EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-et huggingface dataset:
Hea juhataja! Head kolleegid! Kõigepealt tänan ministrit väga põhjaliku ja hea ülevaate eest! 8. septembril toimus kultuurikomisjonis autoriõiguse seaduse muutmise seaduse eelnõu menetlus. Arutelu all olevad muudatused käsitlevad orbteoseid. Kohal olid komisjoni liikmed Mailis Reps, Tiina Lokk-Tramberg, Mart Meri, Jaak Allik, Andrus Saare, Paul-Eerik Rummo, Eldar Efendijev, Liisa-Ly Pakosta ja Lauri Luik, lisaks justiitsminister Andres Anvelt ja ministeeriumi eraõiguse talituse nõunik Kärt Nemvalts. Refereerin lühidalt meil kõne all olnud probleeme. Esimene probleem oli seotud orbteose definitsiooniga. Nimelt pole vähemasti üks orbteose õiguste omaja teada ning tema leidmiseks tuleb teha hoolikas otsing ja see ka dokumenteerida. See tekitaski küsimuse, kas selle eelnõu rakendamine tähendaks mäluasutuste koosseisude suurendamist. Toon näite, et asi oleks selge. Kui mõnel teosel, näiteks filmil, on 200 autorit ja nendest kaks on teadmata, siis tuleb ikkagi kõik autorid korralikult fikseerida ja teha hoolikad otsingud nende kahe tundmatu või kadunud autori leidmiseks. Kui kõik on kirjeldatud ja dokumenteeritud ning kõik autorid üles leitud või fikseeritud, et neid ei leitagi, edastab mäluasutus orbteose andmed Justiitsministeeriumi, kes omakorda saadab andmed üleeuroopalisse orbteoste andmebaasi. Kui info orbteose kohta on seal avaldatud, võib mäluasutus teose legaalselt internetis kättesaadavaks teha. Varem oli probleem selles, et kõik orbteosteks loetud materjalid olid avalikkuse eest varjatult arhiivides, kus nad suletud uste taga riiulitel tolmu kogusid. Nüüd on aga probleem selles, et orbteoste kasutamise ainus viis on kättesaadavaks tegemine, mis tähendab vaid internetis edastamist. Televisioonis ega kinos ei või neid näidata ega muul viisil neid kasutada. Seega on orbteoste direktiivi lahendus vaid osaline. Tõsi, nagu me komisjoni arutelul tuvastasime, on siiski võimalik teaduslikel ja hariduslikel eesmärkidel nendest teostest katkendeid tsiteerida, neid referee
Austatud eesistuja! Head rahvasaadikud! Ju oleme ühel meelel selles, et ravim ei ole päris tavaline kaup. Küll aga ei ole me seda arusaama tänase päevani suutnud niisuguses sõnastuses seadusesse kirja panna, et võiksime kindlad olla, et see vahetegemine on tehtud sellisel moel, et see vastab ka meie põhiseaduse põhimõtetele ja nõuetele. Sellepärast oleme olukorras, kus otsuse langetamine vastutustundlikul moel on keeruline. Liiga palju kipub meie riigis tekkima ajutisi asju. Isegi kui me oleme olukorras, kus kuuekuuline tähtaeg, mille Riigikohus parlamendile andis, võib olla liiga lühikene, ei saa see olla piisav argument selleks, et lükata sisuline otsustamine edasi ja võtta vastu järjekordne ajutine lahendus. See pretsedent ei ole hea, aga mul on raske öelda, mis võiks selles olukorras parem lahendus olla. Kui seaduseelnõu tagasi lükata, siis tekib ilmselt segane olukord, mis kahjustab väga paljude Eesti inimeste huve, ning lühiajalises perspektiivis tekib suur segadus ja ebaõiglus. Aga seaduse vastuvõtmise korral tekib ebakindlus, mismoodi peaks kodanik suhtuma põhiseadusesse, kui seadusandja ise ei ole selles küsimuses selgusele jõudnud. Tõsi, sotsiaalkomisjon alustas selle tööga, tal oli ka teatud visioon ja ta püüdis kirikut keset küla ehitada. Paraku tuleb tõdeda, et ühiskonna erinevad huvid ja muutused poliitilises koalitsioonis tekitasid olukorra, kus esialgne visioon pudenes huvigruppidevaheliseks võitluseks, sh massiivseks avalikkusega manipuleerimiseks meedia vahendusel. Nüüd siis olemegi olukorras, kus häid lahendusi ei ole. Head kolleegid! Kindlasti tuleb sellest teha järeldusi kõikidel osapooltel. Me ei tohi aga siit laiali minna arusaamas, et me oleme probleemi lahendanud, sõltumata sellest, kuidas keegi meist hääletab. Päris selge on ka see, et veel aasta põhiseaduse rikkumist on ilmselgelt ülemäärane. Ju tuleb siis suvel eelkõige valitsusel ja Sotsiaalministeeriumil puhkuse aega lühendada, et juba sügisel saaks alustada millegagi, mille õiguskindlu
Aitäh, lugupeetud juhataja! Austatud minister! Riigikaitse planeerimine ja koostöö liitlastega nõuab väga suurt tööd ja mõttearendust. Kui kaalumisel oli võimalik tulevane missioon Kesk-Aafrika Vabariigis, siis kindlasti tehti korralik eeltöö, et teada ja arvestada sealset poliitilist ja majanduslikku olukorda ning ka sõjalist võimekust. Sellele tööle tuginedes on langetatud ka otsused. Arvata võib, et lõpuks on Eesti oma isikkoosseisu suuruselt esimese kolme seas, kes sellel Euroopa Liidu missioonil osaleb. Aga peale sõjalise panuse on ka humanitaarpool. Kas sedagi küsimust arutati väga tõsiselt, et võib-olla panustaks hoopis humanitaarabisse rohkem? Sealne valitsus ei toimi, humanitaarabi jagamine on problemaatiline ja kindlasti on palju teisigi hädasid.
Tänan väga, proua juhataja! Austatud peaminister! Valitsus on kehtestanud tasuta kõrghariduse, aga nüüd te lasete kehtestada tasulise gümnaasiumihariduse. Nimelt toob maagümnaasiumide sulgemine ja kodust kaugemal gümnaasiumihariduse omandamine perele kaasa märkimisväärseid kulutusi: tasu transpordi ja üüripinna eest ning võib olla muidki kulutusi. Kas te ei leia, et selline koolireform ilma õpilaskodude küsimuse lahendamiseta võib maapiirkondades tekitada gümnaasiumihariduse kättesaadavuse probleeme?
Aitäh, austatud istungi juhataja! Hea ettekandja! Rohepööre, nagu mulle tundub, on hästi tähtis ja prioriteetne strateegia nii tervikuna Euroopa Liidu jaoks kui ka kindlasti Eesti jaoks. Üks probleemsemaid kohti selle puhul on ikkagi Ida-Virumaa ja kõik, mis on sellega seotud. See on arusaadav, sest [rohepööre] tekitab seal tõelist paanikat, kuna inimesed ei tea, mis homme juhtub ja mis neist saab. Mulle tundub, et see raha jaotamise strateegia ei rahusta kedagi, sest inimesed ei tea, mis nende töökohtadest homme saab. Milline on sinu nägemus? Kas sa näed, et lähiajal võiksid valitsus ja Euroopa Liit anda konkreetse sõnumi, et tulevad konkreetsed töökohad, tehakse investeeringuid ning toetatakse ettevõtjaid, kes toovad investeeringuid ja loovad töökohti, nii et inimesed näeksid ja saaksid uskuda, et töökohad tõesti tulevad, nad ei pea kuhugi ära kolima, ja et ka nende lapsed saavad seal [tulevikus] elada ja töötada?
