EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-et huggingface dataset:
Head sõbrad! Riigimetsa Majandamise Keskuse suunas on teele saadetud terve rida mürginooli ja kuna seda on tehtud täiesti valesti, siis seisan siin teie ees ainult selleks, et parandada ära kõige olulisemad faktivead, mis siin saalis on kõlanud. Hakkan pihta sellest, et osa Eesti jahimaade erajahiühingutele välja andmata jätmine sätestati Eesti Vabariigi esimese jahiseadusega juba aastal 1993. Tollal kehtestati nõue, et vähemalt 9% riigi jahipiirkondadest jäetakse võimalikeks teadusuuringuteks, koolitusteks ja muude riigi avalike ülesannete täitmiseks. Nende jahipiirkondade õigusjärglane on Riigimetsa Majandamise Keskus, kes on valdavast osast jahipiirkondadest loobunud ning jätnud enesele jahiõiguse ainult 3%-l kõikidest Eesti jahimaadest. Kordan: ainult 3%-l kõikidest Eesti jahimaadest, seda valdavalt riigile kuuluval maal. Eesmärk on endiselt avalike ülesannete täitmine. Näiteks Kilingi-Nõmme jahipiirkonnas on suuremal osal territooriumist keelatud suurkiskjate jaht, et uurida nende populatsiooni dünaamikat ja teha asjakohaseid järeldusi. Teine ülesanne on pakkuda jahipidamise võimalust jahiühendustesse mittekuuluvatele jahimeestele. Seda korraldatakse Riigimetsa Majandamise Keskuse nõukogu otsusel juba kolmandat aastat avaliku enampakkumise korras. Huvi selle vastu on kõigil aastatel olnud suur, mis tõestab, et neid jahimehi, kellel pole võimalik jahti pidada, on palju. Lauri Laasi küsimus oli seega kümnesse. Tõepoolest, uutel noortel huvilistel pole sageli kuskile mujale pöörduda kui Riigimetsa Majandamise Keskuse poole. Teavet selle kohta, mis jahipidamine tegelikult maksab, jahipiirkondade omamine riigile suurt ei anna. Viitan siin Lembit Kaljuvee esitatud küsimusele. Keskmiselt maksti tänavusel enampakkumisel jahipidamise võimaluse eest 2,17 eurot hektari kohta. Kallid sõbrad, see on vähem kui pakk suitsu! Riigimetsa Majandamise Keskus on riigi esindajana suurim maaomanik Eestis, kelle jaoks ei ole oluline mitte niivõrd tulu teenimine jahindust korraldades,
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Härra rahandusminister! Kõik pinnivad siin teid, et miks te tahate nii palju makse tõsta. Ma tuleksin teile hea meelega appi ja toetaksin teid mõningate maksude tõstmisel. Loen teie kobarseaduseelnõu seletuskirjast, et eelnõuga kavandatakse suurendada riigi maksutulusid alkoholi- ja tubakatoodete aktsiisi tõstmisega. Kui ma vaatan alkoholiaktsiisi määrade tabelit, siis need määrad on väga erinevad. Mis te arvate sellest, kui alkoholiaktsiisi määrad ühtlustada tõusvas suunas, nii et kõik oleksid ühesugused?
Aitäh, eesistuja! Hea kolleeg komisjoni esimehena ja ettekandjana! Mu küsimus tuleb kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse sellise muutmise kohta, et uues tekstis on kirjas: "Volikogu liige ei tohi osa võtta volikogu sellise üksikakti ettevalmistamisest, arutamisest ja otsustamisest, mille suhtes talle laieneb toimingupiirang korruptsioonivastases seaduses sätestatu kohaselt." Ma küsisin sama asja ka komisjonis. Minu seisukoht on, et see "ettevalmistamine" peaks olema selgemalt defineeritud. Sa komisjonis vastasid sellele ja võib-olla vastad ka siin. Kas me ei peaks selle asjaga edasi tegelema? Praegu on formuleering väga ebamäärane. Ja teiseks: ka õiguskantsler on toetanud seisukohta, et nende toimingupiirangute järgimist võiks omavalitsustes keegi jälgida ja kui vaja, volikogu liikmetele ka nõu anda.
Aitäh, proua esimees! Hea minister! Selle küsimuse puhul on mul küll hea meel, et te pole saanud oma tahtmist mööda kõiki ühe lauaga lüüa. Milles on küsimus? Küsimus on selles, et need elualad, mis praegu veel selles nimekirjas on ja kus saab kütuse ostmisel erisoodustust kasutada, on ju teistes riikides subsideeritud. Kui me teeksime ilma kompenseerimata nendele ettevõtetele selle maksumuudatuse, siis nad ju kaotaksid konkurentsis. Kas te selle peale olete mõelnud või ei ole? Ma mõtlen nii kaupade transporti, näiteks meretransporti, kui ka põllumehi.
Aitäh küsimuse eest! See on väga hea küsimus. Kõigepealt teen täpsustuse, et see oma mehe ärihuvide kaitsmine ei vasta tõele. Tegelikult minu eesmärk, miks ma siia tulin, ongi püüda teha midagi laste ja noorte liikumise huvides. See on vist esimene kord, kui Riigikokku on sellise motiiviga tuldud. Mul on südamest hästi hea meel, et te tunnustasite minu etteastet ja ma sain tõesti täna julgustust, et ma olen õigel teel. Ja tegelikult mitte mina üksi – üksi ma ei tee mitte midagi. Kõik 101, kes me siin oleme, me peame looma tingimused, et meie noored oleksid terved. Aitäh teile! Aitäh teile küsimuse eest, ka see on väga hea küsimus! Komisjonis me seda ei arutanud. Aga kui lubatakse, siis ütlen jälle oma seisukoha. Ma tean, et andmetesse saab alati märkida – ma pean silmas täiskasvanud harrastajate sporti –, kas soovitakse oma andmed avaldada. Toon näite: Tartu maratonil käijad teevad enne maratoni väikese linnukese vastavasse kasti: kas soovitakse, et nende andmed avalikustatakse, või mitte.
Aitäh, proua juhataja! Hea minister! Sa ütlesid õigesti, et selle seaduseelnõu eesmärk on viia meie õigusaktid kooskõlla ka ILO meretöö konventsiooniga. Üks kohustuslik standard ütleb, et konventsiooni ratifitseerinud riigi reeder peab andma riigi õigusaktide, meretöölepingu või kollektiivlepingu sätete kohaselt finantstagatise, mis kindlustab hüvitise maksmise tööõnnetusest, kutsehaigusest või muudest ohuteguritest tingitud meremehe surma või pikaajalise töövõimetuse korral. Samas eelnõu § 37 ütleb, et reeder vastutab tööandjana laevapere liikmele tööõnnetusest ja kutsehaigestumisest põhjustatud tervisekahjustuse eest seaduses sätestatud alustel ja korras. Ma paraku ei leidnud sellest eelnõust viiteid teistele seadustele ega nimetatud korrale. Jääb arusaamatuks, kuidas on plaanis see eelnõu meretöö konventsiooniga kooskõlla viia.
