EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-et huggingface dataset:
Lugupeetud juhataja! Head kolleegid! Hakkame siis vaatama, mis toimus õiguskomisjonis seaduseelnõu 447 esimese ja teise lugemise vahel. Aga sissejuhatuseks paar sõna mälu värskendamiseks. Eelnõu algatas Vabariigi Valitsus juba 2. mail 2017. aastal, nii et päris pika ajalooga eelnõu. Esimene lugemine toimus 20. septembril 2017. Muudatusettepanekute esitamise tähtaeg oli 11. oktoobril 2017 ja selleks ajaks esitasid muudatusettepanekuid Riigikogu liikmed Uno Kaskpeit, Johannes Kert, Ain Lutsepp ja Ants Laaneots. Eelnõu eesmärk on loobuda 1990. ja 2000. aastate alguses riigisektori madalate palkade kompenseerimiseks loodud eripensionidest kaitseväes, politseis, piirivalves ja prokuratuuris. Muudatused jõustuksid alates 1. jaanuarist 2020 ja see puudutab neid, kes asuvad teenistusse peale 1. jaanuari 2020. Eripensionid kaotatakse üleminekuperioodi jooksul ja eripensioniõigus säilib kõigil neil, kes on teenistuses 31. detsembril 2019. Nagu ma ütlesin, nendel, kes liituvad teenistusega peale 1. jaanuari 2020, eripensioni enam ei ole. Märkida tuleb, et muudatuste mõju on pikaajaline, neid pensione määratakse veel 30–40 aastat, sest need, kes täna on teenistuses, hakkavad ikkagi seda pensioni saama, ning nende pensionide maksmine kestab veel kauem. Muudatuste esialgne mõju, kui pensionikulud hakkavad muutuma ehk vähenema, saabub alles 20–30 aasta pärast. Nii et tegemist on tõepoolest väga pika sammuga, pika jõustumisega eelnõuga, selles mõttes, et millal ta ükskord n-ö päriselt jõusse astub. Komisjon arutas eelnõu selle teist lugemist ette valmistades viiel korral. Istungitel osalesid Sotsiaalministeeriumi, Kaitseministeeriumi, Justiitsministeeriumi, Siseministeeriumi, prokuratuuri, Kaitseväe, Kaitsepolitseiameti, Politsei- ja Piirivalveameti esindajad, samuti osalesid Eesti Eruohvitseride Kogu esindajad. Komisjon küsis arvamust eelnõu kohta Eesti Eruohvitseride Kogult, Kaitseministeeriumilt, riigikaitsekomisjonilt, Siseministeeriumilt, Kaitsepolitseiametilt, Politsei- ja Pi
Aitäh küsimuse eest! Alustan algusest, sellest summast, kui me räägime võimalikust lisakulust. Aastas oleks see Justiitsministeeriumi hinnangul 50 000 euro ringis, sellele lisanduks ühekordne töökohtade loomise kulu. Kokku oleks neid töökohti neli. Iseenesest see summa suur ei ole. Kui me räägime aga sellest teie arvates toimivast süsteemist, kus ei ole probleemi, siis mina niimoodi ei arva. Pigem on süsteemis ikkagi mõnel määral auk. Statistika näitab süsteemi puudusi, ühestki registrist pole saada andmeid, mitu taotlust oli esitatud vene keeles, mitu eesti või inglise keeles. Kohtud on läinud selles mõttes kaugemale. Nad püüavad taotlusi automaatselt mitte tagasi lükata ja ma olen nendele väga tänulik selle eest. Aga kui me vaatame kehtivat riigi õigusabi seadust, siis tegelikult see võimaldab seda. Nii et ühel hetkel me ehk tuleme uuesti sama küsimuse juurde, sest on tekkinud see variant, et keegi on jäänud õigusabist ilma ainult sellepärast, et kehtiva seaduse redaktsioon võimaldab taotluse automaatselt tagasi lükata, kui see ei ole esitatud eesti või inglise keeles. Aitäh küsimuse eest! Täpsema arvu jään ma täna ilmselt võlgu. Ma ei pane kahtluse alla põhiseadust, kus on kirjas, et Eesti riigikeel on eesti keel. Sama väitsin ma õiguskomisjonis. Siin on küsimus pigem inimeste põhiõiguste tagamises, igaühel peab olema õigus saada nii riigi kui ka kohtu kaitset. Praegu on ikkagi selline olukord, kus nii Eesti Advokatuur kui ka muud instantsid, näiteks Eesti Inimõiguste Keskus, kinnitavad, et sellega on probleeme. Väita nagu meie kolleeg Valdo Randpere, et probleemi ei ole, mina küll ei julge.
Tänan, härra eesistuja! Austatud ettekandja! Tänane eelnõu provotseerib sellist käitumist, et üks abikaasadest jääb rahvastikuregistris registreerituks linnakorterisse, teine kirjutab ennast suvilasse või muusse maamajasse. Ja nii saab ühest kodust kaks ja saadakse kaks maamaksuvabastust. Inimestele ei saa sellist käitumist ette heita, kui see on majanduslikult kasulik ja paraku ka seaduslik. Aga see lööb segi pildi, kus meie inimesed tegelikult elavad ja kuhu nad on formaalselt sisse kirjutatud. Kas te algatajatena olete mõelnud ka selle eelnõu võimalikule negatiivsele teise ringi efektile?
Jah. Väga lihtne. Erineb selle poolest, et küsimusepüstitus on adekvaatne, siduva rahvahääletuse tulemus viiakse ellu, kõikidel soovijatel on võimalik hääletada neile sobiva aja jooksul. Selles mõttes on see TV3 küsitlus lihtsalt väike indikatsioon, nagu ma enne ütlesin, sellel ei ole rahvahääletusega pistmist. Aitäh! Hea meelega vastan, et ei ole siin see isik, kes mainis, et meil oleks veel 700 aastat enne vaja. Aga ma kardan, et see isik, nimelt Ahto Lobjakas, on väga paljudele rahvaesindajatele eeskujuks. Küll aga märkis valitsuse seisukohta edastav ametnik põhiseaduskomisjonis, et Eesti ühiskond ei ole veel võrreldes Šveitsi ja Saksamaaga küps rahvahääletuseks. Ehkki ma ise sain selle valitsuse esindaja või ametniku peale suhteliselt pahaseks, oli ta tegelikult ju sõnumitooja, ta kajastas valitsuse seisukohta. See on väga kurb, et valitsusel selline seisukoht on.