Austatud istungi juhataja! Lugupeetud kolleegid! Esimesel lugemisel sai selline laiem ideoloogiline nägemus või sisulisem nägemus probleemist ära kirjeldatud. Kõik, kes on rohkem kui ühe koosseisu Riigikogus olnud, teavad seda juttu, kuidas põlevkivisektor kohe-kohe hakkab õitsema niimoodi, et ei tea, kas need õied kõik suudetakse äragi noppida. Ja siis läheb paar aastat mööda, on jälle kriis, ja siis on vaja riigil vähendada ühtesid tasusid ja teisi tasusid. Siis see tehakse ära, öeldakse, et nüüd on kõik, järgmine kord tuleb juba õitseng. Siis läheb paar aastat mööda ja me oleme jälle samas olukorras. Ja see olukord, milles me oleme, on see, et sektor tervikuna ujub tugevalt vastuvoolu globaalsele ja Euroopa Liidu kliimapoliitikale, mis käesolevas globaalses kliimakriisis on loomulikult asjakohane ja muutub pigem aasta-aastalt aina karmimaks ja see vastuvoolu ujumine selle võrra ka keerulisemaks. Aga kahtlematult (olen ise Ida-Virumaalt pärit) ei ole ju kellelgi mingit küsimust, et selle sektori töökohti tuleb hoida, sotsiaalset kriisi tuleb ennetada. Tegelikult oleks vaja pikaajalist strateegiat ja plaani, aga kui seda ei ole siiani loodud, siis loomulikult ka lühiajaliselt ei saa me lasta lihtsalt tuhandetel inimestel tööta jääda. See on kõik õige. Aga nagu me täna kuulsime, ka komisjoni esimees ise ei ole veendunud, et see on kõige mõistlikum viis seda teha, et tegelikult võiks siiski toetada tõepoolest tööhõivet, toetada neid töökohti, mitte odavat kütust või suuremat saastamist. See kõik ei ole kuidagi õige. Need alternatiivsed variandid on tegelikult olemas. Meil on võimalik, kuna tegemist on tööturu riskirühma kuuluvate inimestega ja ka piirkonnaga tervikuna – Euroopa Liidu riigiabi reeglid on praegu veel eriti paindlikud –, selles kontekstis konkreetselt sellele sektorile luua oma tööturumeede. 2016, nagu nii mõnigi kolleeg mäletab, olime sarnases seisus nafta hinna languse tõttu. Siis ka valitsus ja Riigikogu rakendasid erinevaid samme ja üks nendest samm
Otseselt me seda komisjonis ei arutanud. Aga kui sa küsid minu isiklikku arvamust, siis olen seisukohal, et säärases väikses globaliseeruvas ruumis, kui me võtame Põhjamaad ja Baltimaad, toob see, kui üks riik kriminaliseerib seksi ostu, kaasa selle häda ja viletsuse ehk prostitutsiooni kandumise lainena naaberriikidesse. Iseenesest ma arvan, et seksi ostmise keelustamine on üks parimaid meetodeid prostitutsiooniga võitlemiseks. Küsimus on selles, kui palju sel juhul läheb see tegevus põranda alla. Aga olgem realistid, see tegevus käib niikuinii suuremas osas põranda all. Tegu on täpselt samuti nagu narkootikumide puhul kaalutlemise küsimusega: kas odavam on legaliseerida legaliseerimatut või panustada selle vastu võitlemisse mitte ainult karistusseaduslike meetoditega, vaid ka sotsiaalsete meetoditega. Minu isiklik arvamus on, et sinnapoole tuleks liikuda ja parem, kui see toimuks sarnase kultuuritaustaga riikides ühel ajal. Me teame ka seda kogemust, et kui Holland sisuliselt legaliseeris kergemad narkootikumid, siis tagajärg oli see, et kogu Euroopa narkoturism koondus Hollandisse ja ega nad väga õnnelikud selle üle ausalt öeldes ei ole. Aitäh! Aitäh, hea küsija! Ma võib-olla tõesti liiga kiirelt läksin sellest küsimusest üle. Ette rutates ütlen, et haavatavuse mõiste sissetoomist me kindlasti arutame järgmisel õiguskomisjoni istungil. See on üks põhjustest, miks me täna arvame, et lugemine on vaja katkestada – tahame selgust saada selle haavatavuse mõiste kasutamises. Meie eelnõus on sisse toodud sundimisteo koosseisus sellised mõisted nagu tegelike valikute puudumise ärakasutamine ja vastuvõetavate valikute puudumise ärakasutamine. Sisuliselt peaks see mõiste hõlmama ka haavatavust Euroopa Liidu inimkaubanduse direktiivi mõttes. Aga arutelu selle üle jäi õiguskomisjonis veel pooleli, nii et ei tea, kas me lisame haavatavuse mõiste ka eelnõu teksti. Vahest kirjutame haavatavuse mõiste eraldi lahti ka inimkaubanduse paragrahvi ühe lõike sees. See on küsimus, mill
Proua juhataja! Head kolleegid! Riigikogu õiguskomisjon arutas seda eelnõu ja valmistas seda teiseks lugemiseks ette teisipäeval, 2. detsembril. Tuletan meelde, et konventsioonil on kolm eesmärki. Esiteks, soolise võrdõiguslikkuse põhimõtet arvestades ennetada inimkaubandust ja selle vastu võidelda. Teiseks, kaitsta inimkaubanduse ohvrite inimõigusi, luua soolise võrdõiguslikkuse põhimõtet arvestades ohvrite ja tunnistajate kaitse ja abistamise üldine normistik ning tagada tõhus uurimine ja kohtu alla andmine. Kolmandaks, edendada rahvusvahelist inimkaubandusvastast koostööd. Konventsiooni tõhusa rakendamise tagamiseks luuakse asjakohane järelevalvesüsteem. Konventsiooni kohaldatakse kõikidele riigisisese ja riikidevahelise inimkaubanduse avaldumise vormidele, sõltumata nende seotusest organiseeritud kuritegevusega. Konventsiooniosalised rakendavad konventsiooni sätteid, eelkõige ohvrite õiguste kaitsmise ja edendamise meetmeid, ilma mis tahes vahetegemiseta soo, rassi, nahavärvi, keele, usu, poliitiliste või muude vaadete, rahvusliku või sotsiaalse päritolu, rahvusvähemusse kuulumise või varandusliku, sünnipärase või muu seisundi alusel. Konventsioonile on alla kirjutanud 43 ja selle ratifitseerinud 41 Euroopa Nõukogu liikmesriiki. Ratifitseerinud pole seda veel Eesti ja Tšehhi. Komisjonis mingisuguseid arutelusid ei olnud, muudatusettepanekuid ei tehtud. Otsustati saata eelnõu täiskogu saali 10. detsembriks, s.o tänaseks (see oli konsensuslik otsus) ja panna eelnõu lõpphääletusele (samuti konsensuslik otsus). Aitäh! Jah, eelnõu §-s 2 "Deklaratsioon" on öeldud, et kooskõlas konventsiooni artikli 31 lõikega 2 deklareerib Eesti Vabariik, et jätab endale õiguse mitte kohaldada konventsiooni artikli 31 lõike 1 punkte d ja e. Artikkel 31 "Jurisdiktsioon" ütleb sedamoodi, et konventsiooniosaline võtab seadusandlikke või muid meetmeid, et kehtestada oma jurisdiktsioon konventsioonis nimetatud kuriteo üle, kui see on toime pandud (punkt d) tema kodaniku poolt või kodakonds
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Rahanduskomisjon arutas eelnõu k.a 21. septembril. Komisjonis sooviti täpsustada, et kui kapitali suurendamine toimub kolmes osas ja kolmandas osas Eesti otseselt ei osale, kas siis Eesti osakaal hääleõiguse mõttes jääb samaks või seda muudetakse. Sellele vastati, et suureneb pigem arenguriikide osakaal. Meie osa väheneb, aga see on väga väike vähenemine. Lisaks küsiti, et kui abi on mõeldud arenguriikide eraturule, kas siis midagi teenitakse ka tagasi. Sellele vastati, et sealt midagi tagasi otseselt ei saa. Kui tulu tuleb, siis see läheb fondi tagasi. Täpsustus: nüüd arvestatakse 17 miljardit USA dollarit jaotamata kasumit ümber sissemakstud kapitaliks ja see osalus jaotatakse riikide vahel. Seda me ise sisse ei maksa ja Eesti saab sellest jaotusest 9500 aktsiat koguväärtuses 9,5 miljonit USA dollarit. Kokkuvõttes langetas komisjon järgmised konsensuslikud otsused: panna eelnõu Riigikogu täiskogu päevakorda kolmapäevaks, 30. septembriks, esimene lugemine lõpetada ja määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks kümme tööpäeva ehk 14. oktoober kell 17.15.