Aitäh, hea küsija! Vastus sõltubki lähtepositsioonist. Õiguskantsler, Riigikogu põhiseaduskomisjon, justiitsminister ja Riigikogu täiskogu ongi selle küsimuse puhul erineval lähtekohal. See debatt käis aktiivselt 2005. aasta maist kuni sügiseste kohalike omavalitsuste valimiseni. Usun, et nüüd tuleb see debatt uuesti siin saalis algatada ja leida praegusesse olukorda sobiv lahendus. Vastavalt iga kohaliku omavalitsuse eraldi kehtestatud põhimäärusele reguleeritakse ka volikogu töökord. See kollegiaalne organ otsustab ise, missugune töökord seekord valituks osutunud inimestele, sh Riigikogu liikmele kõige paremini sobib. Aga arvestatakse muidugi mitte ainult Riigikogu liikme või liikmetega. Usun, et Riigikogu liikmeid võib kohaliku omavalitsuse volikogus olla üks või kaks. Siin on välja tuldud interpretatsiooniga, et järsku terve volikogu koosneb Riigikogu liikmetest, aga see on suhteliselt teoreetiline ja ulmevaldkonda kuuluv võimalus. Usun, et kõike on võimalik korraldada. Ja teiselt poolt on väga oluline arvestada, et ega Riigikogu liige pole kohustatud osalema kohaliku omavalitsuse volikogu valimistel. Selle eelnõuga me lihtsalt anname talle põhiseadusliku õiguse osaleda. Ta ei pea osalema, kui ta leiab, et Riigikogu töö on väga koormav. Kui ta on siin näiteks komisjoni esimees või Riigikogu esimees või fraktsiooni juhtfiguur, siis ta loomulikult ei kandideeri kohalikel valimistel. Kui ta aga kandideerib ja lõpuks ei asu seda ülesannet täitma – seesama peibutuspartide teema –, siis minu arvates võib tema peale näpuga näitamine õigustatud olla.
Austatud istungi juhataja! Lugupeetud minister! Head kolleegid! Kõigepealt ma tänan Mihhail Stalnuhhinit sissejuhatava ettekande eest! Asume siis asja juurde. Riigieelarve on riigi tuleviku kujundamisel ilmselt üks tähtsamaid tööriistu. Seepärast sai kõnealune teema, mis on küll keeruliselt pealkirjastatud, ka raportiks vormitud. Tunnistan, et võtsin raporti pealkirja välja mõeldes aluseks idee, et see võiks olla võimalikult keeruline. Omamoodi paradoks, sest osa elementide puhul võis juba enam-vähem ette ennustada, milliseks küsitletavate Riigikogu liikmete arvamus kujuneb. Näiteks riigieelarve seletuskirja loetavus – kah keeruline. Ütleme siis nii, et asju annab teha keeruliselt ja lihtsalt ning me püüame raportiga ka sellele tähelepanu juhtida. Ma arvan, et te nõustute: kui me teeme asjad keeruliseks, siis ei ole alati võimalik mõista otsuste tegemise viisi ja põhjust, nende sisu ega tulemusi. Austatud kolleegid! Täna räägin teile lühidalt meie kui parlamendi rollist eelarve kujundamisel ja vajadusest seda rolli uuesti mõtestades leida parem tasakaal seadusandliku ja täidesaatva võimu vahel. Selle eest, et ma saan neil teemadel siin arutleda, on mul põhjust tänada mitmeid inimesi ja institutsioone. Esiteks tänan loomulikult teid, kolleegid, kes te leidsite selle aja, et osaleda raporti selgrooks olevates intervjuudes. Teiseks tänan riigieelarve kontrolli erikomisjoni liikmeid ja teenistujaid. Tänan ka doktor Joachim Wehnerit ning Rahandusministeeriumi, Riigikontrolli ja eelarvenõukogu ning Eesti Linnade Liitu ja Eesti Maaomavalitsuste Liitu! Head kuulajad! Põhiseaduse § 1 ja selle kommentaaride järgi teostab rahvas kõrgeimat riigivõimu, muu hulgas hääleõiguslike kodanike kaudu Riigikogu valimisega. Teiseks, riigivõimu legitimeerimine toimub riigiorganite isikkoosseisu määramisega otseselt (Riigikogu liikmete valimine näiteks rahva poolt) või kaudselt (Riigikogu poolt ametiisikute ametisse nimetamine ja valitsusele volituse andmine). Valitsusele annab volituse Rii
Tänan! Ma vaatan, et teil on selles asjas väga mustvalge lähenemine. RMK loomulikult püüab kinni pidada raierahust kui hea tahte lepingust ja teebki seda ennekõike lageraie puhul. Aga nagu öeldud, aastad ei ole vennad, nii et mitte sada protsenti ja mitte alati. Nüüd arvamusest, et erametsaomanike puhul võiks seadusega ära keelata igasuguse raie. Kui hea ja austav erametsaomanik, kes loodusest lugu peab, võtab kirve selga ja teeb oma metsas harvendusraiet või valgustusraiet, siis ei ole selle mittelubamine küll proportsionaalne samm. Ja ei ole ka kuidagi mõistetav, miks peaks seda tegema mingi seaduse põhjal. Erametsaomanikud võivad täpselt samamoodi võtta vastu hea tahte avalduse ja püüda sellest siis täpselt nii palju kinni pidada, kui vaja on. Asi ei ole ilmtingimata ja alati käskudes-keeldudes – maailm ei ole mustvalge.
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Lugupeetud komisjoni ettekandja! Kas te arutasite ka seda, et kui ettevõtja lõpetab oma tegevuse ja peaks ennast tööbörsil arvele võtma, siis kui kaua kestab see aeg, mis läheb firma likvideerimiseks, ehk see aeg, kui ta tegelikult ei saa ennast arvele võtta? Aitäh! Siit tekib küsimus, kuidas on võimalik omada ettevõtet, kus ei ole juhatuse liiget. Ma arvan, et Eestis on pooltes või rohkemates ettevõtetes omanik ja juhatuse liige üks ja seesama isik. Firma ei tohi jääda ilma juhatuse liikmeta. Sisuliselt tekib seis, kus ei ole ikkagi võimalik börsile minna.