Austatud juhataja ja head kolleegid! Kultuurikomisjon arutas Vabariigi Valitsuse algatatud täiskasvanute koolituse seaduse eelnõu 798 oma 8. detsembri istungil. Eelnõu tutvustasid haridus- ja teadusminister Jevgeni Ossinovski ja täiskasvanuhariduse osakonna juhataja Terje Haidak, kes andsid ülevaate, kuidas soovitakse täienduskoolituse süsteemi muuta. Eristatakse tegevusloa ning teavituse alusel koolituse pakkujaid. Luuakse ühtne regulatsioonisüsteem: sõltumata koolituse pakkuja omandivormist peab ta vastama teatud tingimustele, et tema koolitatavatele laieneksid riigipoolsed soodustused, näiteks koolituskuludelt tulumaksu tagastamine. Täpsustatakse õppepuhkuse andmise reegleid, sätestatakse koolitusasutuse vastutus ja järelevalve. Eelnõu mõju peaks olema selline, et edaspidi saab riigi hariduse infosüsteemist täpsema ülevaate koolituse pakkujatest. Ja kui järelevalve nende üle on piisav, siis peaks paranema ka koolituse kvaliteet. Mitmed muudatused puudutavad nõudeid eesti keele kursuse pakkujatele ning Keeleinspektsiooni õigust teha järelevalvet eesti keele kursuse kvaliteedi üle. Arutelu käigus täpsustati, et suures osas kohaldub seadus täiskasvanute täienduskoolitusele. Üldsätted viitavad täiskasvanute tasemeõppele vaid selleks, et luua täiskasvanute koolituse üldine raam. Peamiselt on täiskasvanute tasemekoolitus reguleeritud igas vastavas tasemehariduse seaduses. Arutleti mõistete "täienduskoolitus" ja "täiendusõpe" üle. Selgituste kohaselt reguleerib seadus eelkõige koolituse pakkumist, mistõttu on õigem kasutada koolituskeskset mõistet "täienduskoolitus", mitte õppijakeskset mõistet "täiendusõpe". Küsimise peale selgitati, et eesti keele kursusi pakkuvate koolitajate tegevusloa nõue jõustub 2016. aasta 30. juunil, aasta pärast seaduse jõustumist. Seda põhjusel, et praegune keelekursusi pakkuvate isikute ring on väga mitmekesine ning ühtlustatud nõude jõustumiseks on vajalik piisav üleminekuaeg. Otsustati teha ettepanek võtta eelnõu täiskogu päevakorda 17. de
Austatud juhataja! Head Riigikogu liikmed! Täna me arutame järgmise aasta riigieelarvega seonduvaid küsimusi, püüame nagu ikka mõista, mis on peidetud eelarve ridade vahele ja millised read üldse on omavahel võrreldavad. Nii nagu mitu rahvasaadikut on juba öelnud, eelarve seletuskiri on ebapiisav ja segane ning nõuda, et me teeksime selle põhjal siin saalis põhjapanevaid järeldusi, on pehmelt öeldes ebaadekvaatne. Eelarve puhul on aga kõige rohkem kahju sellest, et pole aru saada, kuhu see meid edasi viib ja kas üldse viib. Nii nagu majandus tammub paigal, ei ole suurt arengut ette näha ka riigieelarves. Kõige enam vaatavad sealt vastu lähenevad valimised, mille puhul ei saa rääkida just väga kaugest perspektiivist. Osaliselt on ellu viidud isegi Keskerakonna ettepanekuid, mida parasjagu võimul olnud erakonnad alguses on ikka laitnud. Hiljem on neid ideid aga välja käidud kui endi omi. Seetõttu on eelarves kindlasti olulisi punkte, mis Keskerakonna fraktsioon mõningate mööndustega heaks kiidab. Olgu näiteks toodud koolitoidutoetus gümnaasiumiõpilastele, lapsetoetuse kasv ja osaliselt kehtestatav matusetoetus. Kõige arusaamatumaks on eelarve puhul jäänud see, miks väheneb tulumaksu määr olukorras, kus riik otsib meeleheitlikult tulusid. Pean siinkohal silmas bürokraatlikku 1000-euroste arvete deklareerimist, firmaautode käibemaksu tagastuse vähendamist, kütteõli aktsiisisoodustuse kaotamist jne. Ma saan aru, et tulumaksu määra vähendamise näol on tegemist igiammuse Reformierakonna lubadusega, kuid ajad on muutunud. Kurb on tõdeda, et erakond ei ole aru saanud, et tulumaksu alandamine ei pruugi enam kõige arukam samm olla. Tulumaksu määra alandamisega jääb riigikassasse järgmisel aastal laekumata 70 miljonit eurot. Kui see summa esmapilgul midagi ei ütle, siis toon näiteks, et toetused puuetega inimestele ja nende hooldajatele moodustavad järgmise aasta eelarvest ligi 65 miljonit eurot. Kui me räägime aga puuetega inimesi puudutavast tööhõivereformist, mis koos kõigi
Aitäh, hea eesistuja! Austatud peaminister! Te rõhutasite oma ülevaates, et igal ministeeriumil on lausa kohustus kaasata poliitika kujundamisel oma valdkonna teadlasi. Täna me võtsime siin Riigikogu saalis napi häälteenamusega vastu põhikooli- ja gümnaasiumiseaduse muudatused, mis puudutavad kaasava hariduse rahastamist ja korraldust. Minu teada saadeti see eelnõu teadlastele vahetult enne seda, kui Riigikogu kultuurikomisjonis käis juba selle esimese lugemise arutelu. Mis te arvate, millal me jõuame sinnamaale, et ministeeriumid konsulteerivad valdkonna teadlastega juba siis, kui välja töötatakse kontseptsiooni, kuidas ja mida muuta?
Lugupeetud eesistuja! Head kolleegid! Annan teile ülevaate meresõiduohutuse seaduse ja sadamaseaduse muutmise seaduse eelnõust 300 enne teist lugemist. Esimest korda oli see seaduseelnõu siin saalis 30. novembril eelmisel aastal. Tähtajaks ei laekunud fraktsioonidelt, komisjonidelt ega ka Riigikogu liikmetelt ühtegi parandusettepanekut. Küll aga saatis eelnõu algataja ehk Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium juhtivkomisjonile kaalumiseks viis ettepanekut. Neid arutati komisjoni töörühmades 9. ja 22. jaanuaril ja kokku sõnastati neli parandusettepanekut, millest kaks olid tehnilist ja kaks sisulist laadi. Majanduskomisjon arutas neid parandusettepanekuid oma 28. jaanuari istungil ja otsustas kõiki konsensuslikult toetada. Lisaks otsustati saata see eelnõu Riigikogu täiskogule teiseks lugemiseks 13. veebruaril, teha täiskogule ettepanek eelnõu teine lugemine lõpetada ning juhul kui teine lugemine lõpetatakse, viia kolmas lugemine läbi s.a 20. veebruaril ettepanekuga eelnõu seadusena vastu võtta. Kõik need otsused tehti konsensuslikult. Aitäh!