Aitäh! Lugupeetud peaminister! Mul on natuke seotud küsimus. Nagu te ütlesite, oldi tegelikult sellest probleemist ju päris mitmel tasandil tükk aega teadlikud. Sellega seoses tekib mul vastutuse küsimus. Nagu mina saan aru, võiks Politsei- ja Piirivalveameti ametnikul, kes kirjutab 147 ettevõtte aadressiks Kooli 1/3, ikkagi tekkida mingisugune kahtlusetükike, et asi ei ole päris õige. Minu arusaamist mööda on siis kaks varianti: kas on minister talle ülevalt öelnud, et kirjuta ikka sisse, ehkki on fiktiivne, või on tegemist täiesti ebakompetentse ametnikuga, keda meil Eestis ei tohiks olla. Kuna te ministri põhjendustest olete saanud kindluse, et tema ei ole sellega kuidagi seotud, kas sellisel juhul ei oleks siiski vajalik ametnike vastutus? Kas te olete nõus, et keegi peab ju kindlasti vastutama, kas minister või ametnikud?
Lugupeetud eesistuja! Head kolleegid! Peale ministri nii sisukat sõnavõttu on vähe midagi lisada, võib-olla ainult seda, mis toimus komisjonis. Majanduskomisjon arutas kaubandusliku meresõidu seaduse ja sadamaseaduse muutmise seaduse eelnõu 18. märtsil s.a. Majandus- ja kommunikatsiooniminister Juhan Parts andis seal põhjaliku ülevaate, kuigi mitte nii põhjaliku kui täna, tänane ettekanne oli tunduvalt põhjalikum. Oma kommentaaridega esinesid ministeeriumi lennundus- ja merendusosakonna juhataja Tarmo Ots ning merendustalituse peaspetsialist Anton Merits. Kuna Riigikogu menetluses on teinegi sarnase sisuga eelnõu, nimelt eelnõu 353, tegi minister Juhan Parts ettepaneku kaaluda, kas võiks eelnõude 386 ja 353 menetluskäigud ühendada. Komisjon tegi ka menetluslikud otsused, mis olid konsensuslikud. Esiteks otsustati lisada selle eelnõu esimene lugemine Riigikogu päevakorda 27. märtsil ehk täna, teine ettepanek oli esimene lugemine lõpetada ja kolmas ettepanek oli määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 10. aprill 2013 kell 17. Aitäh!
Aitäh, proua eesistuja! Austatud ettekandja! Siin tuli jutuks, et rahandusminister Ligil ei olnud justkui eriti midagi selle eelnõu vastu. Teate, ma olen ajakirjanik, nii et ma armastan tsitaate. See on tsitaat minister Ligilt: "Ma ei ole sugugi rahul selle räpaka vormiga [...] ja ei ole tegelikult ka selle menetlusprotseduuriga rahul. [...] Ma ei näe mingit põhjendust sellele!" Ta rääkis eile sellest, et tegelikult oli nende soov menetleda eelnõu kolmandas kvartalis. Siililegi on selge, et see kiirustamine on tingitud sellest, et eelmisel aastal õnnestus Tallinna linnal eelarve vastu võtta enne, kui Riigikogu tühistas müügimaksu. Ja nüüd me kõik jookseme võidu, et ruttu-ruttu tühistada maamaks, mis tähendab tegelikult seda, et tegemist on poliitilise otsusega. Sellele viitab seegi, et ...
Aitäh, austatud istungi juhataja! Hea minister! Te üle-eelmise küsija küsimustele vastates tõite väga tänuväärselt välja ka asjaolud, mida riik on õppinud ja mida varem on võib-olla valesti tehtud. Kas ma järeldan teie vastustest õigesti, et riik ei olnud piisavalt valmistunud ohuks, mis võib varitseda juhul, kui üks süsteem langeb ära, põhjuseks näiteks tehniline rike, turvariskid või mis iganes, nagu ka viimane kord juhtus, ja alternatiivset paralleelset süsteemi ei ole? Kas ma järeldan õigesti, et riik oli ehk liiga mugav ja võib-olla liiga enesekindel süsteemide töö asjus? Riik võib-olla arvas, et Eesti IT-lahendused on perfektsed ja väga väikese riskiga, seetõttu ei nähtudki vajadust ohtusid ennetada ja lasti minna n-ö tunduvalt kergemalt. On mul õigus?
Austatud Riigikogu aseesimees, head kolleegid, tere hommikust! 14 Reformierakonna fraktsiooni liiget esitavad arupärimise haridus- ja teadusminister Mailis Repsile. Eilne Eesti Ekspress kirjutas, kuidas kaks pühendunud ja tunnustatud Tallinna Reaalkooli õpetajat ei saanud meisterõpetaja kutset, kuna nad väidetavalt olevat pärast põhikooli lõpueksamite teemalist saadet "Suud puhtaks" toimunud arutelul käitunud ebaväärikalt, õpetajale mittekohaselt. Kuna sellel arutelul osales ka minister, siis uurime ministrilt, kuidas temale mulje jäi, kuidas ta ennast tundis, kas õpetajad käitusid ebaväärikalt ja kui käitusid, siis kas nende õpetajate seas olid ka meisterõpetaja kutset taotlenud Madis Somelar ja Martin Saar. Lisaks uurime seda, kas meisterõpetaja kutset andes peaks lähtuma õpetaja panusest haridusse või sellest, kuidas paar inimest subjektiivselt annavad hinnangu mõnele konkreetsele situatsioonile, ning ka seda, kuidas Haridus- ja Teadusministeeriumi ekspert, kes samuti kuulub kutsekomisjoni, hääletas selles olukorras ja miks ta otsustas hääletada kas kutse andmise poolt või vastu. Ootame ministrilt võimalikult kiiresti võimalikult põhjalikke vastuseid. Aitäh!