See teema tõusetus pärast koalitsioonilepingu sõlmimist. Koalitsioonilepingus on jõuliselt väljendatud, et riigireformiga tuleb aktiivselt edasi tegelda. Teie küsimus oli selle kohta, milline on riigireformi valem, milline on riigireformi aluseks olev teoreem. Ega sellist valemit väga ei olegi. Riigireformi sobib ehk iseloomustama üks Jüri Raidla tsitaat, mille ma siin ette loen. See võtab ehk kõige paremini kokku, mis on riigireform. Tsiteerin Jüri Raidlat: "Minu arusaamise kohaselt on riigireform avaliku võimu organisatsiooni ümberkorraldamine koos avaliku võimu poolt täidetavate funktsioonide ja osutatavate teenuste revisjoniga ning toimemehhanismide korrigeerimisega. Mitmetimõistetavuse vältimiseks lisan, et avaliku võimu organisatsioon puudutab nii keskvõimu kui ka kohalikke omavalitsusi, mistõttu haldusreform on üks osa riigireformist." Selles mõttes me saame rääkida haldusreformist ja riigireformist koos. Ja jutt on asjadest, mis tegelikult väga operatiivselt peale tulevad. Tegelikult on nii, et ei ole valitsuse kabinetiistungit, kus haldusreformi ja riigireformi puutuvaid otsuseid teha ei tule. Oleme ausad, koalitsioonisaadikutel on päris keeruline kogu seda otsuste protsessi jälgida. See, et täna on kõigile Riigikogus esindatud fraktsioonidele antud võimalus saada lähemalt informeeritud sellest, mida juba operatiivselt tehakse ja mida planeeritakse, on minu meelest väga õige ja hea. Kui riigireformiga seotud tegevusi planeeritakse, siis vaieldamatult tuleks seda teha arvestades, et ükskõik milline on koalitsioon, on teatud tegevused, mida tuleb kindlasti jätkata. Ma arvan, et realistlikud tulemused on sellised. Suvel on meil istungivabad nädalad ja kusagilt ei saja meile kaela mingeid täitevvõimu tehtud otsuseid, millest me aru ei saa. Siis võib aga juhtuda midagi sellist, mille peale küsitakse meie kui Riigikogu liikmete käest: "Aga mis teil seal toimub?" Eelmise suve näide oli too Maanteeameti teema. Siis hakkadki vaatama, kes peaks nende asjadega Riigiko
Kui seda pidada küsimuseks, siis ma vastan sellele. Ma olen küsijaga täiesti nõus. Periooditi peaks selliste tekstide ülevaateid tegema ja on kokkuleppe koht, mis formaadis ja kus see tutvustamine peaks käima, kas Riigikogu suures saalis või komisjonides, mis selle valdkonnaga tegelevad, ehk siis riigikaitsekomisjonis ja väliskomisjonis. Neid ülevaateid peaks tegema. Ka komisjonis oli see teema arutelul ning selgus, et juba möödunud sügisel oli väliskomisjon teinud ettepaneku – võin isegi öelda, mis kuupäeval, see oli 19. septembril –, et peaminister peaks andma Riigikogule ülevaate julgeolekupoliitika aluste elluviimisest kaks korda koosseisu jooksul ehk siis kord kahe aasta jooksul. Pidi jääma vaid otsustada, mis formaadis. Ma sain aru, et peaminister oli lahkesti nõus tulema seda teemat arutama meile sobival ajal ning sobivas formaadis ja kohas. Jääb üle ainult nõustuda, et me peame rutiinselt nende teemadega tegelema ja neid asju üle vaatama. Nagu ma ütlesin ka oma sõnavõtus, tegu on elava dokumendiga. Julgeolek ei ole kunagi lõplikult tagatud ja meil on kohustus vastavalt muutuvatele aegadele nende teemadega pidevalt tegeleda. Ma saan aru, et tegu oli arvamusega. Ma hea meelega kommenteerin ...
Muutunud on see, et vahepeal oli teine maailmasõda ja kogu maailm on muutunud. Kõik need käitumismallid ja käitumismudelid, mis olid enne teist maailmasõda, ja see autoritaarsus, mis oli 1930-ndate lõpus nii meil kui ka meid ümbritsevas maailmas, on muutunud, foon on teistsugune. On väga paljud asjad, mida meie peame sügavalt antihumaanseks. Käitumine enne teist maailmasõda ja meie praegused arusaamad maailmast on erinevad, me arutame sügavuti umbes selliste teemade üle, kas karusloomakasvatus on eetiline või mitte jne. Need maailmad on erinevad. Nii nagu mina mäletan, on praeguseni olnud meil vist neli uurimiskomisjoni. Vaieldamatult on need kõik olnud poliitilised relvad, siin ei ole küsimustki. Nii nagu me kõik siin oleme poliitikud, on ka need uurimiskomisjonid poliitilised relvad. Meil ei ole mõtet siin hämada. Eri aegadel on nad olnud ka selliseks n-ö avalikkuse malakaks, et üht või teist teemat välja tuua. Aga see ongi poliitika, nii see on ja see küsimus jääb. Ma ise mõtlesin ka eile selle peale, et täitsa huvitav oleks läbi vaadata eelmiste uurimiskomisjonide materjalid, uurida, mida uurimiskomisjonide töö tulemusel on saadud täiendavalt teada, võrreldes sellega, mida ametlik juurdlus on välja toonud. Täiesti võimalik, et on asju, mida on täiendavalt teada saadud. On täiesti selge, et parlamendi huvi on ju ikkagi see, milline on olnud ühe või teise otsuse puhul poliitiline protsess. Me oleme rahvaesindajad ja on selge, et me tahame mitmes valdkonnas välja paista. Ütleme, kui levimas on seakatk, siis on kindlasti pooled Riigikogu liikmed targemad kui veterinaararstid. Nii see elu on.
Suur tänu, lugupeetud Riigikogu aseesimees! Austatud ettekandja! Te alustasite sellest, et saadikud on väsinud, et neid ei ole saalis. Nad tegelikult jälgivad istungit oma tubades ja kuulsid teie sõnumit. Ja näete, nad on kõik teie rõõmuks tagasi tulnud. Aga minu küsimus on see, et eelmise aasta lõpul me külastasime selliseid ettevõtteid, kes teevad allhankeid teistele ettevõtetele. Nemad juba kurtsid tellimuste vähenemist veerandi võrra, kuni 30%. Samal ajal ettevõtetel, kes tegelesid müügiga jaetarbijale, Pärnus näiteks hotellid ja spaad, käibed veel kasvasid. Tegelikult oli majanduskriisi hingus juba õhus just nende ettevõtete puhul, kes tegid teistele allhanget. Mis te arvate, kas see tervisekriis võimendas juba tärkavat majanduskriisi või siiski kutsus selle esile? Kuidaspidi see oli?
Head kolleegid! Mul on siiralt kahju, et Jürgen Ligi on lahinguväljalt ära jooksnud. Aga see on tüüpiline tema stiil, et ütleb midagi ära ja siis paneb punuma. Eks tema, Jürgen Ligi kui Reformierakonna fraktsiooni esimees, on üks viimaseid poliitilisi väravavahte sel teemal. Ma peatuksin mõnel momendil, mida Jürgen Ligi võttis kritiseerida. Ausalt öeldes oli tema tekst nagu puder ja kapsad, nagu rosolje. Ta rääkis Igor Mangist, rääkis Kolbakovi ehmunud silmadest, ütles, et sundüürnike probleem – ma sain nii aru – on pseudoprobleem. Minust mööda minnes karjus ta mulle näkku, et ma olen korruptant. Artur Talviku kohta ütles, et see on kosmosemees – seda meest ei pea üldse kuulama, ta on kosmosemees. Ja niimoodi, portfell käes, ta ära jooksiski. Väga raske on poliitilist dialoogi, debatti pidada sellise inimesega. Ja ta on meil nüüd ka isehakanud psühholoog, kes tabab ära, kellel on ehmunud silmad ja kellel parasjagu pole ehmunud silmad. Ma saan tast ka aru. Aastal 2010, kui oli ringkonnakohtu otsus, oli tema ülesanne rahandusministrina ette valmistada lahenduskäik ja tuua see parlamendi ette. Ta jäi sellega hiljaks. Ja see on õiguslik argument, et selle eest saadi trahvi 3200 eurot. Kas see on poliitiline klatš? Kas see on poliitiline väljamõeldis? Ei ole. Aga seda argumenti ta ei taha kuulda. Miks Reformierakonna fraktsiooni esimees seda teemat meeleheitlikult kardab? Ta saab väga hästi aru, et kui sellest lõpuni ausalt rääkida, siis <PARTY>a suure tõenäosusega Eesti poliitikas enam ei oleks, sest meil tekivad seosed ja kahtlused, et osa selle erakonna liikmeid võivad olla naaberriigi poolt manipuleeritavad. Aga korruptsioonist rääkima peab, ükskõik mis erakonna puhul, kõigi erakondade puhul. Reformierakonna fraktsiooni esimees eitab poliitilisi sidemeid Tallinna Sadama puhul, nn kilekotijuhtumite puhul, Arsenali puhul jne, jne. Mitte kunagi ei ole mängus poliitilisi liine, kõik on välja mõeldud, midagi ei ole toimunud. Ma rõhutan: praegu on 100-aastaseks saanud Eest
Aitäh! Suurepärane, et ma ka sõna sain! Minu meelest ei ole teil, härra minister, mitte mingit õigust – ei moraalset ega sisulist õigust – rääkida midagi väärtustest. Sotsiaaldemokraadid lasevad täna täielikult oma lipu vardast alla, jättes hääletamata kõige olulisemas väärtusküsimuses, milles te olete siin aastaid poose võtnud. Ja millise põhjendusega? Sellise põhjendusega, et äkki muidu juhtub niimoodi, et teile mittemeeldiv erakond saab valitsusse või lihtsalt positiivse punkti. Kas te ei leia, et olukorras, kus te olete aastaid naistevastase vägivalla teemal trummi tagunud ja jätate nüüd, kui üks minister on selle koha pealt, nagu te ise ütlesite, pudru kokku keetnud, seisukoha võtmata ehk aitate tal valitsuses edasi olla, oleks suurepärane, kui te sel teemal rohkem midagi ei räägiks? Ärge enam kunagi rääkige midagi väärtustest või naistevastasest vägivallast!