Lugupeetud esimees! Head kolleegid! 18. oktoobri õiguskomisjoni istungil andis justiitsminister Urmas Reinsalu ülevaate seaduseelnõu 280 sisust ja eesmärkidest. Kõnealune eelnõu on siis seesama kohtutäituri seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu. Kutsututena osalesid õiguskomisjoni istungil peale justiitsminister Reinsalu Justiitsministeeriumi justiitshalduspoliitika osakonna vabakutsete talituse juhataja Gunnar Vaikmaa, Kohtutäiturite ja Pankrotihaldurite Koja esimees Mati Kadak ja ametikogu juhatuse esimees Janek Pool, Lindorff Eesti AS-i müügijuht Vivian Murd, Julianus Inkasso juhatuse esimees ja Eesti Krediidihaldusfirmade Liidu juhatuse liige Ülar Maapalu, vandeadvokaat Aivar Pilv, Võru notar Triin Tein, Notarite Koja esimees Tarvo Puri ja eestseisuse liige Anneli Alekand. Nagu me siin justiitsministri pikast selgitusest juba kuulsime, on seadusmuudatuse algatamise ajendanud asjaolu, et alates 1. jaanuarist 2017 jõustuvad kohtutäituri tasude muudatused vähendavad oluliselt kohtutäiturite käivet. See mõjutab otseselt büroode pidamise võimet. On hinnatud, et kogumina võivad muudatused kaasa tuua käibe languse suisa neljandiku võrra, mis seab paljud kohtutäiturid olukorda, kus tuleb kaaluda ametis jätkamise võimalikkust. Kuid nagu me äsja siin kuulsime, jõustuvad muudatused on vajalikud, kuna seni kehtinud tasud on proportsionaalselt liiga kõrged ja põhjendamatud ning koormavad menetluse osalisi. Peale selle on väga oluline ka asjaolu, et kui 1. jaanuarist jõustuvad muudatused vastu võeti, siis andis Justiitsministeerium Kohtutäiturite ja Pankrotihaldurite Kojale lubaduse, et enne 2017. aastat selle probleemiga tegeldakse ja Justiitsministeerium üritab leida lahenduse. Kõnealune seadusmuudatus viib sisse ka olulised muudatused notariaadiseaduses. Nendega avardatakse notarite tööga seonduvaid võimalusi. Muudatuste põhisisu on selles, et notaritele antakse võimalus ja õigus avada oma büroo ka mõnes muus tööpiirkonnas peale sel
Aitäh, juhataja! Hea minister! Kommenteeri natukene advokatuuriseaduse muudatusi. Paragrahvi 37 punkt 2 puudutab advokatuurist väljaheitmist. Ava natukene seda tausta, miks advokatuur on oma kirjas, mille ta on Justiitsministeeriumile saatnud, selle vastu. Juhataja! Head kolleegid! Riigikogu põhiseaduskomisjonis toimus kohtute seaduse muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu esimese lugemise arutelu 5. aprillil. Kutsutud olid justiitsminister Urmas Reinsalu, justiitshalduspoliitika asekantsler Marko Aavik, Justiitsministeeriumi kohtute talituse juhataja Rasmus Karja ja sama talituse nõunik Maret Saanküll. Ma ei hakka peatuma ministri sissejuhataval ettekandel, küll aga annan teile ülevaate sellele järgnenud arutelust, kus komisjoni liikmed esitasid küsimusi ja ministeeriumi esindajad vastasid neile. Kõigepealt tunti huvi, mis siis praegu takistab advokaatidel ja prokuröridel kohtunikuks saada. Justiitsministeeriumi asekantsler vastas, et advokaadid ei taha kohtunikuks kandideerida seetõttu, et neilt nõutakse topelteksameid. See on paljudele headele advokaatidele, kes võib-olla tahaksid kohtunikuametit proovida, psühholoogiliseks barjääriks. Mainekad advokaadid ei soovi võtta riski, et nad mingil põhjusel kandideerijate seast välja langevad, näiteks võivad nad kohtunikueksamil läbi kukkuda. Selleks, et kohtunikukohale kandideeriksid ka paremad advokaadid ja prokurörid, oleks vaja topelteksami sooritamise nõue ära kaotada. Küsiti, kas noored saavad kohe pärast ülikooli lõpetamist kohtuniku ametikohale kandideerida. Justiitsminister vastas, et äsja ülikooli lõpetanu saab võtta kursi kohtuniku ametikohale, hakates esialgu tööle kohtujuristina. Kohtujuristi amet annab tulevastele kohtunikele hea ettevalmistuse. Justiitsministeeriumi nõunik lisas, et eelnõu kohaselt peaks isik, kes tahab kohtunikuks saada, olema vähemalt viis aastat töötanud magistrikraadi nõudval ametikohal. Kehtiva regulatsiooni kohaselt on nende isikute ring, kes saavad ko
Austatud minister! On selge, et kõik need faktid on tugevalt kahjustanud EAS-i mainet. Me võisime lugeda EAS-i juhatuse endise esimehe kommentaare, kus ta on väitnud, et kõik juhatuse otsused ja täideviimised on tegelikult lähtunud nõukogu otsustest. Kui eelmine nädal nii EAS-i nõukogu esinaine kui ka juhatuse esimees Raul Parusk käisid meil majanduskomisjonis, siis härra Parusk rõhutas seda, et see kõik on tegelikult ettevõtjate risk. Mingit vastutust ta selles valdkonnas vähemalt sõnades küll ei väljendanud. Aga minu küsimus on tegelikult EAS-i vaietega seotud reservi kohta: kas see on olemas ja kui on, siis kui suures mahus? Ja kas seda nende probleemide lahendamiseks ei saa kasutada?
Aitäh, lugupeetud juhataja! Austatud ettekandja! Mitme mõtte juures sa ütlesid välja fraasi, et ettevõtlus jääb loomata, töökohad jäävad loomata, raha jääb Eestisse toomata jne. Minu küsimus puudutab reisilaevaliiklust, Peterburi, Helsingi, Stockholmi ja Tallinna vahelist laevaliini. Teatavasti pidavat olema piiriületusnõudeid karmistatud. Kui eelmisel aastal oli veel passikontroll neli korda, siis sel aastal tehakse külalistele kaheksa korda passikontrolli ja Tallinna Sadam väidab, et 2000 inimesega reisilaeva ülekontrollimiseks kulub neli ja pool tundi. Eelmisel aastal oli meil heas mõttes suur inimeste sissevool, selle regulaarse liiniga tuli 114 000. Kas seda on arutatud ja kas te peate seda normaalseks?
Aitüma, hea Riigikogu aseesimees! Hea Tanel! Ei ole üllatus – ma ikka küsin loomulikult haiguspäevade hüvitamise kohta alates esimesest päevast. Aita kaasa mõtelda või mõtle minuga kaasa! Me oleme Eesti ühiskonna jaganud täna kaheks. Ühtedele ütleme, et olge head inimesed, minge kodutööle, püsige kodukontoris, tehke oma tööd sealt. Kui need inimesed tunnevad ennast ühel päeval natuke halvasti hommikul, siis nad teevad kodus oma töö ära ja tõenäoliselt esimesest päevast kohe haiguslehte võtma ei hakka. Asi seega korras. Peaminister käis haigena ju paar päeva isegi Riigikogu istungitel. Aga need inimesed, kes peavad hommikul minema tööle, küpsetama meile leiba, lüpsma lehmi, tegema muud väga tähtsat tööd, need inimesed peavad tööle minema ja reeglina on nende töötasud ka väiksemad. Ja see üks päev, mis jääb neil töötasu saamata, on väga-väga tähtis. Mis peab Eestis juhtuma selle pandeemiaga, et te hakkaksite selle peale päris tõsiselt mõtlema?
Hea Riigikogu esimees! Head kolleegid! Olen siin teie ees erakonnaseaduse täiendamise seaduse eelnõuga. Ei ütleks, et tegemist on väga hea seaduseelnõuga, aga kindlasti väga vajaliku seaduseelnõuga. Selle seaduseelnõu eesmärk on tagada Erakondade Rahastamise Järelevalve Komisjoni koosseisu kuuluvate isikute üldine usaldusväärsus. Erakondade rahastamise seaduspärasust kontrollima õigustatud organi liikmed ei saa olla karistatud tahtlikult toimepandud kuriteo eest või tahtliku riigivastase süüteo eest. Samuti ei tohiks komisjonis olla inimesed, kellel on sellisel alal tegutsemine keelatud. Sellest tulenevalt lisataksegi eelnõuga erakondade rahastamise järelevalvet käsitlevale paragrahvile uus lõige:"(21) Erakondade Rahastamise Järelevalve Komisjoni ei või kuuluda isik: 1) keda on karistatud tahtlikult toimepandud kuriteo eest; 2) keda on karistatud tahtliku riigivastase kuriteo eest, olenemata karistusandmete kustutamisest; 3) kellelt on jõustunud kohtuotsusega ära võetud teataval ametikohal töötamise või teataval tegevusalal tegutsemise õigus – niisugusele ametikohale või tegevusalale." Tihti on minugi käest küsitud, millal see seadus vastu võetakse ja kui kiire sellega on. Eelnõu algatajate ettepanek on, et seadus jõustub üldises korras, ja menetlusprotsess on tõenäoliselt niisugune, nagu Riigikogu kodu- ja töökord ette näeb. Kutsun üles kõiki Riigikogu liikmeid ja fraktsioone seda eelnõu toetama! Aitäh! Aitäh, hea kolleeg! Nii nagu me kõik teame, menetletakse seaduseelnõusid siin Riigikogu saalis kolm korda ja komisjon teeb vahepeal tähtsat tööd. Need viis fraktsiooni, kes on selle eelnõu algatanud, vaagisid loomulikult kõik variandid läbi, arutasid üht- ja teistpidi. Aga kindlasti on meil põhiseaduskomisjonis, mille liige sina küll ei ole, väga pädevaid kolleege ja seal on ka väga pädevad ametnikud. Kui sa esitad sellise muudatusettepaneku, nagu sa rääkisid, siis meie kolleegid analüüsivad seda ja teevad sinu ettepanekute põhjal võib-olla ridamisi parandusi.