Hea juhataja! Hea Riigikogu! Täna lõuna paiku rääkisime siin inimeste tervisest, selle olulisusest, ja inimeste toimetulekust. See oli lühiajalises vaates mure selle pärast, kuidas koroonaviirus mõjutab maailma majandust, mõjutab meie riigi majandust, mõjutab meie inimeste tervist, heaolu ja käekäiku. Praegu me räägime jälle inimeste heaolust ja käekäigust, aga väga pikas vaates. Ja küsimus ei ole mitte müütilises vabaduses, küsimus on konkreetses pensioni suuruses, sellessamas põhiseadusega riigile pandud kohustuses kindlustada oma kodanikele ja kõigile elanikele normaalne vanaduspõlv. Kõik tõsised analüüsid, mis on tehtud, näitavad seda, et see seadus teeb kõikide pensionäride pensioni väiksemaks. Siin on kõlanud väited, et sellel seadusel on rahva enamiku mandaat. See ei vasta tõele. Siin saalis on 101 inimest, aga ainult üks erakond, kes sai valijatelt selge mandaadi teine sammas sellisel kujul ära kaotada: see erakond on Erakond <PARTY>. Ja nendel on selles mõttes, ma arvan, südametunnistus puhas. <PARTY> oli minu arusaamist mööda kuskil vahepeal: ei seda ega teist. Aga, head keskerakondlased, teie lubasite oma valijatele, et seisate selle pensionisüsteemi kaitsmise eest, nii nagu ka meie lubasime ja lubasid sotsiaaldemokraadid. Ja meie seisame. Ning teil on ka võimalus täna seda teha, head kolleegid Keskerakonnast. President tõi väga selgelt välja, millised on tema hinnangul vastuolud põhiseadusega. Need argumendid kõlavad ka väga paljudes teistes õiguslikes arvamustes, mis selle seaduse kohta on antud. Seetõttu on kurb, et me tegelikult täna siin seaduse kaitsjatelt midagi uut ei kuulnud. Põhiseaduskomisjoni esindaja – mitte see, kes siin komisjoni tööst ülevaadet andis, vaid teine põhiseaduskomisjoni liige – ei öelnud tegelikult sõnagi sisuliste vastuolude kohta, vaid rääkis sellest, et president on võtnud poliitilisi seisukohti. Kõlasid vaid etteheited, mitte sisulised argumendid, ja sellest on kahju. Samamoodi on kurb ja piinlik, et me ikkagi arutame seda
Lugupeetud esimees! Lugupeetud kolleegid! Käesolevaga annan ma üle looduskaitseseaduse muutmise seaduse eelnõu. Lääne-Eesti saartel on kõige tähtsam jätkusuutlik majandusharu turism ning suvekodude teenindamise ja ehitamisega seotud tegevused. Sellele töötab otseselt vastu suurte tuulegeneraatorite paigaldamine. Selle seaduse muutmise seaduse eelnõu mõte ongi teatud suurusest alates keelata tuulegeneraatorite paigaldamine Saaremaal, Hiiumaal, Vormsil ja Muhus. Aitäh! Aitäh, lugupeetud muhulane! Oma kõnes ma kasutasin sõna "ma".
Aitäh! Väga tore oleks, kui Eesti elu ja asjaajamine muutuks tõesti kunagi selliseks, nagu siin kirjas on. Samas me juba väga pikki aastaid igal pool rõhutame ja räägime, et näiteks inimkesksus ja väiksem halduskoormus on meie väärtused, aga paljudes valdkondades on tegelikkus täpselt risti vastupidine. Võtame näiteks sotsiaalsüsteemi, mis on mõeldud ju selgelt inimeste jaoks, et neil oleks lihtsam ja parem elada, aga inimesed on sageli nagu mingisugused mutrid seal sees, keda solgutatakse hingetuks. Teie tegelesite selle küsimusega. Kas te oskate öelda, mis see põhjus on, et me tahame ühte, aga välja tuleb teistmoodi? Kas see on ebaprofessionaalsus või tõesti siin riigis on midagi, mis takistab normaalselt asju ajamast, nii nagu me vajalikuks peame?
Tänan väga, austatud juhataja! Härra minister! Raamdokumendis "Eesti Euroopa Liidu poliitika 2011–2015" on öeldud: "Eesti jaoks on oluline, et põllumajanduses ja toidutootmises kasutatakse ära parim teadusinfo ning suunatakse rohkem rahalisi vahendeid EL teaduse raamprogrammidest põllumajandussektori teaduspõhisemaks ja innovaatilisemaks muutmiseks." Ometi kasutab Eesti praegu ja nagu näha ka tulevikus GMO-de sortide turule lubamise otsustes kahe teadlaste ja spetsialistide komisjoni arvamusi ning EFSA labori otsuseid. Miks ei ole Eestis planeeritud selles teadusvaldkonnas edasiarenemist? Keemiauuringud on väga pikaajalised protsessid ja on ju teada, et GMO-de sortide pealetung avaldab tugevat mõju toidutootmise konkurentsivõimele kogu maailmas. Tänan, härra juhataja! Austatud minister! Samas dokumendis on öeldud: "EL-i sees on üheks oluliseks lahendamist vajavaks küsimuseks otsetoetustele objektiivsete kriteeriumide kehtestamine (ühtlasemaks muutmine), et vähendada konkurentsimoonutusi liikmesriikide vahel." Tegemist on ühe olulisema teemaga ÜPP tuleviku arutelu kontekstis. Viibisime kolleegidega eelmisel nädalal Prantsusmaa senatis, kus põllumajandusministrile esitati analoogne küsimus, mida ta arvab otsetoetuste ühtlustamisest Euroopa Liidu ulatuses. Ta ei arvanud sellest muud, kui et kõik peab samaks jääma, ja pälvis sellega suure aplausi. Minu küsimus teile on pisut filosoofiline: millega te suudate oma kolleegidele Euroopas selgeks teha, et neid aluseid on siiski vaja ja ühtlustada on vaja, et ka meie konkurentsivõime oleks ühisel turul arvestatav? Aitäh, härra juhataja! Austatud minister! Kui kaugel on uue süsteemi väljatöötamine erimärgistatud kütuse puhul? Millal võiksite seda meile ja põllumajandussektorile tutvustada ning millal olete plaaninud selle uue süsteemiga alustada?
Lugupeetud peaminister! Mulle tundub, et me usaldame liiga vähe Eesti ettevõtjaid ja ärimehi, kes oleksid ka suutelised Estonian Airi juhtima. Kui firmat juhtisid Eesti ärimehed, läks sel kõvasti paremini kui praegu, mil juhid on toodud kusagilt teistest riikidest. Aga minu küsimus on: miks Eesti äriühingute juhtide puhul ei kasutata tulemustasu? Kuupalk võiks olla kõvasti väiksem, aga kui inimene reaalselt midagi korda saadab ja Eesti firma kasuks midagi head teeb, siis võiks tulemustasu maksta. Miks ei kasutata äriühingute juhtide puhul tulemustasu? Kas te oskate sellele vastata?
Ma tänan, proua eesistuja! Austatud ettekandja, ka mina tänan teid ettekande eest! Mul on väga konkreetne küsimus. Mulle on Tallinna Ettevõtlusameti kaudu saabunud informatsioon Põhja-Eesti Pimedate Ühingust. Ma tsiteerin: "Töötukassaga koostöö on olnud takistatud, sest töötukassa ei arvesta töökoha kohandamisena töö läbiviimiseks vajalikke töövahendeid, näiteks skannerit, arvutit koos kõne- või suurendusprogrammiga. Eriprogramme ollakse valmis toetama, kuid see masin, millega programmid töötavad, peaks tööandjal endal olema. Vastuväiteks on see, et need on tavalised vahendid, mis peavad tööandjal endal olema. Kuidas saab aga nii kalleid töövahendeid omada vabatahtlikkuse alusel või osalise tööajaga töötavate inimestega toimiv organisatsioon?" Palun, kuidas te seda kommenteerite?