Suur tänu, härra juhataja! Austatud minister! Ka oma kõige äärmuslikumas fantaasias ei suuda ma ette kujutada, kuidas Eesti Vabariigi institutsioonid hakkavad kontrollima kogu sotsiaalmeediat, ega seda, mis selle kontrollimise palgakulu peaks olema. Aga tegelikult tahtsin ma rääkida reklaamist. Kujutame ette lähitulevikku, kui mõnel Eesti telekanalil näidatakse näiteks Saku õlle pudeli staatilist pilti ning kiretu robotihääl ütleb taustal, et see on Saku õlu, 4,5%, ja kõik, aga kui ma vahetan kanalit ja hakkan vaatama Viasat Historyt või Discoveryt, siis sealt ma näen jätkuvalt kauneid noori palaval suvepäeval võtmas sillerdavate jääkuubikute seest kauni muusika saatel Carlsbergi õlle pudelit. Kas te ei arva, et lõpuks on selle reklaamipiirangu ainukene mõju konkurentsieelise tekitamine välismaisele alkoholitootjale?
Aitäh, härra eesistuja! Austet ettekandja! Te ütlesite, et eesti keele oskuseta, kuid kõrghariduse Eesti ülikoolis omandanud inimese väljavaated Eesti tööturul on üsna kehvavõitu. Nüüd me oleme kuu ajaga saanud juurde 3200 inimest, kes tahaksid Eestis töötada, aga kes on täiesti umbkeelsed. Siis on meil ligi 50 000 nii-öelda tööta inimest, kes kandideerivad mingile 7000 töökohale. Isegi kui me ütleme, et pooled neist ei kavatsegi tööle minna ja registreerivad ennast ainult haigekassa tarvis, [tuleb arvestada, et] Maxima ei vaja lõputult laotöölisi, kellel eesti keelt ei ole vaja, ja umbes pooled töökohad ikkagi eeldavad seda, et inimene räägib eesti keelt. Kui suur on lootus nendel õnnetutel ukrainlastel, kes tahes-tahtmata tänase seaduse valguses tahaksid tööle minna, leida tööd väljaspool põllumajanduse hooajatöid? Või tundub tulevik nende perspektiivis olevat üsna lootusetu?
Lugupeetud ettekandja! See arutelu on kestnud juba tund aega. Tund aega tagasi ei teadnud ma asjast veel midagi. Nüüd läheb asi kogu aeg põnevamaks. Mulle kui kõrvalseisjale on jäänud mulje, et selle asja taga on mingid suured saladused, millest te ei taha rääkida. Õiguskomisjon peab olema õigusloome eeskujuks kõigile teistele, aga meil on eelnõu, millel ei ole autorit, millel ei ole koostajat, mis hea õigusloome tavale ei vasta. Äkki te seletate ära, milles tegelikult seisneb see saladus, mida me juba tund aega arutame? Mis selle asja taga võib olla?
Aitäh! Kui ma teid kuulan, siis on see peaaegu lõbus, kui ainult teema ei oleks niivõrd tõsine, et teeb pigem nukraks. Te kiidate küsijaid – ütlete, et väga head küsimused –, siis loote mingi vastuse, kus te räägite tegelikult millestki muust, aga mitte sellest, mida teie käest tegelikult küsiti. Te defineerite asju ümber. Te nimetate rämedat ülekulutamist struktuurseteks reformideks. Te defineerite ümber, mis on investeeringud. Nagu ma ütlesin, see oleks isegi lõbus, kui teema ei oleks nii tõsine. Inimesed, kes ütlevad, et Eestis ei ole häid stand-up-koomikuid, minu arvates eksivad, sellepärast, et teie viimased esinemised on tõestanud, et te olete sellel alal professionaal. Ma usun, et sel teemal ootab teid ees suur tulevik. Mul on lihtsalt kahju, et Eesti, võib-olla parim stand-up-koomik on parasjagu ka peaminister, ja see teeb mind pigem murelikuks. Aga minu küsimus on muust, just nimelt eelarvekulude seirest. Aastast 2018 on möödas juba mõnda aega. Te rääkisite siin mõningatest pisimuudatustest, mis on eelarvekulude seirest tehtud. Kas on aga olemas ka mingeid suuri asju, mis te olete selle küllaltki pika aja jooksul teinud, selleks et eelarve kulude seire puhul ei peaks Riigikontroll jälle tulema ja ütlema, et valitsus on täiesti asjadest midagi teadmata üle kulutanud? Ja peaminister ütleb selle peale: "Oops! Me ei teadnud." Mis on need suured asjad, mida te olete juba eelarvekulude seire parandamiseks teinud?
Aitäh, austatud juhataja! Austatud ettekandja! Nagu te oma ettekandes õigesti mainisite, on praegu riigi ja maksumaksja õigused tasakaalus. Kolm aastat tagasiulatuvalt saab riik makse nõuda ja maksumaksja saab riigilt kolm aastat raha tagasi nõuda. Nüüd te tahate muuta seda tähtaega selliselt, et riigilt saavad kõik raha tagasi nõuda viis aastat senise kolme aasta asemel. Kas te jõudsite seda eelnõu koostades analüüsida, milline kulu võiks sellest tekkida riigieelarvele? Teisalt, see tähendab ka maksuhaldurile halduskoormuse kasvu. Meil oli kevadistungjärgu ajal väljasõiduistung Maksu- ja Tolliametisse. Kas te jõudsite analüüsida, kui palju see suurendab maksuhalduri töökoormust? Aitäh! Mul ei ole rohkem küsimusi.
Ma tänan! Austatud ettekandja! Ma jätkan kolleeg Koka küsimust. Kindlasti üks küsimus on see, kui palju riik peab selleks inimesi tööle palkama. Aga nagu ma telekomide arvamustest loen, nad kinnitavad, et neil on juba tehtud suhteliselt laiaulatuslik pakett investeeringuid oma riistvarasse. See valdkond on mulle küll võõras, aga mind siiski väga hämmastas teie vastus, et komisjon pole seda küsimust otseselt käsitlenud. Kui räägitakse sadadest miljonitest eurodest, mis on investeeritud, siis komisjonid, kes on selle eelnõuga seotud, võiksid siiski tõsiselt suhtuda küsimusesse, kui suur on võimalik kahjuhüvitis, mida peab riik maksma nendele ettevõtetele, kes juba on investeeringuid teinud. Seega ma küsin uuesti: kas seda küsimust on siiski põhjalikult arutatud? Ma loodan, et te eksisite oma esimeses vastuses. Ja kui on arutatud, siis kuhu selle aruteluga jõuti: kui suur see risk on ja millised on potentsiaalsed summad?