Austatud esimees! Head kolleegid! Küsin kohe, kas saab ka lisaaega või on ainult viis minutit. Võib kohe panna kirja kolm minutit lisaaega. Minul keskkonnahariduse saanud inimesena on hea meel, et me neid metsa- ja keskkonnaküsimusi mitte ainuüksi siin Riigikogus, vaid ühiskonnas tervikuna nii sisuliselt arutame. Mul on hea meel, et Asko Lõhmus on tänaseks vist küll enim nõutud keskkonnateadlane Eestis, keda on heas mõttes üle kuulanud kõik fraktsioonid, mitmed organisatsioonid ja komisjonid. Selle üle on mul siiralt hea meel. Mulle tundub, et varem oli metsaseaduse tegemine väga paljuski usaldatud – ma ei mõtle seda halvas mõttes – pigem metsahariduse saanud inimestele. Pahatihti lähtus nõukogudeaegne metsaharidus suures osas ikkagi sellest, kuidas saaks metsa kiiremini maha võtta, sellest midagi toota ja selle eest raha saada. Vaatame analoogset näidet, mida siit puldist on ka mainitud: põlevkivi kaevandamisel peeti suurepäraseks tulemuseks, kui tonnide arvu suurendati. Sama põhimõtet rakendati ka metsanduses. Nüüd on hea meel näha, et viimastel aastatel on ökoloogia pool selles protsessis aina rohkem kasvanud. See, et ühel tööpäeval tuli metsateemade tõttu tänavale üle tuhande Eesti inimese, näitab, et Eesti inimestele läheb see teema korda. See olukord, kuhu me oleme jõudnud, ei ole tekkinud üleöö. Ma väidan, et see on aastatepikkuse tegemata töö tagajärg. Asko Lõhmus jättis ka ühel korral metsandusnõukogus, mille liige mul on au olla, vastamata küsimusele, miks ei võetud 27 000 hektarit laane- ja salumetsi varem kaitse alla. Ma loodan, et sellele küsimusele saab vastata näiteks Reformierakonna esindaja oma kõnes. Tegelikkuses on see paat lekkinud juba 2004. aastast. Kui me vaatame õigusakte – olgu näiteks toodud see, et aastal 2013 hakkas lageraie korral kehtima kaalutud keskmine –, siis me näeme, et metsa raiumine on läinud ühelt poolt liberaalsemaks ja lihtsamaks, mis võiks ju ühtepidi võttes olla õige tee. Aga ühest teisest valdkonnast tuleb meelde seadus, m
Aitäh! Mul puudub praegu kindel ülevaade, kuidas see 2005. aastani reguleeritud oli ja kas selliseid juhtumeid reaalselt oli. Peast meenutan, et esimehed küll vist ei ole oma ametit niimoodi ühitanud. Aga kui me räägime volikogu juhtimisest, valla- või linnavolikogu esimehest, siis sellele andis ka rahandusminister oma hinnangu. Ta nägi võimalikku konflikti just nimelt töökoormuse vaatevinklist – kas ikka on õige võimaldada valla- või linnavolikogu esimehel töötada ka Riigikogus. Komisjon enne eelnõu esimest lugemist selle konflikti võimalust ei näinud ja lähtus ka kohaliku omavalitsuse autonoomiast: siiski kohaliku omavalitsuse volikogu valib volikogu esimehe ja seda ei ole võimalik piirata. Nii eelnõu 181 seda ette ka ei näe. Aitäh, hea kolleeg Riigikogust ja komisjonist! Komisjon seda küsimust ei tõstatanud ja komisjon otsustas konsensusega eelnõu saali esitada. Ma ei ole nõus teie väitega käpa sisseajamisest, tegemist on ikkagi võimalusega ühitada Riigikogu liikme ja kohaliku volikogu liikme töö. Kui see osutub personaalselt võimatuks, on võimalik loobuda ühest või teisest mandaadist. Olgu veel kord üle korratud see tööaja ühitamine. Me peaksime siin eelnõu lugemiste ajal mõtlema, kas seda on võimalik selliselt reguleerida, et see autonoomiat ei kärbi. Seni komisjon sellega tegelenud ei ole ja praegu on see üksnes kohaliku omavalitsuse otsustada. Ja olgu veel kord, kolmandat korda öeldud: võimalik, et volikogu arvestab sellega, et tema liige saaks Riigikogu töös osaleda. Ka Räpinas ja Haaslavas peaks see olema võimalik.
Aitäh! Hea ettekandja! Sa tõid välja, et osa riigilõive tõstetakse kulude kasvu tõttu. Aga see toimub kummaliselt hüplikult. Toon paar näidet. Põhikooli koolitusloa taotluse läbivaatamisel on praegu riigilõiv 15,97 eurot, uus riigilõiv on aga 1500 eurot. Tõus on umbes sada korda. Põhikooli puhul on see lõiv 1500 eurot. Teine näide on selline, et mahepõllumajanduse kohta öeldakse, et kulupõhisuse printsiibist lähtudes tuleks lõive tõsta vähemalt 4,5 korda – kõigest, kui võrrelda eelmise näitega –, aga tõstetakse ainult 1,5 korda. Kus siin siis see kulupõhisus on või millest sellised kummalised valikud? Ühes kohas ei saa isegi 4,5 korda tõstetud, aga teises kohas tõstetakse kohe 100 korda.