Aitäh, härra juhataja! Austatud minister! Vabatahtlike päästjate puhul te tõite välja, et nii päästekomandode kui ka päästjate arv on kasvanud plahvatuslikult, kui nii võib öelda. Ma näen siin selget rolli teil ja ministeeriumil, sest kui riiklikke üksusi hakati kaotama, siis loomulikult kohalikud kogukonnad reageerisid ja riiklike asemele loodi vabatahtlikud päästeüksused. See, et vajadus piirkondlike päästeüksuste järele on olemas, väljendub ju ka selles, et te suurendasite oluliselt nende finantseerimist. Kuhu me siis välja jõuame? Tegelikult jõuame ringiga tagasi sinnasamasse, kust te alustasite. Aga minu küsimus on hoopis selline. Kuna neid üksusi on nüüd nii palju, kas teil on siis mingisugune kava, kuidas nende n-ö inimvõimekust hoida või kasvatada?
Aitäh, lugupeetud esimees! Austatud komisjoni esimees! Ma küsin nõnda. Me elame tegelikult ja oleme elanud selles ruumis, kus Natura ala on püha ja puutumatu paik. On antud ka kohtukaasused Euroopas, kus öeldakse, et sealt läbi minemine ei ole kuidagi aktsepteeritav, kui majanduslikult on see olnud võimalik lahendada teisi. Kas ma saan õigesti aru, et nüüd muutunud Euroopas on muutunud ka väärtusruum? Loodus on küll tähtis, aga Natura ala võib ohverdada mõne riiklikult tähtsa objekti tarvis, selle arengu tarvis, kui see on julgeoleku tagamiseks oluline. Vähemalt ma saan aru, et antakse roheline tee tegeleda teemadega ka seal, kus Natura ala asub, ja lihtsalt mõjusid tuleb hakata leevendama.
Austatud proua juhataja! Head kolleegid! Öeldakse, et kes vana asja meelde tuletab, sel silm peast välja. Aga see asi, mis mul siin ees on, ei olegi nii vana. See puudutab elamislubade skandaali, millega seoses meil on arupärimine justiitsminister Kristen Michalile. Arupärimise sisu on selline. Riigiprokuratuur alustas 15. mail 2012 Riigikogu uurimiskomisjoni materjalide põhjal kriminaalmenetlust tähtajaliste elamislubade taotlemisega seotud asjaolude väljaselgitamiseks. Riigiprokuratuur alustas menetlust karistusseadustiku paragrahvi alusel, mis näeb ette kriminaalvastutuse ametiasutusele valede andmete esitamise eest, kui see on toime pandud avaliku dokumendi või muu hüve või tulu saamiseks. Välismaalaste seaduse kohaselt peab elamisloa saamiseks olema tõendatud taotleja kontrolli all olevalt vähemalt 63 900 euro investeerimine Eesti äritegevusse ning see ettevõtlus peab olema vajalik, lähtudes riiklikust huvist Eesti majanduse arendamisel. Selgus, et Tallinnas aadressil Kooli 1/3-1/14 registreeritud äriühingute puhul, mille osanikud olid ettevõtluseks elamisloa saanud välismaalased, enamikul reaalset majandustegevust pole. Samuti püstitati materjalides kahtlus, et finantsvahendeid ühe elamisloa saamiseks võib olla kasutatud korduvalt ka teiste elamislubade saamiseks. Seega on olemas kahtlus, et seaduses nõutud investeeringud ei ole tehtud ning elamislubade taotlemisel on seega esitatud valeandmeid. Seoses sellega on meil ministrile neli küsimust. Esimene neist: kui kaugele on selles kriminaalasjas uurimisega jõutud? Teine: kes selles kriminaalasjas uurimist läbi viivad? Ja veel on kaks küsimust.
Ma pean sulle, hea Mihhail, praegu küll nõutult otsa vaatama ja ütlema, et mina ei tea sellest üleskutsest miskit. Kust see küll võis tulla? See kõlab päris absurdselt. Aga mis puutub sisepoliitilisse olukorda Venemaal, siis ma arvan, et sina kui Narva elanik tead väga hästi, millised põhimõttelised muutused on viimastel kuudel toimunud. Nagu ma ütlesin ka komisjoni ettekandes, me oleme jälginud päris tähelepanelikult olukorda, mis on kujunenud peale detsembrikuiseid valimisi. Euroopa Liit ja Euroopa Parlament on väga selgelt väljendanud muret selle üle, et valimistel kandideerimise protseduurid ei ole olnud avatud kõigile soovijatele, et on toimunud päris palju rikkumisi, mis on tõendatud ja interneti allikate abil kontrollitavad. Me teame väga hästi seda debatti, mis praegu meie naaberriigis Venemaal toimub seoses lähenevate presidendivalimistega. Kindlasti on nii Eesti kui ka kogu Euroopa Liidu huvides, et sisemised arengud kõigis meie naaberriikides, kaasa arvatud Venemaal, oleksid ennustatavad, oleksid põhiseadusjärgsed. Kui te loete Venemaa põhiseadust, mis võeti vastu 1993. aastal, siis te näete, et see annab kõigile kodanikele õiguse vabadustele ja ka võimule, seades kohustuse, et kõigi Venemaal elavate kodanike huvid oleksid arvesse võetud. Ja neid saab kõige paremini arvesse võtta vabadel ja ausatel valimistel. Aitäh, Viktor! Teate, ma üllatan teid oma vastusega. Venemaa on tegelikult riik, kus Eestil on kõige rohkem diplomaatilisi esindusi. Ma arvan, et see räägib juba iseenda eest ja ongi vastuseks küsimusele. Meil on saatkond, nagu te kõik teate, Moskvas, meil on peakonsulaat Peterburis, meie konsulaat töötab Pihkvas. Ja loomulikult – see ei ole ju mingi saladus – on meil kõigil Venemaaga päris palju häid kontakte, mille eesmärk on, et need suhted ühel päeval oleks sellised, mis pakuvad meile kõigile rahulolu.
Lugupeetud istungi juhataja! Austatud järelejäänud kolleegid! Käesoleva otsuse eelnõu kohaselt jätkab Eesti oma panuse andmist Kosovos NATO juhitaval rahvusvahelisel missioonil KFOR, mille aluseks on ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioon nr 1244. Eelnõu kohaselt täidab Eesti oma NATO-liikmesusest tulenevaid liitlaskohustusi. Praegu teenib KFOR-i peakorteris Prištinas üks Eesti kaitseväelasest vanemallohvitser. Lisaks kaitseväele annab Eesti Kosovos panuse tsiviilmissiooni EULEX. Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne esimesele lugemisele esitamist oma 7. novembri istungil, kus eelnõu algataja esindajana osales Kaitseministeeriumi kaitsevalmiduse ja operatsioonide osakonna juhataja Riho Rõngelep. Riigikaitsekomisjon otsustas istungil üksmeelselt teha Riigikogu juhatusele ettepanek lülitada käesolev otsuse eelnõu esimeseks lugemiseks Riigikogu istungi päevakorda 23. novembriks 2011. Ettekandjaks paluti kaitseminister Mart Laar ja komisjoni ettekandjaks määrati siinkõneleja. Samal istungil otsustati üksmeelselt teha Riigikogule ettepanek otsuse eelnõu 118 esimene lugemine lõpetada. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks peaks vastavalt Riigikogu kodu- ja töökorra seadusele olema kümme tööpäeva, seega 7. detsember kell 18. Tänan!