Aitäh, härra eesistuja! Lugupeetud rahandusminister! Kui jälgida eri riikide ja institutsioonide juhtide seisukohavõtte Kreeka kriisi küsimuses, siis on väga selgelt näha üsna tugevat kõhklemist, kas saavutatakse tulemust või mitte. Samas, Kreekale abi andmine põhineb usul või lootusel, et ettenähtud reformid viiakse läbi ja need annavad ka tulemust ning Kreeka tuleb kriisist välja. Te olete ise öelnud, et pidevalt toimub monitooring ja kui midagi juhtub, kui reforme ei teostata, siis lõpetatakse ka Kreeka toetamine. Milline on sel juhul plaan B või hakatakse alles siis uut plaani välja töötama?
Aitäh, austatud istungi juhataja! Hea ettekandja! Meil on selles koroonakaasuses minu arvates kaks kõige olulisemat probleemi: sõnumi- ja õigusselgus. Täna andis valitsus Riigikogu menetlusse NETS-i uue versiooni. Alles novembris me võtsime selle seaduse vastu ja endine õiguskantsler vaidlustas, kas see on õiguspärane. Meil oli veendumus, et tegemist on õiguspärase eelnõuga. Täna, ma saan aru, me hakkame menetlema uut eelnõu ja sanktsioneerima inimesi, aga mulle tundub, et me ei seleta, miks. Hommikul helistas mulle üks endistest justiitsministritest. Ütles, et ta on ka rääkinud sellest, et tegelikkuses inimestele pole selgitatud, mida mingil hetkel teha. Propaganda pool on kesine. Ja näiteks, kas te mäletate eelmise valitsuse ajast, mis roll avalikul rahvusringhäälingul selles küsimuses on? Kas on püütud selgitada, kuidas maske kanda, miks kanda, kui on inimene saanud lähikontaktseks, mis ta peab tegema, kui on viiruse positiivne tulemus, mida siis teha? Ja nii edasi, ja nii edasi.
Lugupeetud juhataja! Head kolleegid! Annan Riigikogu menetlusse ühe eelnõu, mida ei saa muuta ei kobaraks ega millekski muuks ja millega ei saa ka avada Pandora laegast. Selle eelnõu pealkiri on "Jahiseaduse §-ga 101 täiendamise ja püsiasustusega väikesaarte seaduse § 5 lõike 1 täiendamise seadus". Eelnõu algatajad on Urve Tiidus, Maire Aunaste, Rein Ratas, Toomas Kivimägi, Kalle Laanet, Jevgeni Ossinovski ja siinkõneleja. See võib tunduda mikroskoopilise eelnõuna, aga me teame ju, et vahel saatan peitub detailides. Nimelt, eelmises Riigikogu koosseisus läks väga tuliseks vaidluseks ja riiuks maaomanike ja jahimeeste vahel, aga ära unustati väikesaarte kogukonnad. See on eelnõu, mis annab õiguse väikesaarte volikogudele ja veel pisemate saarte üldkogudele avaldada arvamust jahiseaduse rakendamise viisi ja mahu kohta. Sest tõsi ta on, paljudel väikesaartel on külalisjahimehed teistest Euroopa riikidest korraldanud päris korralikke, lausa mõõtmatus suuruses tapatalguid, hävitades haruldasi linde. Loodame, et kogukonnad saavad tulevikus sellel teemal kaasa rääkida. Aitäh!
Aitäh, austatud juhataja! Lugupeetud peaminister! Nagu me äsja teada saime, paigutub Eesti 2018. aasta korruptsioonitajumise indeksi alusel maailmas väga kõrgele, 18. ja 19. kohale. Oleme aastaga tõusnud kolm kohta. Poliitilise korruptsiooni kontrolli osas on meil ilmselgelt kasvuruumi. Lugupeetud peaminister, ma küsiks: kas teie kui Eesti suurima erakonna esimees oskate välja tuua mõne konkreetse sammu, mille mõjul <PARTY>a räsinud keelatud annetuste juhtumid jäävad ainult minevikku? Aitäh! Kui konkreetsemalt küsida, kas erakonna usaldusväärsuse nimel oleks mõeldav selle raha – juttu on olnud ühest konkreetsest summast, mis ulatub üle 200 000 euro – tasumine enne valimisi, et oleks väga selgelt näha Keskerakonna poliitiline tahe jätta kõik, mis varem on olnud, minevikku?
Aitäh! Ma ka täpsustaksin oma eelmist küsimust. Mina pidasin silmas energiasäästu seisukohalt tähtsaid n-ö külmasildu. Neid puudutavad lahendused on näiteks Norras projekteerinud pädevad tegijad ja need on heaks kiidetud. Projektis märgitakse, kas on valitud esimene, teine või kolmas lahendus, ja nii võib hoone omanik alati kindel olla, et maja on soojapidav ja külmasildu sinna sisse projekteeritud ei ole. Just riik on tähtsaks pidanud asjad niimoodi korraldada, kuna energiasääst on kõigi ühine huvi. Kui meil ei ole seda veel silmas peetud, võib-olla tulevikus peaks pidama.
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea ettekandja! Te oma ettekandes rääkisite ja sellest mõtteraamatust me loeme Tallinna potentsiaalist, näiteks Lennusadamast, ka ülekantud mõttes. Aga räägime teistestki regioonidest. Riik panustab koos Euroopa vahenditega ka Ida-Virumaa arengusse. Võtame näiteks Sihtasutuse Ida-Virumaa Tööstusalade Arendus koos kõikvõimalike eraarendustega kas või Sillamäel või Narva Gate Kreenholmi baasil jne. Kas arengufondil on mingeid ideid Ida-Virumaa arenguga seoses? Millist nõu võiks seal anda?
Aitäh, härra spiiker! Lugupeetud minister! Mul on meeles üks meie vestlus, kui valitsus oli vahetunud ja ma küsisin teilt kui värskelt ministrilt, mis saab Rail Balticust. Siis sa vastasid, et Rail Balticut ei ole vaja kellelegi teisele peale Reformierakonna. Tuleb välja, et ilmselt siiski on. Ma mäletan ka seda, et Riigikogu liikmena kritiseerisid sa omal ajal väga ägedalt Juhan Partsi selle eest, et ta saatis valitsusse asju alailma kiireloomulistena, olgu siis tegu Rail Balticu, Estonian Airi või muude asjadega. Kas seal Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumis pannakse midagi vee sisse, et kõik ministrid, kes sinna lähevad, hakkavad kiirkorras valitsuselt kooskõlastusi tahtma?
