasi. Meie lõplik otsus oli see, et eelnõu tuleks arutada tänasel, 28. jaanuari istungil. Tutvustan põgusalt kõiki neid kolme istungit. Esimesel istungil, mis toimus 10. septembril, osalesid lisaks põhiseaduskomisjoni liikmetele Siseministeeriumi migratsiooni- ja piirivalvepoliitika osakonna juhataja Ruth Annus, sama osakonna nõunik Siiri Leskov ning sama osakonna õigusnõunik Kaire Sepper. Nimetatud seaduseelnõu tutvustas tollel istungil algatajate nimel härra Ossinovski. See tutvustus hõlmas põhimõtteliselt sama probleemiringi, millest härra Ossinovski ka täna Riigikogu plenaaristungil rääkis. Debatt toimus põhiliselt valitsuse esindajate ja eelnõu algataja vahel. Teiste osalejate küsimused puudutasid võib-olla rohkem detaile. Aga kuna sellel debatil hõlmati väga laia teemaringi, mis läks eelnõu raamistikust küllaltki kaugele, siis räägin ma praegu nendest küsimustest, mis puudutasid eelnõu. Ruth Annuse vastuse võtan ma küllaltki üksikasjalikult kokku, et ei tekiks erinevaid arvamusi ega möödarääkimisi. Proua Annus sõnas, et Eestis on tõesti selliseid lapsi, kelle vanemad on võtnud lapsele lisaks Eesti kodakondsusele Venemaa Föderatsiooni kodakondsuse. Seda on peetud lastevanemate teadlikuks ja tahtlikuks tegevuseks, mida Venemaa Föderatsiooni saatkond on ka soodustanud, kuigi on teada, et Eestis ei ole mitmikkodakondsus lubatud. Tõenäoliselt soovi
Proua eesistuja! Hea minister! Head kolleegid! Tegemist on tõepoolest eelnõuga, millel on Eesti riigi jaoks märgiline tähendus. Riigikaitsekomisjon arutas seda enne esimesele lugemisele saatmist oma 27. jaanuari istungil. Sellel istungil osalesid eelnõu algataja esindajatena kaitseminister Urmas Reinsalu ning Kaitseministeeriumi ametnikud. Kuna minister andis eelnõu olemusest küllalt põhjaliku ülevaate, siis ma ei hakka seda siinkohal üle kordama. Kuid lühidalt võib öelda, et tegemist on Eesti riigis välja töötatud veteranipoliitika põhimõtete viimisega õigusaktidesse, mis tõepoolest suurendab kaitseväelaste ja kaitseliitlaste turvatunnet. Nad võivad kindlad olla riigi toetuses, kui nendega peaks midagi tõsist juhtuma. Riigikaitsekomisjon otsustas oma 27. jaanuari istungil konsensusega teha Riigikogu juhatusele ettepaneku lülitada arutluse all olev eelnõu esimeseks lugemiseks Riigikogu 11. veebruari istungi päevakorda ja teha ettepaneku eelnõu esimene lugemine lõpetada. Ettekandjaks otsustati määrata siinkõneleja. Lisaks otsustas komisjon konsensusega teha Riigikogu esimehele ettepaneku määrata eelnõu muudatusettepanekute esitamise tähtajaks kümme tööpäeva, nagu Riigikogu kodu- ja töökorra seadus ette näeb. Tähtaeg on seega 26. veebruar kell 17.15. Aitäh!
Aitäh sõna andmast! Lugupeetud rahandusminister! Kuulanud teie vastuseid, ma tahaksin üht asja täpsustada. Osast teie vastustest tuli välja, et te peate 17 aastat tagasi loodud teise pensionisamba süsteemi ebaõiglaseks. See on justkui tekitanud ebavõrdset kohtlemist ja teie hakkate nüüd seda ajaloolist ebaõiglust tagasi pöörama. Osa vastuste puhul jäi mulle mulje, et te ütlete, et see on ebavõrdne sellepärast, et need, kes jäid ainult esimesse sambasse, justkui ei saa täiendavat 4%, vaid see on see 4%, mis sinna ikka tuleb. Ja samal ajal te nüüd annate nendele, kes läksid ka teise sambasse ja kes on justkui eeliskoheldud, võimaluse selle 4% sealt teisest sambast välja võtta – vastupidi nendele, kes on esimeses sambas ja kes ei saa midagi välja võtta. Palun selgitage mulle, mis see teie loogika ikka selle ebavõrdsusega on! Ja kuidas te siis seda ajaloolist ebavõrdsust nüüd heastada kavatsete selle reformiga?
Aitäh! Me seda küsimust komisjonis niisugusel kujul ei arutanud, aga vastan veel kord: me saame maksta ainult seda, mida eelarve lubab. Selleks on tarvis teha just nimelt vajaduspõhised arvutused, täpselt nii, nagu see on ministeeriumis plaanitud. Siis tuleb tagasi ka see toetus, mis on mõeldud nendele, kes seda kõige rohkem vajavad. Seda me komisjonis arutasime. Aitäh! Jah, hea küsija, olen teiega põhimõtteliselt nõus. Ma saan vastata jällegi ainult seda, mis komisjonis jutuks oli. Eelnõu tutvustaja komisjonis seda küsimust loomulikult tuliselt toetas. Ta tegi ettepaneku, et meie sotsiaalkomisjonis peaksime langetama ainult poliitilise otsuse, aga see, kust raha võetakse, on teise komisjoni asi. Loomulikult ei saanud komisjon niisuguse seisukohaga nõustuda. Aga jah, allikat, lugupeetud küsija, meile komisjoni istungil ei esitatud.