Ma võtaksin kohe lisaaega. Aitäh, härra eesistuja! Daamid ja härrad! "Nii lolli inimest, kes ei saaks aru, mis on häda ja viletsus, ei ole olemas," kirjutas eelmisel nädalal rahvakirjanik Kivisildnik. Ilmselgelt siiski on. Peaminister tunnistas mõne päeva eest, et tal ei ole õrna aimugi, kuidas keskmist palka saav perekond ära elab. Erinevalt tavalisest Riigikogu ees valetamisest oli Kallas seekord aus, viitsimata isegi teeselda empaatia olemasolu. Teda tõepoolest siiralt ei huvita keskmist palka saava inimese käekäik ja veel vähem huvitab teda alampalga või pensioniga leppiva kaasmaalase toimetulek ja tema inimväärikus. "Rumalus", "saamatus", "ülbus" ja "visioonitus" on sõnad, mis tänast koalitsiooni üldisemalt iseloomustavad. Neile aga, kes päikesevalitsuses kahelda julgevad, jagub hulgaliselt sõimu: "peldikuopositsioon", "mölapidamatus", "ühiskonna heidikud", "hügieenivastased". Mis veel varuks, <PARTY>? Rassihügieen ja Untermensch"id? "Natsionaalsotsialistid" tuli täna juba ära. Eestil on peaminister, kes oma eelnevas elus ei ole mitte kunagi mitte midagi juhtinud, mitte kellelegi tööd andnud. [Ta on] inimene vähimagi juhtimiskogemuseta, kes täna üritab juhtida riiki. See on õnnetus kuubis ja seda õnnetust tunnevad inimesed nüüd iga päev omal nahal. Kõigest mõne kuuga õnnestus valitsusel muuta Eesti lollidemaaks, kus mitte keegi mitte kunagi mitte millegi eest ei vastuta, kogu kahju jääb alati maksumaksja kanda. Kuritegeliku lolluse ja ebakompetentsuse näiteid lisandub igal nädalal – hea, et mitte iga päev. Meil ajab üks kriis teist taga. Ma ei hakka siin rääkima algaja kinnisvaramaakleri korraldatud hävingust tervishoius, see on fenomen omaette. Räägime sellest, et kaks korrumpeerunud erakonda on elektri Eestis muutnud luksuskaubaks. Toodame elektrit 30 euroga, sisse ostame 500 või koguni 1000-ga. Olemegi nii kaugel. Valitsus istub sellises olukorras tegevusetult. Reaalset ja toimivat väljapääsu ei terenda mitte kusagil. Rahandusminister ja majandusminister jäl
Austatud kolleegid! Cotonou lepingu teistkordse muutmise lepingu ratifitseerimise seaduse eelnõu me menetlesime esimest korda siin saalis 18. mail. Me leppisime kokku, et 1. juunini ootame parandusettepanekuid, aga neid ettepanekuid ei tulnud. 6. juunil oli väliskomisjonis uus arutelu ja siis me tegime menetluslikud otsused: tuua see ratifitseerimise seaduse eelnõu täna siia saali ning meie ettepanek on teine lugemine lõpetada ja võtta eelnõu seadusena vastu. Ettekandjaks otsustati määrata siinkõneleja. See on kõik.
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Toon teieni majanduskomisjoni istungi protokolli nr 65, mis on seotud Taavi Aasa tutvustatud seaduseelnõuga nr 202. Protokoll nr 65 9. juunist. Kutsutud olid majandus- ja taristuminister Taavi Aas, ministri nõunik Moonika Parksepp, Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi energeetika osakonna juhataja Jaanus Uiga ning ekspert Tauno Hilimon. Koosoleku päevakorrapunkt nr 4, Vabariigi Valitsuse algatatud energiamajanduse korralduse seaduse ja maagaasiseaduse muutmise seaduse eelnõu 202 arutelu esimesele lugemisele saatmiseks. Nimetatud külalisi kuulati seoses selle eelnõuga, esitati neile küsimusi ja saadi ka nendele vastused. Kuna Taavi Aas esitas nii komisjonis kui ka siin puldis täna piisavalt täpse ülevaate toimunust ja seaduseelnõust, siis ma kogu teksti teile kordama ei hakka. Jaanus Uiga Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi energeetika osakonna juhatajana lisas, et varem on üks energiatõhususe direktiiv Eestis juba vastu võetud ja antud juhul on tegemist selle uuendusega. Euroopa Liidu üleselt on eesmärk energiatarbimist aastas, nagu siin mainiti, vähendada vähemalt 32,5%. Sven Sester esitas küsimuse, kas on suheldud turuosalistega ja mis on nende kommentaarid. Jaanus Uiga sõnas, et eelnõu puhul tehakse väga mahukaid kooskõlastusringe, mistõttu selle seaduseelnõu 202 Riigikogusse toomine on ka viibinud. Direktiivi ülevõtmise tähtaeg on tegelikult juba juuni lõpus 2020. Pigem soovitakse turuosalistega teemad rahulikult läbi arutada ja alles siis eelnõuga Riigikogusse tulla, selline oli ministeeriumi otsus. Muresid aja jooksul kindlasti tekib ja neid tullakse arutama ka lõppvaatlusel Riigikogus, kuid tehakse tööd selle nimel, et need teemad võimalikult kiiresti lahendada. Sven Sester juhtis tähelepanu, et direktiivi ülevõtmise tähtaeg on juunikuu lõpp, kuid selleks ajaks jõutakse ära teha vaid esimene lugemine Riigikogus. Samuti uuris Sester, kas võivad kaasneda mingisugused sanktsioonid, kui direktiivi õigel ajal
Härra koosoleku juhataja! Austatud Riigikogu liikmed! Väliskomisjon arutas seda eelnõu kahel istungil. Esimene neist toimus 13. novembril ja teine 3. detsembril. Komisjoni liikmetest võtsid aruteludest osa 13. novembril Marko Mihkelson, kes juhatas koosolekut, Andres Herkel, Barbi Pilvre, Enn Põlluaas, Mart Nutt, Oudekki Loone, Valdo Randpere ja Vladimir Velman, Birgit Keerd-Leppik osales nõunikuna ja Andres Ando rahanduskomisjoni nõunikuna. Ka komisjoni esimehe töövari oli koosolekul. Puudusid komisjoni liikmed Keit Pentus-Rosimannus ja Anne Sulling. Arutelule oli kutsutud ka välisminister Sven Mikser ning Välisministeeriumi juriidiliste ja konsulaarküsimuste asekantsler Annely Kolk. 3. detsembri koosolekul osalesid komisjoni liikmetest komisjoni esimees Marko Mihkelson, Keit Pentus-Rosimannus, Andres Herkel, Anne Sulling, Barbi Pilvre, Henn Põlluaas, Mart Nutt, Oudekki Loone ja Valdo Randpere. Kohal olid ka nõunik-sekretariaadijuhataja Birgit Keerd-Leppik, nõunik Ivar Mölder ja kommunikatsioonijuht. Puudus Vladimir Velman. Sisuline arutelu toimus eeskätt esimesel istungil, kus välisminister ja Välisministeeriumi töötaja Annely Kolk tutvustasid eelnõu, nagu härra minister tegi seda ka siin natuke aega tagasi. Sellele järgnesid mõned küsimused. Ma püüan mitte minna liiga detailidesse, aga märgin, et küsimusi esitasid komisjoni esimees Marko Mihkelson ja komisjoni liige Oudekki Loone. Võib-olla oleks tarvilik välja tuua küsimus, mida peaksid Eesti ettevõtjad selle seaduse puhul eriti tähele panema. Vastus oli, et nad saavad eelkõige selguse, mida üks või teine sanktsioon tähendab. Kes seda seadust Eestis rakendab ja kuidas saaks hoiduda sanktsioone rikkumast? See seadus annab kindlustunde, seda ongi ettevõtjad kõige rohkem soovinud. Meile tutvustati ka varasemaid sanktsiooniseadusi. Seoses Eesti astumisega Euroopa Liitu olukord selles mõttes muutus, et lisandusid Euroopa Liiduga seonduvad teemad. Minister märkis, et jättes kõrvale sanktsioonidest tahtliku kõrvalehiil
Aitäh! Hea ettekandja! Ma tahangi viidata teemale, mida sa oma eelmises vastuses puudutasid. Nimelt, et vene õppekeelega lastel peab olema kindlustunne, et nad saavad vene keele grammatikat ja kirjandust õppida omaenda emakeeles. Kui sa käisid kultuurikomisjonis seda eelnõu tutvustamas, siis sa ka viitasid sellele, et Ida-Virumaa olukorda tuleks käsitleda erinevalt ja seal õpetamiseks koostada eriprogrammid. Ma arvan, et kui iga selline paradigma muutus on tehtud nii, et hirme pole või hirmud on maandatud, siis tulevad asjad paremini välja ja kõigil on parem. Hea on tunnetada, et ühiskond tervikuna on eestikeelsele õppele üleminekut väga hästi vastu hakanud võtma. Kuidas sa aga võiksid veel rahustada või julgustada Ida-Virumaa hoolekogusid ja koolipidajaid, et nad parema meelega selle muudatusega kaasa tuleksid?