Hea Riigikogu juhataja! Riigikogu liikmed! Alates 1. jaanuarist 2015 on kõigile gümnaasiumiõpilastele garanteeritud tasuta koolilõuna. See seaduseelnõu võrdsustab üle 22 500 gümnaasiumiõpilase põhikooli- ja kutsekoolide õpilastega, kellel on juba õigus tasuta koolilõunat saada. Riigieelarves on selleks planeeritud 3,1 miljonit eurot. Sotsiaalpoliitika üheks eesmärgiks on vähendada vaesust. Aastaid on Eesti üheks valusamaks probleemiks olnud suur vaesuses kasvavate laste hulk. Statistikaameti kogumikust "Laste heaolu" nähtub, et 2011. aastal elas Eestis suhtelises vaesuses 17% ja absoluutses vaesuses 9,5% lastest. Lastele ettenähtud soe koolilõuna on oluline abinõu puudust kannatavate perede toetamisel ja laste heaolu parandamisel. Eestis on juba nüüd mitmeid omavalitsusi, kes hoolitsevad oma laste eest ja tagavad tasuta koolilõuna kas kogu kooliperele või vajaduspõhiselt gümnaasiumiõpilastele. Nüüd on see võimalus üle kogu Eesti kõikide omavalitsuste kõikides koolides ning laste võrdne kohtlemine on tagatud. Rahvastiku tervise arengukavas on väärtustena välja toodud võrdsed võimalused ja õiglus. Tervislike eluviiside edendamise abil on võimalik laste terviseseisundit oluliselt parandada. Väga oluline on, et noored kasvaksid tervetena ja saaksid ühiskonna tegusateks liikmeteks. Noortevaldkonna arengukava üheks fookuseks on ebavõrdsete olude mõju vähendamine noorte arenguvõimalusele ja tõrjutuse vältimine. Ministeeriumid on välja töötanud hulgaliselt arengukavasid, kuid täna arutatav seaduseelnõu on midagi konkreetset meie laste jaoks: tasuta soe koolilõuna, mis aitab neid kõrgeid eesmärke saavutada. Gümnaasiumiastmes toimub laste füüsiline areng kiiresti, nad söövad rohkem kui kunagi varem ja ka hiljem, eriti poisslapsed. Ma mäletan oma poegade söömisharjumusi selles vanuses. Külmkapiuks oli pidevalt lahti ka söögiaegade vahel. Ma ei oska seletada laste käitumist, miks nad ei olnud nõus koolis söögiraha maksma, otsiti mitmesuguseid ettekäändeid, küll ei olnud toidud
Ma tänan! Millist traditsiooni kaitsevad inimesed siin minu paremal käel, eks see ole igaühe enda hinnata, ja ka see, kuidas nad seda teevad. Aga mis puudutab ökoloogilist kaalutlust, siis see on kahtlematult ääretult oluline. Ma tsiteerin siinkohal taas Tiit Maranit, kuna ma selle valdkonna spetsialist ei ole. Tiit Maran kirjutab: "Mink on kõige invasiivsema mõjuga võõrast päritolu imetaja terves Euroopas, kelle mõju on teada enam kui 47 pärismaisele liigile. Minkide põhiliseks loodusesse sattumise rajaks on regulaarne pagemine farmidest. Farmidest põgenenud toetavad juba looduses naturaliseerinud minke, muutes nende mõju teistele liikidele veelgi tugevamaks." Kahtlematult on sel olnud juba väga negatiivne mõju elurikkusele kogu Euroopas ja ka Eestis. Eelnõu saatusest. Ei, ma ei hakka seda ennustama. Kahtlematult on nii <PARTY> kui ka <PARTY> liikmed tänaste sõnavõttude põhjal otsustades olnud oma loodusvaenulikkuses konsekventsed. Kas nad seda ka hääletusel näitavad, eks seda saab näha, iga saadik on vaba. Oma loodusvaenulikkuses on nad järjepidevad, eestikeelset sõna kasutades. Selles mõttes on see ju ka teistes keskkonnakaitse valdkondades sarnane. Näiteks härra Saaremäe, keskkonnakomisjoni liige, ütles, et tema küll tahaks seda eelnõu väga edasi menetleda, aga fraktsioonis keelati see ära, ja ta oli väga kimbatuses, mis ta teeb. Aga samas pean ütlema, et Keskerakonna fraktsiooni liikmete seast on mitmed alla kirjutanud sellele eelnõule, mille eest ma tänan, ja ka mitmed saadikud, kes alla ei kirjutanud, on väljendanud poolehoidu nii eetilistel kaalutlustel kui ka on jõudnud samasse punkti, et tänaseks see tööstus lihtsalt on sellises seisus, et ta on praktiliselt ju lõppenud ja mis me seda agooniat enam pikendame, et jõuaks kokkuleppele. Nii et kui esimene lugemine täna lõpetataks ja eelnõu menetlus edasi läheks, siis ma küll loodaks, et me leiame ühise keele, selleks et ministeeriumiga koostöös täpsustada seda rakendussätet, seda üleminekuaega, kas on mingisug
Austatud istungi juhataja! Austatud kolleegid! Eelnõu 132 esimene lugemine lõpetati k.a 18. novembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, mis oli 2. detsembril kell 17.15, ei esitatud eelnõu kohta ühtegi muudatusettepanekut. Riigikaitsekomisjon tegi 7. detsembri istungil eelnõu punktis 2 ühe keelelise paranduse: Riigikogu otsuse jõustumise kuupäev kirjutati selliselt, et kõigepealt on aastaarv ja siis kuupäev. Selline parandus ühildub eelnõu punktis 1 kasutatud sõnastusega ja vastab normitehnika nõuetele. 7. detsembri istungil kiitis komisjon konsensuslikult heaks eelnõu teise lugemise teksti ja seletuskirja. Eelnõuga seoses toimus 8. detsembril riigikaitsekomisjoni väljasõiduistung Kaitseväe peastaapi. Saadi ülevaade, mis toimub piirkondades, kus Eesti Kaitsevägi osaleb rahvusvahelistel missioonidel. Ühtlasi sai komisjon ülevaate Eesti Kaitseväe tegevväelaste ettevalmistamisest, et jätkata osalemist Kosovos NATO juhitud rahutagamismissioonil KFOR (inglise keeles Kosovo Force). Eelnõu kohaselt jätkab Eesti ka 2016. aastal kuni kolme kaitseväelasega panustamist Kosovos NATO juhitavasse rahvusvahelisse rahutagamismissiooni KFOR, mille tegutsemise alus on ÜRO Julgeolekunõukogu 1999. aasta 10. juuni resolutsioon nr 1244. Osaledes sellel missioonil, täidab Eesti oma NATO-liikmesusest tulenevaid liitlaskohustusi. Eesti Kaitseväe tegevväelaste teenistuskoht on alates 2010. aastast olnud KFOR-i peakorter Prištinas. Kosovo stabiilsus on oluline nii Lääne-Balkani kui ka kogu Euroopa julgeolekule. Rahvusvaheliste jõudude ja Eesti eesmärk on toetada Kosovo valitsust julgeoleku ja stabiilsuse tagamisel riigis. Riigikaitsekomisjon otsustas oma 7. detsembri 2015. aasta istungil konsensuslikult teha Riigikogule ettepaneku eelnõu teine lugemine lõpetada, panna eelnõu lõpphääletusele ja Riigikogu otsusena vastu võtta. Aitäh!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud ettekandja! Mul on natuke laiem ja üldisem küsimus. Vägisi kipub tekkima selline mulje, et me riskime siin parlamendina natuke silmakirjaliku käitumisega. Mõni aeg tagasi olid meil siin tõsised arutelud, kuidas anda europarlamendi liikmetele õigus osaleda kohalikes volikogudes. Mul on selle kohta üsna palju küsimusi. Me ei näinud, et ka seal võivad tekkida tõsiseid huvide konfliktid. Näiteks, regionaalarengu seisukohalt võib üks majandusharu olla meil ühes omavalitsuses väga oluline, aga võib-olla Euroopa tasemel ja suures pildis on täiesti vastupidi. Siin me võitleme huvide konfliktide tekkimise vastu, aga teises kohas ei võitle. Kas teil on midagi arvata selle kohta?