Aitäh, lugupeetud spiiker! Lugupeetud peaminister! Me teame, et mitmed riigid, näiteks meie põhjanaaber Soome, aga ka Holland ja veel terve rida riike, on väga selgelt ja üsna kategooriliselt öelnud, et Euroopa Liidu eelarvesse tehtavate sissemaksete suurenemine seoses Brexitiga ei tule kõne alla ja eelarve mahu vähenemise tõttu tuleb leida kärpekohti kogu Euroopa Liidu eelarves. Räägitakse suurusjärgust 16%, mis tähendaks meile arvestatavat sissemakse vähenemist, praegusega võrreldes umbes 8%. Eesti on võtnud vastupidise seisukoha: parem maksame ise rohkem kui saame väiksema toetuse. Arvestame seda, et meie SKT ühe elaniku kohta tõuseb, ja kui see tõuseb vähemalt 75%-ni euroliidu keskmisest, siis meie saadav raha väheneb 40%. Sellele lisaks tahab Eesti valitsus maksta Euroopa Liidule senisega võrreldes veel 10–15% rohkem. Euroopa Liidust meile eraldatav raha väheneb umbes poole võrra. Praegu me saame 3,5 eurot ühe euro kohta, mis me maksame ... Kui suur hakkab 2020-ndate keskel olema see tagasisaadav summa?
Hea ettekandja! Üldiselt eestlased või üldse eestimaalased ei ole end eriti mässumeelsetena näidanud. Tõsi, aeg-ajalt teatud huvigrupid proovivad streiki organiseerida ja selleks, et üldse mingit tulemust saavutada, püütakse kogu aeg ka mingisuguseid toetusstreike korraldada. Kas komisjonist käis läbi kartus, et meil ühiskond ongi kogu aeg mingil toetusstreigi lainel, kui üks väike grupp otsustab põhistreikijatena streikima hakata? Kas komisjonis oli juttu, et järsku tasuks kaaluda nende riikide praktikat, kus toetusstreigid on keelustatud? Eestis on see oht täiesti olemas, et kogu aeg käib üks toetamine.
Keel on mõtlemise instrument ja ilmselgelt on emakeel kõige kvaliteetsem mõtlemise instrument. Siin on ilmselt vastus olemas: me saame parema rahvusmõtte, kui me mõtleme eesti keeles. Ma tegelikult päris alguses märkisin seda, aga hea meelega ütlen üle, sellepärast et kordamine on tarkuse ema. Kõigepealt, et Eesti noortele, kes on andekad, piisavalt vaimsete võimetega, peaks kõrgharidus olema kättesaadav. Kas ta on ühes või teises vormis, kas ta on nii-öelda tasuta kõrgharidus või on selleks loodud instrumendid, et tudeng saab laenu võtta, see on eraldi jutuajamise küsimus. Teiseks peaks Eesti kõrghariduspoliitika olema selline, et ta tagab kõrghariduse kvaliteedi. Kolmandaks peaks Eesti kõrgharidus tagama ettevalmistatavate noorte vastavuse Eesti tööjõuturule. Ja neljandaks ongi see, et ta peaks toetama rahvuskultuuri. Ma võiksin veel viiendaks tuua ka selle, et tegelikult Eesti kõrghariduspoliitika peaks olema selline, et ülikoolide nendesse [üliõpilastesse] investeeritud hinna ja kvaliteedi suhe oleks hea, et ei toimuks möödaharimist või noorte ettevalmistamist nendele aladele, kus tööjõuturg seda ei vaja. Mis põhimõtteliselt tähendaks seda, et ülikoolid peaksid toimima ratsionaalselt.
See kümme aastat ongi siia eelnõusse pandud teiste riikide analoogia põhjal, st kümmet aastat on peetud mõistlikuks perioodiks. Kui ettevõtjatel on laenukohustused, kui neil on mingid ootused kasumi suhtes või mingid lepingud, mida täita, siis saab need probleemid lahendada enne profiili muutmist või, ma ei tea, oma tegevuse mujale viimist, kui see peaks osutuma vajalikuks. Kõige suurem ettevõte on AS Balti Karusnahk, mis on Soome ettevõte. Soomlased on edendanud karusloomakasvatust ka teistes riikides, kaasa arvatud Hiina. Ma arvan, et me ei peaks siin nii kohutavalt Soome ettevõtjate eest seisma, kuigi investeeringud on väga vajalikud. Aga ma arvan, et soomlased võiks meile investeerida mõnes teises eluvaldkonnas, kasutades oma teadmisi ja oskusi. Väga paljud väikesed karusloomakasvandused on tekkinud hiljuti, seoses seakatkuga. Paljud, kes on pidanud seakatku tõttu seakasvatusest loobuma, on loonud väikese tšintšiljakasvanduse. Need on sellised ühemehefarmid. Tegelikult moodustab Balti Karusnahk 90–95% kogu Eesti karusnahatööstusest ja sealgi on tööl alla saja inimese, nii et see väga suur tegevusala ei ole. Ma tean, et mõnel fraktsioonil on juba olemas fraktsiooni seisukoht, aga et minu eesmärk on ikkagi teie poolehoidu võita, siis ma ei hakkaks praegu hääletuse tulemusi ennustama.