Aitäh, austatud juhataja! Austatud peaminister! Täna tuli uudis, et Eesti on Heritage Foundationi majandusvabaduse indeksis tõusnud päris kõrgele kohale, ja alles hiljaaegu oli uudis, et me oleme OECD maksuvõrdluses kõrgel kohal. See ei ole lihtsalt abstraktne koht kuskil edetabelis, vaid see on ka reaalsus, mida inimesed tajuvad. Kas või sellel, et valitsus andis teada pensioniindeksi muutusest, peaks olema otsene seos maksusüsteemi ja maksude laekumisega. Kas te oskate öelda, kuidas meil üldse praegu maksude laekumisega olukord on? Eelmisel aastal oli väike ülelaekumine isegi tollases tagasihoidlikus majanduslikus keskkonnas. Kas eelmise aasta eelarvepositsioon ei võiks kujuneda paremaks, kui me seni oleme arvanud?
Aitäh! Ma arvan, et küsimuste hulk ja fookus näitab väga selgelt, kui oluliseks me riigikaitseseadust peame. Minu küsimus on sama nurga alt, nagu kolleegid juba küsisid selle kaitseolukorra kohta. Ma loen seletuskirja leheküljelt 10 punkti 6: "Eelnõuga antakse volitus kehtestada isikut tõendavate dokumentide kaasaskandmise kohustus, piirata sideteenuseid ning täpsustatakse Eestist lahkumise, sõnumisaladuse, kodu, perekonna- või eraelu puutumatuse õiguse, ühingute ja sihtasutuste tegevuse ning majandustegevuse piirangut." Kõike seda siis kaitseolukorras. Te ütlete, et kaitseolukord võib tekkida, et seda ei pea välja kuulutama, see on minu jaoks natuke kummaline, aga jätame selle. Ent kui kaua siis võib kesta see kaitseolukord, mis annab valitsusele põhimõtteliselt piiramatud volitused põhiseaduslike õiguste piiramiseks?
Aitäh, eesistuja! Lugupeetud ettekandja! Need kiuslikud küsimused, mida esitatakse, on muidugi naeruväärsed. Needsamad inimesed, kes süüdistavad ettekandjat Vene agendiks olemises, aktsepteerivad täiel määral võõrriikide diplomaatide sekkumist meie siseasjadesse. Nad aktsepteerivad seda, et Euroopa rahaga tehakse homopropagandat, peetakse üleval igasuguseid MTÜ-sid ja sihtasutusi. See ei ole nende arvates suveräänsuse rikkumine. Küsimus ettekandjale on väga lihtne. Te alustasite sellest, et riik ei jää iseseisvaks, kui väärtussüsteem laguneb. Missugused väärtussüsteemi lagunemise ilmingud meil on?
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Austatud õiguskantsler! Viimasel paaril aastal on teie kui lasteombudsmani tähelepanu orbiidis olnud asendushooldusel olevad lapsed ja just need lapsed, kes on institutsionaalsel hooldusel asenduskodudes. Te olete jälginud, kuidas nende eestkostjad nende eest seisavad, millised on tingimused asenduskodudes ja kas alati on ikka laste huvid esiplaanile seatud. Eelmisel aastal te jälgisite, kuidas ettekirjutusi on täidetud ja missugused on edasiminekud. Milline on teie hinnang, kas neid ettekirjutusi on piisavalt täidetud, ja milliseid tulevikku vaatavaid ettepanekuid te oskate selles vallas välja tuua?
Härra juhataja! Lugupeetud kolleegid! Ma väga tänan Kalvit selle eest, et ta nii tähelepanelik oli! Tõesti, mul algab kell üks järgmine üritus ja ma kartsin, et äkki ma ei jõua sõna võtta. Jah, majutusteenuste käibemaksu tõus on väga raske koorem kõikidele majutusettevõtetele, eriti väljaspool Tallinna asuvatele majutusettevõtetele. Tänu Vabaerakonna eelnõule menetleme me seda taas. Meenutan, et valitsus leppis ühel mai alguse neljapäeva hilisõhtuni kestnud kabinetinõupidamisel kokku, et majutusteenuste käibemaks tõuseb 2017. aastast 5% ehk seniselt 9%-lt 14%-le, ning suve alguses vormistati see ära Riigikogus, kus opositsiooni muudatusettepanekuid ei arvestatud. Sõites üle turismifirmade liidu ja paljude hotellide pöördumisest, kus selgitatakse, mida turismi arendamine Eestile annab – kümnendiku sisemajanduse kogutoodangust ja viiendiku teenuste ekspordist –, on valitsuse otsus majanduslanguse tekitajaks ja ekspordi pidurdamise aluseks ning turismisektoris töötava 45 000 inimese kahjuks tegutsemine. Kes selle hinnatõusu kinni maksab? 5% võib ju tunduda väikese kasvuna, kuid iga väikseimgi hinnamuutus hakkab mõjutama klientide käitumist ja ettevõtjate investeerimisvõimet. Seda enam, et Soome ja Vene turistide arv on juba vähenenud ning kaugematest riikidest pärit turistid pelgavad meie piirkonda tulla. Tänagi tunnistame, et turism on muutunud rohkem riigisiseseks, aga samas teame, et meie inimeste hinnatundlikkust arvestades peavad majutusettevõtted pigem hinnasoodustusi pakkuma, mitte hinna tõstmisele keskenduma. Norras ja Poolas on majutusasutuste teenuste käibemaksu määr 8%, Leedus ja Soomes 9% ning Lätis ja Leedus 12%. Näeme, et nii nagu põllumajanduses, nii ka turismivaldkonnas aitavad meie lähemad naabrid oma ettevõtjatel olla turul konkurentsivõimelisemad, makstes toetusi või hoides käibemaksu määra mõistlikes piirides. Kuigi majutusettevõtetes peatunud välisturistide arv oli 1. septembri seisuga 240 000, mida oli 1% enam kui eelmisel aastal, ning me võime ol
Aitäh, proua juhataja! Hea ettekandja! Küsimus on ebavõrdse kohtlemise kohta, täpsemalt isiklike asjade hävimisest tingitud kahju hüvitamise kohta laevapere liikmetele. Eelnõu § 20 lõike 3 kohaselt hüvitatakse laevapere liikmele tema isiklike asjade hävimine või kahjustumine ainult juhul, kui reeder on selle kahju põhjustanud. Selliseid juhtumeid praktikas ette ei tule. Näiteks reisijate vara hävimise või kahjustumise korral kohaldatakse reisijate ja nende pagasi puhul mereveo 1974. aasta Ateena konventsiooni, mille Eesti on ratifitseerinud 2002. aasta juunis. Selle konventsiooni artikli 3 punkti 1 kohaselt vastutab vedaja kahju eest, mis tuleneb reisija surma põhjustamisest või temale kehavigastuse tekitamisest ja pagasi kaotsiminekust või selle kahjustamisest, kui sellise kahju põhjustanud juhtum on toimunud veo kestel ja on tingitud sellest, et vedaja või tema teenistuja või agent on jätnud oma kohustused täitmata. Miks koheldakse laevapere liikmeid halvemini kui tavareisijaid, kes viibivad laeval ajutiselt, samal ajal kui laevapere liikmetele on laev elu- ja töökohaks pika aja vältel?