Lugupeetud juhataja! Lugupeetud kolleegid! Kohtumenetluse avalikkuse tõhustamist käsitlev eelnõu oli õiguskomisjonis arutlusel 10. mail. Justiitsminister Maris Lauri rääkis kavandatavad seadusemuudatused lahti, nii nagu ka äsja siin istungisaalis. Seadusemuudatusi kohtute töös tingib, nagu me teame, reaalne elu ja tehnoloogia areng. See sai ka komisjonis täitsa selgeks. Toon esile mõned aspektid ja küsimused, mis istungil tõusetusid. Kohtumenetluse avalikkuse tõhustamine haarab laias laastus kahte poolt: kohtuistungite avalikkus ja kohtulahendite avalikkus. Seepärast tsiteerin siinkohal ka õiguskomisjoni nõunikku Linnar Liivamäge, kes ütles, et õigusriigis on õigusemõistmine üldjuhul alati avalik – põhiseaduse § 24 –, välja arvatud juhtudel, kui kohtul on konkreetsed alused see menetlusosaliste huvides kinniseks kuulutada. Praegusel ajal on kirjalike menetluste osakaal kasvanud ja kohtumenetluse avalikkus, mis peaks tagama õigussüsteemi usaldusväärsuse ja läbipaistvuse, on jäänud mõneti tagaplaanile. Komisjoni liikmetel oli küsimus, kuidas lahendatakse olukord, kus kohtumenetluses üks pool soovib kinnist, aga teine pool avalikku kohtuistungit. Minister vastas, et sellises olukorras on kohtu pädevus otsus langetada. Samuti on kohtu otsustada, kas kohtuistungist tehakse veebis ülekanne või mitte. Üldjuhul tuleb veebis ülekandmine kõne alla nendel juhtumitel, mille vastu on väga suur avalik huvi. Arutelu istungi avalikustamise teemal oligi meil kõige pikem. Kolleeg Heljo Pikhof nentis, et ta ei poolda enamiku kohtuistungite avalikustamist veebi vahendusel, sest see võimaldab salvestamist ja pildistamist, ning arvas, et avalik huvi ei ole nii suur. Minister oli nõus, et kõigi kohtuistungite puhul ei ole veebis ülekandmine vajalik, kuid seadusega luuakse võimalus, kuidas ja millistel tingimustel seda ülekannet saab teha. Tõepoolest, teatud olukordades peabki kaaluma, et ülekannet ei saa teha, näiteks kriminaalmenetluse puhul erinevate tunnistajate ülekuulamisel. Oluline
Hea aseesimees! Hea minister, aitäh senise panuse eest ja heade vastuste eest! Eesti ees ilmselgelt ning ma arvan, et ka kogu Euroopa ja maailma ees on päris palju välispoliitilist teadmatust ja ettearvamatust, kui võrrelda varasema ajaga. Oleme näinud, kuidas paljud nendest asjadest, mille kohta me arvasime, et need ei juhtu, on hakanud juhtuma. See trend vähemalt mõnda aega nähtavasti jätkub. Ka meil on riigina päris suuri ja olulisi ülesandeid. Euroopa Liidu eesistumisest oleme siin juba rääkinud, aga tegelikult on meil veel üks suur ülesanne lähiaastatel ees, see on soov saada ÜRO Julgeolekunõukogu roteeruvaks liikmeks aastateks 2020 ja 2021. Mina leian, et Eestil on sellist globaalset haaret ja tunnetust väga vaja, et ennast õigesti positsioneerida. Milline on sinu kui ministri roll selles töös ja kuidas sa hindad selle tegevuse tähtsust Eestile?
Tänan väga, härra juhataja! Austatud keskkonnaminister! Te olete päris kaua jahiseadusega tegelnud ja ma saan aru, et enne teidki tegeldi sellega üsna pikalt. Nii et töötatud on selle kallal päris põhjalikult, mis on väga positiivne, sest ma saan aru, et jahimehed, maaomanikud ja teisedki ootavad selle seaduse jõustumist. Aga kuidas käituda järgmisel juhul? Maaomanik on valinud ühe jahiseltskonna oma maal jahti pidama, kuid sellel maal kasvatab rentnik vilja. Kui metsloomad vilja ära tallavad, siis ütleb rentnik omanikule, et see on valed jahimehed valinud. Kuidas lahendada selliseid olukordi, kus on kolm osapoolt? Kas te oskate seletada?
Austatud juhataja! Armsad kolleegid! Lugupeetud minister! Riigikogu kultuurikomisjon arutas seaduseelnõu 117 oma istungil 27. oktoobril. Arutelul osalesid lisaks komisjoni liikmetele minister Indrek Saar ning Kultuuriministeeriumi õigus- ja varahaldusosakonna õigusnõunik Merle Põld, kes tutvustasid eelnõu sisu ja eesmärke ning vastasid täiendavatele küsimustele. Arutelu toimus kultuurikomisjonile omases kirglikus, ent konstruktiivses ja üksteist austavas õhkkonnas. Komisjoni liikmed esitasid ministrile ning õigus- ja varahaldusosakonna õigusnõunikule hulga küsimusi ning kõigile küsimustele saadi ammendavad ja põhjalikud vastused. Kuna Riigikogu juhatus ei olnud arutelu toimumise ajaks veel otsustanud Vabariigi Valitsuse 26. oktoobril algatatud eelnõu menetlusse võtmist ega määranud juhtivkomisjoni, siis tegi kultuurikomisjoni esimees ettepaneku siduda komisjoni eelnõu esimese lugemise menetluslikud otsused tingimuslikult Riigikogu juhatuse otsusega. Komisjoni liikmed olid kõik selle ettepaneku poolt. Konsensusega otsustas kultuurikomisjon ka järgmist: esiteks, teha ettepanek võtta seaduseelnõu 117 Riigikogu täiskogu 10. novembri istungi päevakorda, teiseks, teha ettepanek määrata eelnõu muudatusettepanekute tähtajaks k.a 20. november kell 16 ja kolmandaks, määrata eelnõu komisjonipoolseks ettekandjaks siinkõneleja. Ma tänan! Suur tänu küsimuse eest! See eelnõu puudutab Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi Eesti õigusesse ülevõtmist ning käsitleb Euroopa Liidu riikidest ebaseaduslikult väljaviidud kultuuriväärtuste tagastamist. Venemaa Föderatsioon Euroopa Liitu ei kuulu, mistõttu komisjonis me seda temaatikat ei käsitlenud. Aga loomulikult teie tõstatatud küsimus väärib täit tähelepanu ja usutavasti me ühel või teisel kujul või ühes või teises formaadis seda teemat kultuurikomisjonis mingil ajal arutame.
Aitäh! Jään vastuses komisjonis arutatu juurde. Ühelt poolt, 2012. aasta eelarves ei ole neid vahendeid ette nähtud. Teiseks, komisjoni arutelul, sh ministeeriumi väljatoodus, oli kõige mõjusam argument see, et me peaksime sihitama toetusi sinna, kus neid rohkem tarvis on. Aitäh! Loen ministeeriumi vastusest järgmise lause: "Leiame, et ei ole otstarbekas isegi kaaluda koolitoetuse maksmise taastamist enne, kui on kaalutud teisi meetmeid ja peredele teistsuguste lahenduste pakkumist." Nii et ootame selle tulemuse ära.
Austatud Riigikogu esimees! Lugupeetud kolleegid! Tervitan teid ilusa neljapäevahommiku puhul! Tulin siia pulti teie ette, et üle anda Keskerakonna liikmete arupärimine ettevõtlusminister Liisa Oviirile. Arupärimine puudutab arengufondi. Mitte väga palju aega tagasi käis siin saalis meie ees esinemas arengufondi praegune juht, kes tegi korraliku ülevaate arengufondi tegemistest eelmisel aastal. Nüüd soovime kutsuda siia Liisa Oviiri, et arutada tema arusaama arengufondi tegevusest ja tulevikust. Arupärimises esitasime mitu küsimust, mis puudutavad arengufondi tulevikku ja minevikku. Soovime teada saada, millisena ta näeb arengufondi tegevust ja missugust kohta riigisüsteemis talle õigeks peab. Loodame väga konstruktiivset koostööd ja sisulisi vastuseid. Tänan teid ja soovin arupärimise üle anda.