Lugupeetud kolleegid! Ma otsustasin teie aega ja õhku säästa ja vaid mõne sõnaga rääkida mõlemast eelnõust, mida me praegu käsitleme. Seda just ka seepärast, et üks kolleeg rääkis eelmise eelnõu lugemisel kümme aastat tagasi rakendatud kärpemeetmetest ja mõistis need hukka. Mina isiklikult tunnen seda meest, kes käis kolm korda siin ees negatiivset eelarvet ette lugemas, ja ma ütlen, et tollased kärpemeetmed olid parim, mis sai selles olukorras teha. Vaevalt et me muidu Eesti krooni siin nii suure heldimusega mäletaksime. Ja selles mõttes ma väidan, et kui tänase erakorralise eelnõu puhul rõhutatakse paralleele tollaste teise samba otsuste ja praeguste teise samba otsuste vahel, siis see ei päde. Tollal oli selleks väga selge põhjus: kulude kokkuhoid selle nimel, et hoida Eesti krooni. Kui eelmisest eelnõust veel rääkida, siis selle kõige suurem häda on see, et riigi kulutustele ei ole piiri seatud. See tuleks ära teha küllalt kiiresti ja küllalt konkreetselt. Tänasel juhul teha lisaeelarvet nii, et ei ole kuludele piire seatud – see on vale lähenemine. Kui rääkida sellest eelnõust, mis käsitleb lisaeelarvega seotud seaduste muudatusi, siis me oleme teinud ühe ettepaneku, mis puudutab ... Õigemini me oleme teinud mitu head muudatusettepanekut, aga üks, millest ma praegu räägin, puudutab maaelu ja põllumajanduse toetamist ja Maaelu Edendamise Sihtasutust. 200 miljonit eurot on suur raha. Just 200 miljoni opereerimine on planeeritud Maaelu Edendamise Sihtasutuse kaudu ja see tähendab sellele organisatsioonile suurt vastutust. Selle organisatsiooni ajalugu on hästi pikk. See sai ühiseks organisatsiooniks 20 aastat tagasi ja mina olin siis põllumajandusminister, kui see ühiseks suureks organisatsiooniks sai. Erinevate valitsuste ajal ja erinevatel aegadel on olnud niimoodi, et jah, valitsused vahetuvad, üks osa nõukogust on poliitiline ja vahetub, aga teine osa on jäänud selgelt mittepoliitiliseks. Põllumajandusorganisatsioonide esindajad on nõukogus ikka olnud. Enne su
Head kolleegid! Päeval, kui me Eestis meenutasime Molotovi-Ribbentropi pakti ja selle tagajärgi, kogunesid sajad tuhanded inimesed Minskis nõudma vabasid ja õiglasi valimisi. MRP tagajärjed puudutasid ka Lääne-Valgevenet, mis tollal oli Poola koosseisus. Kohe pärast seda, kui punaarmee oli Poola idaosa okupeerinud, algasid repressioonid. Justkui nende sündmuste halva kajana saatis praegune fiktiivne, valemängijana võimul olla sooviv Alaksandr Lukašenka rahumeelsete meeleavaldajate vastu sõjaväeüksused, kelle ülesanne oli väidetavalt kaitsta Valgevene monumente mässajate eest. Valgevenes pole elementaarseid kodanikuõigusi kunagi nõudnud sedavõrd palju inimesi. Meeleavaldused ja streigid toimuvad üle riigi: Grodnas, Brestis, Vitebskis, Gomelis. Valimiste võltsimine ja moonutamine algab ammu enne seda, kui võimude nõudel viiakse läbi võltsingud valimisjaoskondades. See algab vaba ajakirjanduse puudumisest, see algab kandidaatide valimistelt kõrvaldamisega. Presidendikandidaat Svetlana Tihhanovskaja, kelle presidendikandidaadist abikaasa Sergei arreteeriti 29. mail, ütles pöördumises Valgevene rahva poole: "Meil on võltsimise kohta tõendeid. Nende valimiskomisjonide protokollides, kus hääli loeti ausalt, oli minu toetus 60–70%." Praegu hääletusele tulev Riigikogu avaldus saab anda Valgevene rahvale julgustust. Riigikogu avalduse olulisim sõnum ongi suunatud vabade valimiste korraldamisele. Avaldus kutsub üles korraldama esimesel võimalusel vabad valimised rahvusvaheliste organisatsioonide järelevalve all. Sedasama soovivad Valgevene protestijad. Ühtlasi kutsub avaldus ÜRO liikmesriike ja nende parlamente üles toetama Valgevene suveräänsust ja territoriaalset terviklikkust, mõistma hukka kõik katsed sekkuda Valgevene rahva õigusesse korraldada vabad ja demokraatlikud valimised. Ma loodan, et Valgevene rahvas valib suveräänsuse. Ometi on juba praegu saabunud Venemaalt isegi teleajakirjanikke, kes peavad asendama streikivaid Valgevene televisiooni töötajaid. Kas Venemaal o
Aitäh, austatud aseesimees! Head kolleegid! Antud eelnõu esimene lugemine lõpetati siin saalis 27. jaanuaril. Muudatusettepanekute tähtajaks määrati 10. veebruar kell 17.15. Ühtegi muudatusettepanekut laekunud ei ole. Komisjon arutas teist korda seda eelnõu 17. veebruaril. Kohal olid ja komisjoni tööst võtsid osa Peeter Ernits, Heiki Kranich, Igor Kravtšenko ehk mina, Siim Pohlak, Üllar Saaremäe ja Mart Võrklaev. Puudusid Yoko Alender ja Jevgeni Ossinovski. Komisjon tegi järgmised konsensuslikud otsused: võtta eelnõu täiskogu päevakorda tänaseks ehk 26. veebruariks, teha ettepanek teine lugemine lõpetada ja teha ettepanek viia läbi eelnõu lõpphääletus. Palun teid seda eelnõu toetada! Tegelikult istungi juhataja osaliselt juba vastas sinu küsimusele, hea kolleeg. Sisuks on Nairobi rahvusvahelise laevavrakkide eemaldamise konventsiooni ratifitseerimine.
Aitäh, härra Riigikogu esimees! Austatud peaminister! Minu küsimus on säärane. Millal me võiksime saada siin esimese korraliku ja pädeva ülevaate haldusreformi õnnestumistest ja ebaõnnestumistest, näiteks sellest, milline on sellega kaasnev rahaline kokkuhoid, kuidas on paranenud efektiivsus, kui sujuvalt on toimunud ülesannete üleminek ja kas valitsuse arvates oluliste teemade hulka kuulub ka see, et avalik sektor väheneks, arvestades tööealise elanikkonna vähenemist? Eelmine valitsus pidas seda vähemalt retoorikas tähtsaks. Teie suust me seda väga palju ei ole kuulnud. Aga kas see on eesmärk?
Aitäh, härra eesistuja! Austatud minister! Ma tänan eelmise küsimuse esitajat, aga sellele küsimusele ei saanud küll õiget ega täpset vastust, ka mitte asjatundlikku vastust. Kuid minu küsimus on regionaalsete investeeringute rahastamise kohta. Seletuskirjas on selline tekst: "Regionaalsete investeeringute rahastamise tingimused on seaduses kirja pandud liiga detailselt. Eelnõu koostamisel on vajalik analüüsida, millise sellise detailsusega info lisamine kõigi valitsemisalade puhul on põhjendatud." Tähendab, praegu puudub analüüs üldse. Palun selgitage, kus ja kuidas analüüsitakse!