Aitäh, härra esimees! Austatud ettekandja! Ma olen varem korduvalt tõdenud, et ma olen 95% ulatuses sama meelt mis teie, ja ma saan rõõmuga seda uuesti korrata. Küsimus on suhtumises põhiseadusesse. Me võime tinglikult öelda, et inimesed jagunevad laias laastus kaheks. Ühed – nimetame neid põhiseaduslikeks konservatiivideks – leiavad, et põhiseadust tuleb muuta ainult siis, kui selleks on hädavajadus. Teised – nimetame neid põhiseaduslikeks relativistideks – muudaks põhiseadust hea meelega igal võimalikul juhul ja võib-olla kirjutaks põhiseaduse kaanest kaaneni üldse ümber. Mina kuulun vaieldamatult esimeste hulka. Aga siit küsimus. Kas te näete, et põhiseaduses on praegu selliseid takistusi, mis takistavad Eesti riigi edasist normaalset arengut ja mida oleks tingimata vaja muuta? Või ei ole teie arvates neid põhiseaduses üldse?
Aitäh, Margit! Kindlasti me peame olema valmis erinevateks väga keerulisteks stsenaariumideks. Alati püsib lootus, enne kui ei ole see kell käinud, et kõik jääbki ainult stsenaariumiks. Ma usun või vähemalt loodan, et ikkagi need pingutused, mida diplomaatilisel rindel praegu tehakse, mõjuvad Venemaa juhtkonnale selliselt, et nad kuristiku servalt tagasi pöörduvad. Aga tõepoolest, Ida-Ukraina sündmused näitasid 2014. aastal, mida selline invasioon, okupatsioon suhteliselt väikesel territooriumil kaasa võib tuua. Poolteist miljonit elanikku on Ukraina sees olnud sunnitud oma kodudest lahkuma ja päris arvestatav hulk kindlasti on nende aastate jooksul Ukrainast väljapoole liikunud. Me peame praegu kindlasti siin siseriiklikult, aga ennekõike koos oma partneritega, kes on vahetult Ukraina naabruses ja kuhu võib sealt lähtuv põgenike voog liikuda, koostööd tegema. Ja ka Euroopa Liidu tasandil kindlasti. Ukraina kogukond ju on suur. Ukraina kogukonnad on ka teistes Euroopa riikides, näiteks Portugalis ja mujal. Aga see on kindlasti üks teemasid, millega valitsus praegu ettevalmistavalt tegeleb. Me täna hommikul pidasime väliskomisjonis erakorralise koosoleku koos välisministriga, et enne selle istungi algust saada ülevaade, mis just nimelt Välisministeeriumis praegu nii Eesti julgeoleku tugevdamisel kui ka Ukrainas viibivate Eesti kodanike abistamisel tegemisel on. Aitäh! Kuidas tegelikult on, ongi keeruline öelda. Ega sanktsioonipoliitika ei ole kindlasti selline must valgel mõjuv survevahend. Me oleme ju aastate jooksul näinud, kui palju või mil määral on mõjunud sanktsioonid, mida on rakendatud Venemaa vastu alates 2014. aastast, kui Venemaa ründas Ukrainat, okupeeris ja illegaalselt annekteeris Krimmi ja jätkab agressiooni ja separatistide toetust ka Ida-Ukrainas. Samamoodi võime öelda, et 2020. aastal Valgevene režiimi tunnustamata riigijuhi Lukašenka ja tema lähikondsete vastu kehtestatud sanktsioonid on ühest küljest erakordne samm – Euroopa Liidu liikmesriigid on
Aitäh, lugupeetud juhataja! Lugupeetud ettekandja! Minu küsimus puudutab eelkõige pakkumuste avalikustamise ja riigihangete läbipaistvuse põhimõtet. Seletuskiri sedastab üldise põhimõttena selle, et pakkumused on uue seaduse järgi konfidentsiaalsed, kuni hankija teeb eduka pakkumuse otsuse. See rõhutab riigihanke puhul senisest enam ärisaladuse põhimõtet. Kas te võite selgitada eelnõu autorite arusaama, milline suhe on ärisaladuse ja avalikustamise vahel? Mis põhimõttel on pigem lähtutud sellest, et pakkumused on konfidentsiaalsed kuni selle hetkeni, kui hankija langetab otsuse?
Aitäh, proua juhataja! Hea riigikontrolör! Teie ülevaate tabel nr 7 räägib valitsussektori kuludest valitsemisvaldkondade kaupa. Tabelis on toodud 2013. aasta andmed ja Rahandusministeeriumi prognoos 2016. aasta kohta. Mõned arvud on siin sellised, mis, nagu öeldakse, ajavad ihukarvad püsti. Näiteks on muutus 2016 vs 2013 avaliku korra ja julgeoleku valdkonnas –24, majanduses –23 ja hariduses –62 miljonit eurot. Kas te riigikontrolörina oskate sellesse prognoosi süviti minna? Mida see vähenemine sisaldab, kas nende valdkondade tööjõuressursside või investeeringute vähenemist? Muutused on ikkagi kolossaalsed.
Aitäh, austatud juhataja! Austatud esineja! Tegu on suure ja fundamentaalselt tähtsa reformiga, see on täiesti selge. Tahan sellega viidata mõnele eelkõnelejale, kes rääkis, et tegu ei ole vastutustundliku sammuga. Just nimelt seda ta on. Me teame ka NATO ja Euroopa Liidu riike, kus summa, mis kulub personalile, on just nimelt pensionide tõttu kuni 80% kaitsekulutustest. Kui me tahame ka aastal 2060 üleval pidada Kaitseväge, mis suudab hankida moona ja tehnikat ning on võitlusvõimeline, siis on päris selge, et me ei saa lubada endale seda, et meie personalikulud lähevad kontrolli alt välja. Nii et tegu on just nimelt vastutustundega. Ning kui me räägime uutest inimestest, kes Kaitseväkke tulevad, siis neid on ju küsitletud ja uuritud, mitmendal kohal prioriteetide järjekorras neil eripensioni teema on. Pean silmas noori inimesi, kes tulevad kõigepealt ajateenistusse ja siis lähevad ohvitseriks õppima. Ministriameti ajast mulle meenub, et eripension esikümne alguses küll ei olnud.
Suur tänu, austatud esimees! Lugupeetud minister! Siin seaduseelnõu §-s 35 on ilusti välja toodud need summad, mis hakkaksid trahvidena kehtima, siis kui keegi seda rikub. Ma saan aru, et juriidilisel isikul ilmselt 80 000 eurot, nagu siin kirjas on, ja ilmselt mittejuriidilise isiku puhul kuni 200 trahviühikut. Aga ma nüüd tulen nihukese elulise olukorra juurde. Jutt käib sellest, et tätoveerida ei tohi enam alaealisi ehk alla 18-aastaseid ja ilmselt on see ka mõistlik, selle vastu ma üldse ei vaidle. Aga kuidas see päriselus välja hakkab nägema? Oletame, et murelik kodanik näeb kuskil ilmselgelt alaealist isikut, kellel on tattoo kuskil kehaosa peal, ja tahaks sellest teavitada asjaomaseid instantse. Kuidas see menetlemine edasi hakkab [välja nägema]? Kuidas päriselu hakkab välja nägema?