Aitäh, härra juhataja! Austatud ettekandja! Minu hinnangul algab keeleõppes üks päris suur probleem Ida-Virumaal põhikoolidest. Põhikooli lõpetavad õpilased ei valda piisavalt eesti keelt. Teatavasti on põhikoolid munitsipaalalluvuses. Milles on siin probleem ja milles võiks näha lahendust? Kas on tunda koolide juhtkondade või omavalitsusjuhtide vastuseisu sellele või vähemalt ükskõiksust selle vastu? Kas seda olukorda ei ole võimalik muuta paindlikult ja valutult? Me oleme tegelikult ju õige pea – vaatame ka arenguid õpetajakoolituses – olukorra ees, kus eriti just venekeelsete õpetajate vanus on suhteliselt kõrge. Ühel hetkel võib tekkida olukord, kus õpetajad ja õpilased ei saa enam üksteisest aru. Kuidas seda lahendada?
Aitäh! Hea Eiki! Tegelikult saab ju ka praegu käia komisjoni tööst osa võtmas ja arutelu kuulamas. Aga sa ütlesid, et sa ei arva, et neid koostööpartnereid tuleb üle kahe või kolme. Kust sa seda võtad? Minu meelest igasuguste vabaühenduste arv üha suureneb. Kui hakata kuidagi reglementeerima seda, kes saab kuulama tulla ja kes mitte, siis minu arvates suurendab see hoopistükkis bürokraatiat ja segadust, kui on vaja veel mingi lahe nüke välja töötada selle kohta, kellel on õigus tulla ja kuulata, mida Eiki komisjonis räägib, ja kellel seda õigust ei ole. Praegu saab ju tegelikult vabaühenduse esindaja täiesti rahulikult kohale tulla, kui komisjon ja komisjoni esimees sellega nõus on.
Hea istungi juhataja! Head kolleegid! Eelnõu 677, lastekaitseseaduse eelnõu, algatas Vabariigi Valitsus s.a 2. juunil. Esimene lugemine lõpetati 18. juunil. Eelnõu kohta esitasid muudatusettepanekuid Eesti Keskerakonna fraktsioon ja Riigikogu liige Margus Tsahkna. Eelnõu kohta saatsid arvamuse Eesti Sotsiaaltöö Assotsiatsioon, perekonna- ja lastekaitse initsiatiivgrupp, MTÜ Ühendus Emade ja Laste Kaitseks, SA Perekonna ja Traditsiooni Kaitseks ja Lapse Huvikaitse Koda. Sotsiaalkomisjon valmistas eelnõu teist lugemist ette viiel istungil. Avalikule istungile 22. septembril olid kutsutud pöördumiste esitajad. Ülevaate lastekaitseseaduse mõjude analüüsist tegi Tartu Ülikooli sotsiaalteaduslike rakendusuuringute keskuse RAKE esindaja Kadri Lees. Lühiülevaate lastekaitseseaduse eelnõust andis Sotsiaalministeeriumi laste ja perede osakonna laste õiguste juht Tõnu Poopuu. Oma arvamust ja ettepanekuid tutvustasid Eesti Sotsiaaltöö Assotsiatsiooni esindaja ning MTÜ Ühendus Emade ja Laste Kaitseks esindaja, arvamusi avaldasid Lastekaitse Liidu, Lapse Huvikaitse Koja ja õiguskantsleri esindajad. Istungil osalesid veel sotsiaalkaitseminister Helmen Kütt, Sotsiaalministeeriumi, Justiitsministeeriumi, Sotsiaalkindlustusameti, Eesti Noorteühenduste Liidu ja Eesti Puuetega Inimeste Koja esindajad. Sotsiaalkomisjon arutas saadetud arvamusi ja pöördumisi ka oma istungil 20. oktoobril. Istungile olid kutsutud ja seal osalesid perekonna- ja lastekaitse initsiatiivgrupi esindajad. Istungil osalesid ka Sotsiaalministeeriumi ja Justiitsministeeriumi esindajad. Sotsiaalkomisjon arutas eelnõu ja selle kohta esitatud arvamusi ja muudatusettepanekuid komisjoni istungitel veel 21. ja 23. oktoobril ning 3. novembril. Nendel istungitel osalesid Sotsiaalministeeriumi ja Justiitsministeeriumi esindajad. Nüüd väike ülevaade muudatusettepanekutest. Esimese muudatusettepanekuga lisati eelnõusse lause: "Lapse arengu ja kasvu loomulikuks keskkonnaks on perekond", et rõhutada perekonna tähtsust lapse ar
Lugupeetud kolleegid! Minul on au olla aktiivse poliitikuna juba kolmandas kolmikliidus, mille osapooled on <PARTY>, <PARTY> ja Res Publica Liit ning sotsiaaldemokraadid. Mis puudutab haldusreformi käsitlemist, siis kahes koalitsioonis oli nii, et sotsiaaldemokraadid ning <PARTY> ja Res Publica Liit olid ühel pool ja <PARTY> oli nagu vastasleeris. Selle tõttu leiame, et seda varianti, seda võimalust, mis täna on, et <PARTY> on haldusreformi poole üle tulnud, tuleb ära kasutada. Nii see on. Kui vaadata seda aega, kui me hakkasime seda teemat siin arutama, siis mina oma kõnes rääkisin murekohtadest, mis sotsiaaldemokraatide arvates vajavad menetlemise käigus täpsustamist ja paremaks tegemist. Julgen öelda, et siin on olnud edasiminekut, mis on positiivne. Kõigepealt, riigi eelarvestrateegia ja kohalike omavalitsuste rahastamine. Mul on siin kirjas riigi eelarvestrateegia kuus positsiooni, kus on juba sees kohalike omavalitsuste suurem rahastamine küllalt märkimisväärses ulatuses. See on kindlasti positiivne edasiminek. Teiseks, kohaliku tasandi õiguste täpsustamine ka sellel puhul, mis puudutab osavaldasid ja linnaosasid, nende õigusi ja võimalusi. Ka selles kontekstis on eelarve paremaks läinud ja me võime rahul olla. Kui rääkida eranditest, siis ma saan täiesti aru, et kõiki ei saanud letti tuua, et mitte reformivaimu murda. Mõni oluline asi sai sisse ja mõni jäi välja. Meeldiv on see, et setudele on antud võimalus – kui nad ise leiavad üksmeele – oma omavalitsuse moodustamiseks. Saareliste erisuste puhul on nii, et meie fraktsiooni liikmete, eelkõige Kalev Kotkase ja Mark Soosaare esitatud täiendavad ettepanekud, mis oleksid neid erisusi veelgi detailsemaks muutnud, ei leidnud kahjuks konsensust ega saanud siin saalis enamushääli. Aga selline see parlamentaarne praktika juba on. Kui rääkida Hiiumaast, siis seal on asukoha tõttu ilmselt oma sundvalikud. Omaette teema on kindlasti ka see, kas mageveesaared peaksid olema erisustega haaratud. Nagu on juba räägitud, kin