Aitäh! Ma usun, et mahetootmine on tulevikuga ala. Õnneks on Eesti loodus väga puhas, siin võikski mahetootmist palju rohkem olla. Skeptilised asjatundjad on küll öelnud, et on mingid piirid. Mahetootmises ei suudeta kunagi nii suurtes mahtudes toota kui intensiivpõllumajanduses, aga kindlasti on tore, et saame teha valikuid õrrekana mune ja maheliha ostes ja süües, kui me seda soovime. Ma olen väga selle poolt, et ka näiteks Balti Karusnaha töötajad saaksid edaspidi tööd mõnes mahefarmis, kasvatades loomi, kes elavad oma elu lõpuni ja jõuavad viimaks võimalikult valutult kellegi toidulauale, kui see peaks olema vajalik. Aitäh, väga huvitav küsimus! Minu arust on see suhteliselt siiras eelnõu. Selle taga ei ole mingisugust tohutut ülemaailmset võrgustikku, kes peaks silmas kellegi huve. Vähemalt ma ei tea sellest.
Jah! Võib-olla küll mitte otseselt sellist korrelatsiooni, kuid arutati praktikat, kuidas on lasteaiakohtade defitsiit välja kujunenud, milline on kohalkäimine ja kuidas need omavahel sõltuvuses on. Aga sellist väga otsest korrelatsiooni ei lahatud. Jah, kuna eelnõu on suunatud just nimelt ainult 5–7-aastastele lastele, siis tõepoolest sellel teemal peatuti. Komisjonis ei tekkinud veendumust, et tasuta toit tagaks selle, et iga selles vanuses laps toodaks lasteaeda. Üldiselt on lasteaias käijate protsent Eestis väga suur ja seda kindlustunnet ei ole, et see muudatus tagaks veelgi suurema protsendi. Samas tekkisid komisjonis küsimused, miks me räägime ainult 5–7-aastastest lastest – eelnõu algataja esindaja selgitas seda – ja nooremad nagu unustame ära. Nii et säärased laste vanust puudutavad küsimused olid, aga seda komisjon ei leidnud, et eelnõu pakub lausalise toetuse näol olulise hoova, mille abil lapsi lasteaeda juurde tuua.
Head kolleegid! Ma tahaks jätkata seda Kataloonia teemat, millest ma rääkisin ka arupärimist üle andes. Nimelt olin ma rahvusvahelise parlamentaarse delegatsiooniga Kataloonia referendumit vaatlemas. Meie töögruppi, kui nii võib öelda, kuulus 33 rahvasaadikut eri riikidest. Töögruppi juhtis Sloveenia endine mitmekordne välisminister Dimitrij Rupel. Ma tahan teile rääkida nendest emotsioonidest, mida ma seal kogesin. Veel laupäeval käisin koos paari delegatsiooniliikmega koolides, kus toimusid referendumid. Barcelonas ja üldse Kataloonias kasutatakse valimiskohtadena ennekõike koole. Peale seda, kui inimesed olid teada saanud, et 35 000 paramilitaarset politseinikku on toodud Kataloonia territooriumile, moodustasid nad nendes koolides n-ö kaitsemehhanisme. Mitme ööpäeva jooksul toimusid seal väiksed öölaulupeod, kui nii võib öelda. Lapsed ja lastevanemad olid kogunenud nendesse koolidesse, et politsei ei saaks neid, jumala pärast, okupeerida. Seal lauldi ja tantsiti, korraldati kinoõhtuid, spordivõistlusi ja kõike sellist. See oli tohutult emotsionaalne pilt, mida ma seal nägin. 1. oktoobri hommikul ilmus esimene videoklipp, kus oli näha, et politsei brutaalselt peksis rahumeelseid inimesi, kes tahtsid väljendada oma soovi rakendada enesemääramisõigust, demokraatlikku õigust. Esimene video, mida ma nägin, oli tehtud just ühes sellises koolis, kus ma olin eelmisel õhtul käinud. Ma nägin selle pildi peal nende inimeste veriseid nägusid, kellega ma olin eelmisel päeval rahumeelselt ja sõbralikult väga tolerantses ja pluralistlikus õhkkonnas rääkinud. See oli üks hullemate emotsioonidega päevi üldse minu elus, kuigi ma olen olnud ka sõjareporter ja kõike muudki elus näinud. Muuseas, ütlen vahepalaks, et ka üks meie parlamentaarse delegatsiooni liige sai seal kummikuuliga pihta, nii et mitte ainult kohalikud inimesed, vaid ka rahvusvahelised vaatlejad said vägivalla osaliseks. Selle päeva lõpuks olin ma emotsionaalselt muserdatud. Ma jälgisin parajasti häälte lugemist ühe
Hea juhataja! Austatud minister! Delfis ilmunud valimisnõunike Kersten Kattai, Georg Sootla ja Sulev Lääne ühises artiklis tuuakse ära Eesti Vabariigi SKT ühe elaniku kohta 2015. aastal. Need arvud pole kuigi rõõmustavad. Kõige suurem on see näitaja Harjumaal – 22 263 eurot elaniku kohta, kõige väiksem Põlvamaal – 6566 eurot. Ida-Virumaal on see näitaja 9673 eurot elaniku kohta, jäädes Harjumaale alla 2,2 korda. Te väitsite enne, et valitsus eraldab Ida-Virumaale 200 miljonit. Öelge mulle palun, millised on võimalused järgmistel aastatel eraldada sinna vahendeid.
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Elektrituruseaduse muutmise seaduse eelnõu nr 290 on kahtlemata suur samm edasi. Me kõik mäletame seda aega, kui siin aastaid tagasi – vahetult enne valimisi, nagu selliseid otsuseid teatavasti ikka vahel palavikuliselt tehakse – otsustati taastuvenergia toetuseks suhteliselt jäigalt 53,7 eurot megavatt-tunni kohta. See oli üsna palju vaieldud toetusmäär. Kõikvõimalikud süüdistused langesid poliitikute peale. Ja meie majanduslikku olukorda vaadates see ongi ehk küsitav. Teisalt aga käivitas see üsna olulisel määral taastuvenergia tootmise, andis sellele väga tugeva hoo sisse. Nüüd oleme olukorras, kus me tõepoolest oleme 2020. aasta eesmärgid täitnud, aga peame tunnistama, et selline taastuvenergia toetuse määr – 53,7 eurot megavatt-tunni kohta – on oma aja ära elanud. Seda ütlevad tegelikult ka Euroopa Liidu regulatsioonid, mille kohaselt riigiabi luba niisuguseks toetamiseks oli 1. jaanuarini – pange nüüd tähele! – 2015. See eelnõu on meil saalis lugemiseks juba eelmise aasta 19. septembrist. Me oleme selle kallal üsna pikalt tegutsenud, aga selle aja jooksul ei ole me kahjuks suutnud saavutada seda, et riigiabi luba oleks juba ette teada. Nüüd oleme olukorras, kus me peame teise ja kolmanda lugemise vahel ootama n-ö kooskõlastust Euroopaga. Kogu see aeg, kui seda küsimust on menetletud – kokku on seda tegelikult arutatud ju seitse aastat –, on ettevõtted olnud väga ebakindlas olukorras. Ei tea, mis juhtub, mis hakkab toimuma. Selline ebakindlus oleks vaja ära lõpetada. Selles suhtes on see eelnõu, nagu ma ütlesin, väga suur samm edasi. Hea asi on siin päris kindlasti näiteks see, et taastuvenergiat hakatakse ostma vähempakkumiste kaudu. See on ka Euroopa Liidu soovitus ja me peame n-ö näitama Euroopa Liidule seda üleminekuaega. Selles eelnõus ongi nüüd sätestatud üleminekuajad. Aga selle juures on üks päris oluline mure, mida tegelikult Artur Talvik oma küsimustes juba väljendas. Me oleme käsitlenud taastuvenergia toet