Aitäh, hea küsija! Ma sain aru, et põhiseaduskomisjoni kuus liiget, kes olid seisukohal, et seda eelnõu mitte toetada, lähtusid järgmisest loogikast. On juba vana rahvatarkus, et mingi küsimuse lahendamiseks tuleb moodustada komisjon ja siis kõik usuvad, et formaalselt on kõik korras, kuigi sisuliselt ei pruugi see sugugi nii olla. Ilmselt oli see ka põhjus, miks me niimoodi hääletasime. Ei ole vaja lihtsalt formaalselt näidata, et me oleme järjekordselt midagi korda saatnud, siin on vaja tööd teha hoopis põhjalikumalt ja sisulisemalt. Ma arvan, et selleks ei pea moodustama mingit uut probleemkomisjoni. See ei ole nüüd küll vastus sellele küsimusele, aga ma siiski ütlen, et mulle meeldib kolleeg Eiki Nestor endiselt.
Ma palun lisaaega! Head kolleegid! Täna menetleme korraga kahte eelnõu, mis sisuliselt tegelevad ühe ja sama probleemi lahendamisega. Nimelt, kuidas tagada piiratud teovõimega inimesele psühhiaatrilise abi kättesaadavus. Oluline on, et praegune kord, kus piisavalt küpsel ja kaalutlusvõimelisel alla 18-aastasel noorel ei ole võimalik saada psühhiaatrilist abi ilma tema seadusliku esindaja nõusolekuta või kohtu loata, vajab muutmist vastavalt meie kiireneva elu vajadustele. Laste vaimse tervise probleemid on Eestis väga suureks murekohaks. Juba koroonaeelsel, 2019. aastal käis Tervise Arengu Instituudi andmetel psüühika- ja käitumishäirete tõttu psühhiaatri vastuvõtul 9122 alla 15-aastast noort. Praegu on psühhiaatrilist abi vajavate laste ja noorte arv kuni 19-aastaste hulgas julgelt üle 10 000 aastas. Seejuures on raske hinnata, kui suur oleks see arv siis, kui kõik abivajajad sõltumata vanema nõusolekust psühhiaatri vastuvõtule pääseksid. On ilmselge, et distantsõpe ei too kaasa mitte ainult uusi kogemusi, vaid võib põhjustada ka psüühilist ja emotsionaalset pinget, ärevust ja isegi suitsiidimõtteid. Keskmiselt on Eestis aasta jooksul laste seas registreeritud 30 suitsiidikatset, kuid sel aastal oli juba kahe esimese kuu jooksul 20 katset. Kui noor inimene kannatab psüühikahäirete või mõne muu tervisega seotud probleemi käes, on mõistagi tegemist kogu pere probleemiga. Spetsialistid väidavad, et vanemate või lähedaste tugi on psühhiaatrilise ravi jooksul väga oluline. Lähedaste toetuse korral on ravi kiirem ja efektiivsem. Üksinda on keeruline oma muredega hakkama saada isegi täiskasvanud inimesel, lastest rääkimata. Aga isegi hoolivate ja mõistvate vanemate korral võib juhtuda, et lapsel on mõni häire ja ta soovib probleemi lahendada ilma, et vanemad sellest teaksid. Aga toonitan veel kord, et alati on parem, kui lapsel on toetavad lähedased, kes on nõus jagama tema muresid. Kahjuks ei ole kõik vanemad oma lapse parimad sõbrad ja toetajad. Eeskätt just lapsed ja n
Austatud juhataja! Head kolleegid! Lühidalt kõige olulisemast. Loomulikult me toetame eelnõu. See on olnud meie huviorbiidis ammu, juba eelmise koosseisu ajal. Sellega tulime välja enne, kui juhtus äärmiselt inetu intsident jalgpallitreeneriga, mis, võiks öelda, oli kasulik kriis, silmi avav kriis paljude jaoks. Ehk me jõudsime selle sündmuse kaudu lausa konsensuseni, mida siin saalis ei juhtu iga päev, sellises tundlikus küsimuses. On ka etteheitmise kohta, sellepärast et me ei olnud ettenägelikud. Parem on asju ette näha kui lahendada neid juhtumipõhiselt. Nüüd jõudis ajakirjandusse üks inetu lugu. Aga tegelikult oli ju probleem aastakümneid üleval. Ja selle ignoreerimise eest on etteheited põhjendatud. Kui me selle nüüd kenasti koosmeeles vastu võtame, siis võib öelda, et lõpp hea, kõik hea. Aga samas see seadus ise vajab ka elus testimist, kas see Romeo ja Julia klausel on küllaldane, kas see on sobiv. Siin tõepoolest on vaja ka praktikute arvamust mõne aasta pärast. Sellegipoolest see on hüppeline paranemine, et me teema ette võtame. Mõned päevad tagasi sain nagu teisedki Riigikogu liikmed noomiva kirja ühelt välismaalaselt, kes leidis, et oi, nüüd me läheme Ida-Euroopa riikidega ühele lainele. Nii ma küll ei arva. Selles mõttes on väga hull olla ühel lainel riikidega, kus meie väga madalat eapiiri kuritarvitati ja oleks ka edasi kuritarvitatud. Nii et ma loodan, et see signaal, mille me välja saadame, on tõsine. Ehk ettenägelikkus on see ülesanne, mis peaks olema meile poliitikutena lausa ette nähtud, mida meilt valijad tahavad, olgu see Ukraina kriis, olgu see noorte ja laste kaitse, olgu see mis tahes muu teema. Igal juhul on leitud ühisosa ja me saame teemaga edasi minna. Ja näen, et <PARTY> on olnud juba eelmises koosseisus oma algatusega õigel teel. Näen, et ka sotsiaaldemokraadid ärkasid õigel ajal selle teemaga. Aga kunagi ei ole hilja. Nii et soovin meile üksmeelt selle eelnõu üle hääletamisel.
Aitäh, juhataja! Lugupeetud ettekandja! Õiguskantsler andis sellele üsna kriitilise hinnangu. Tsiteerin mõnda tema seisukohta: "Ametiasutuses töölepingulise töö ja volikogu liikme ametikoha ühitamine ei taga huvide konflikti vältivat õigusselgust. Huvide konflikti keskmes on ametiisiku ametikohustuste ja tema erahuvide vastuolu. Õiguskantsler märgib, et volikogu liikmeks saanud sama valla või linna ametiasutuses töölepingu alusel töötaval inimesel on erahuvi, et tema teenistuskoht ametiasutuses säiliks või et ametiasutuses loodaks mingi uus, talle sobiv teenistuskoht." Miks siis õiguskantsleri seisukoht kõrvale lükati ja jäädi Riigikohtu soovi juurde?
Aitäh! Austatud peaminister! Kõigepealt OECD-st, milline on meie protsent. Viimane aastaaruanne ütleb, et see on 5,8, OECD keskmine on 5,9. Kokkuhoid seoses omavalitsusreformiga on võimalik, aga peate arvestama seda, et koolimajad kuuluvad omavalitsustele ja jõuga seda küll kuidagi teha ei saa. Teie olete omavalitsusreformi vastane. Tegelikult on koolivõrk väga tugevasti seotud võimaliku omavalitsusreformiga, ilma selleta on seda väga raske teha. Raiskamise koht on tegelikult õpetajate pidev tohutu ettevalmistamine riigi raha eest olukorras, kus neid on märksa rohkem, kui on kohti, ja minu meelest see jätkub. See on küll valdkond, kus on võimalik raha kokku hoida. Seoses koolivõrgu reformiga aga jäävad väga paljud töötuks. Sealt tekivad uued sotsiaalprobleemid ja ma arvan, riigil kui tervikul ei lähe küll mitte midagi lihtsamaks. Minu küsimus on selline: mille poolest on näiteks õpetaja palga sidumine keskmise palgaga halvem kui kaitsekulutuste sidumine 2%-ga SKT-st? Kumb on riigile suurem risk?