Lugupeetud esimees! Lugupeetud Riigikogu liikmed! Kui ma asendasin komisjonis Urmas Reinsalu, sattusin osalema huvitaval, erakordsel hääletusel, kus koalitsioonierakonnad hääletasid risti vastupidi. Mulle meeldib <PARTY>, aga minu väärtushinnangud on kohati kapitaalselt erinevad Reformierakonna liikmete omadest. Tahan jõuda selleni, et sellisel tasandil vastuolu tagab ideaalse koalitsiooni. Mulle meeldib, et <PARTY> võitleb liberaalsete väärtuste ja vaba ettevõtluse eest. Ma ise usun turumajanduse jõusse kohati rohkem kui keskmine reformierakondlane. Ma usun, vastupidi mõnele idealistile, et ei ole olemas ideaalset riigiettevõtlust. Aga minu vastuolud Reformierakonna liikmetega algavad sealt, kus asi puudutab teisel tasandil väärtusi. Ärge nüüd, sotsid, arvake, et läheb halamiseks, et vaata, kus teevad töötute arvel eelarvet. Ei lähe! See tunnetus on sügavam. See vastuolu tuli hästi välja just käesoleva seaduseelnõu menetlemisel. Ma alustan näitega väheke kaugemalt. <PARTY>lik peaminister on korduvalt rõhutanud, et nende juhtpoliitikud ei vaja laste arvuga seotud tulumaksuvabastusi. Mina ka ei vaja. Ma olen sellise eelise isegi unustanud, ainult tänu peaministrile tuleb see mulle vahetevahel meelde. Aga me ei tohiks minu meelest selliselt arutleda. Nimelt, lastega seotud tulumaksuvabastus on eelkõige märk, et me hoolime lastest ja peredest. Me ei tohi muuta märki peenrahaks. Tõsi, me võiksime arutada seda, kas seda märki ei saaks kuidagi paremaks muuta. Nüüd veidi asjale lähemale, aga ainult veidi. Siitsamast kõnepuldist ütles reformierakondlasest valitsusliige, et alkoholireklaami võib televisioonis öösel näidata küll, kuna lapsed siis magavad. Minu jaoks ei ole küsimus selles, kas lapsed siidrireklaami näevad. Küsimus on selles, et me peame tunnistama, et alkoholireklaam on lihtsalt olemuslikult amoraalne ja ebaeetiline, olenemata sellest, kas lapsed magavad või mitte. See kategooria on otsustamisel ühe taseme võrra tähtsam kui arutelu, kas lapsed seda näevad. Ma
Austatud istungi juhataja! Lugupeetud Riigikogu liikmed! Vabariigi Valitsus algatas antud eelnõu k.a 21. septembril. Riigikogu juhatuse otsusega määrati juhtivkomisjoniks väliskomisjon. Riigikogu väliskomisjon arutas eelnõu ettevalmistamist esimeseks lugemiseks oma 13. oktoobri istungil. Eelnõu arutelul andis ülevaate eelnõu sisust ja eesmärkidest välisminister Urmas Reinsalu. Väliskomisjon tegi konsensuslikult järgmised menetluslikud otsused. Ettepanek on võtta eelnõu 246 Riigikogu täiskogu päevakorda esimeseks lugemiseks kolmapäeval, 21. oktoobril. Komisjoni ettepanek on esimene lugemine lõpetada. Aitäh!
Aitäh, hea istungi juhataja! Hea ettekandja! Ma ei küsi seda, miks selle eelnõuga nii kiire on, ja ma ei küsi ka seda, miks Siseministeerium alles nüüd selle eelnõuga välja tuli, teades, et tõesti on nüüd selle kehtestamiseks vaid mõni nädal. Ma küsin seda, millest ikkagi tuleneb, et selle eelnõuga viiakse ka Politsei- ja Piirivalveametis töötavate mitte-politseiametnike eraelu samale kontrollitasemele kui politseinikel. Sama lugu on ka päästjatega, kuigi me teame, et meil päästjaid niigi mitmel põhjusel napib. Kas see kõik ei või viia selleni, et meil jääb päästjaid veelgi vähemaks?
Aitäh, koosoleku juhataja! Hea peaminister! Juba enne eriolukorra kehtestamist sai Eesti ühiskond vastandlikku infot koroonaviiruse ohtlikkuse ja leviku kohta. Kahjuks on vastukäiva info jagamine kestnud ka nüüd, kus ühiskond ootab signaale kriisist väljumiseks. Nii kuulutas <PARTY> eestseisus 4. aprillil, et tuleb alustada masstestimist. Sise- ja rahandusminister teatasid sel nädalavahetusel, et eriolukord kindlasti pikeneb, sellele järgnes aga teie teade, et otsust siiski ei ole. Haridusminister avaldas arvamust – taas ilma õpetajaskonnaga nõu pidamata –, et 15. maist võiks hakata tasapisi koole avama. On hea, et te olete kutsunud kokku teadlaste komisjoni, sest just eri valdkondade tippteadlased on meil aidanud lahti seletada epideemia leviala, stsenaariume ja igaühe tervisekaitse võimalusi. On hea, et on moodustatud planeerimisgrupp exit-kava väljatöötamiseks. On hea, et olete jätkuvalt kinnitanud, et maskide – kas või isetehtud maskide – kandmisest peaks saama sotsiaalne norm. Aga ikka ja jälle leidub neid, kes selle plaani maha laidavad ja arusaamatust külvavad. Minu küsimus: kuidas hindate valitsuse senist kommunikatsioonivõimekust eriolukorras? Millised meetmed on lähiajal plaanis rakendada, et oleksime Eesti avalikus inforuumis nüüd ja edaspidi varustatud ainult üheseltmõistetavate selgete sõnumite ja juhistega?
Aitäh küsimuse eest! Minust oleks praegu väga ettevaatamatu asuda n-ö põhiseaduslikku vaidlusse põhiseaduskomisjoni esimehega. Seda eelnõu koostades me lähtusime eelmise õiguskantsleri Allar Jõksi arusaamast, kes oma analüüsis jõudis järeldusele, et Riigikogu liikme riigi osalusega äriühingu nõukogu liikmeks olemine vastab mõneti muus riigiametis olemise tunnustele. Mis puudutab teie küsimuse teist poolt, siis kordan üle, et eelnõu algatajatena me ei alaväärista ega kahtlusta mitte kuidagi oma kolleege. Me ei arva sugugi, et nad ei suuda riigiasutuste nõukogudes hästi oma ülesandeid täita. Seaduse muutmise motiiv on pigem võimalik vastuolu põhiseadusega. Tõenäoliselt jäävad algatajad esitatud eelnõu juurde ega jaga sinu ettepanekut. Kuid see ei võta kindlasti sinult võimalust selline muudatusettepanek teha.
Aitäh, härra juhataja! Härra Järvik, nii väljapaistvat kõnet ja nii sõnakat ministrit kui teie täna siin saalis mina ei mäleta, aga eks minu karjäär ole ka lühike, kuus aastat. Sõna "väljapaistvat" oli loomulikult jutumärkides, tegelikkuses on piinlik, tegelikkuses on väga piinlik. Minu jaoks on uus tase n-ö kõige halvemas tähenduses ka see, et minister on kõigile arusaadavalt takistanud PRIA-l kaitsta riigi huve – ja jutt ei ole peenrahast, jutt on 1,1 miljonist eurost –, nii et Riigikogu peab algatama umbusalduse selle inimese vastu, selle ministri vastu, selmet minister kas astuks ise tagasi või selle otsuse teeks peaminister. Kas te teate veel kedagi peale iseenda, kes usub, et VTA, PRIA, kantsler, ametnikud, teie koalitsioonikaaslasest justiitsminister – kõik nad kavandavad vandenõu teie vastu, kõik nad eksivad, ainult teil on õigus? Kas teil natukenegi on veel kohuse- ja vastutustunnet?