EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-et huggingface dataset:
Austatud aseesimees! Austatud Riigikogu liikmed! Tihti on siin saalis kuulda sõnu, mis väljendavad muret laste ja noorte tervise pärast. Samas on aga seadusandja jäänud enamasti retoorika tasemele ning sõnadest tegudeni jõutakse väga harva. Käesolevaga teeb Eesti Keskerakonna fraktsioon ettepaneku astuda ka praktilisi samme laste ja noorte tervise kaitseks. Austatud Riigikogu! Palun teie toetust otsusele, millega Vabariigi Valitsusele tehakse ettepanek töötada välja eelnõu, mis keelaks energiajookide müügi alla 16-aastastele noortele. See seaks reaalse piiri, et energiajoogid poleks kättesaadavad just noortele, kes ei pruugi mõista nende kahjulikkust. Energiajook on mittealkohoolne jook, mis sisaldab üle 150 milligrammi kofeiini liitri kohta või üle 150 milligrammi kofeiini liitri kohta koos mõne kesknärvisüsteemi ergutiga. Enamikul Euroopa Liidu riikidel on juba olemas soovitused, millega teavitatakse, et energiajookide tarbimine noores eas võib tuua kaasa negatiivseid tagajärgi. Praegu kehtib Euroopa Liidu riikides komisjoni direktiiv hiniini ja kofeiini sisaldavate toiduainete märgistamise kohta. Selle kohaselt peab jookidel, mis sisaldavad üle 150 milliliitri kofeiini liitri kohta, olema toote nimetusega samas vaateväljas märge "Kõrge kofeiinisisaldusega". Alates 13. detsembrist 2014 tuleb kõrge kofeiinisisaldusega joogid või toidud, millesse on lisatud kofeiini, märgistada järgmiselt: "Kõrge kofeiinisisaldus. Ei ole soovitatav lastele, rasedatele ega rinnaga toitvatele naistele." See märge peab olema joogi nimetusega samas vaateväljas. Lisaks peab olema veel viide kofeiinisisaldusele. Niisiis on selge, et kofeiini sisaldavatel jookidel võib olla kahjulik mõju. Seadusandja on Euroopa Liidu tasemel astunud juba ennetavaid samme, näitamaks selle probleemi tähtsust, ja nüüd on probleemi märganud ka ettevõtjad. Tegelikult on elu näidanud, et osa ettevõtjaid on vabatahtlikult piiranud energiajookide kättesaadavust. Nii näiteks keelustas Rimi kauplusekett 2012. aasta
Austatud küsija, ma tänan selle küsimuse eest! Esiteks tahan jälle paranduse sisse viia. Mina ei alustanud selle teema arutelu siin saalis, selle algatas teie fraktsiooni liikme küsitud küsimus. Mina hea meelega sellel teemal arutelu ei peaks. Samas, kui kolleegid soovivad selle üle arutelu pidada, siis hea meelega teen seda ikka. Vastan teie küsimusele väga selgelt, tundub, et seda vastust soovitakse. Nii nagu ka meedias on välja öeldud, mina samuti arvan, et see ei olnud hea reklaam. Kui ma olen kuidagi oma vastuses teistmoodi mõista andnud, nagu mina õigustaksin seda reklaami ja ütleksin, et see on hea reklaam, siis ma ütlen, et ei, see reklaam ei olnud hea. Seda ma olen välja öelnud. Minu käest küsitakse seda juba neljandat korda. Oma eksimusi ja vigu on väga raske tunnistada, seda ei taha kohe teha, ma üritasin seda mitte teha, aga nüüd, kui te neljandat korda küsite, siis ma ütlen otse välja: jah, see ei olnud hea reklaam. Aitäh küsimuse eest! Jah, tõesti, ka mulle endale jäi mulje, et ma kuhugi üritasin liikuda, aga nagu lõpuni oma vastuses ei jõudnud. Aga vastaks konkreetselt. Tõesti, valitsus praegu arutab, nagu ettekandja tegi ettepaneku, et reklaami sotsiaalmeedias ostetaks ette, seda küsimust arutatakse valitsuses ja seda sai ka komisjonis räägitud. See on konkreetne meede, millest räägitakse ja mida planeeritakse. Kolme meedet, millest me rääkisime, mis reaalselt juba toimivad, ma ei hakka üle kordama. Võib-olla jäi välja veel üks meede, et ajakirjandusettevõtted nii nagu teised ettevõtted võivad küsida KredExist käibelaenu. See ei ole siin saalis veel kõlanud, aga see on meede, mis ka konkreetselt toimib ja mida on ajakirjandusväljaannetel, ajakirjanduses tegutsevatel ettevõtetel võimalus taotleda. Missuguseid meetmeid veel on, sellele mina hetkel vastata ei saa. Millestki muust komisjonis juttu ei olnud ja mina täpselt neid arutelusid ei tea. Aga seda võib täpsustada ja kindlasti me saame seda teada, kui see asi liigub edasi, ma mõtlen, valitsuse arut
Tänan, austatud eesistuja! Lugupeetud õiguskantsler! Riigikogu juures tegutseb Erakondade Rahastamise Järelevalve Komisjon, kus on ka teie esindaja. Käesoleva aasta augusti lõpus kajastasid meediaväljaanded väga laiaulatuslikult Eesti Rahva Muuseumi auditi tulemusi. Auditis oli äärmiselt negatiivses valguses mainitud ka teid Erakondade Rahastamise Järelevalve Komisjonis esindavat inimest. Nimelt oli teie esindaja seotud kahtlaste skeemidega, mida auditis nimetati tõsiseks maineriskiks. Kas selles valguses olete kaalunud oma esindaja sobivust järelevalvekomisjonis jätkamiseks?
Aitäh, austatud juhataja! Hea ettekandja! Me menetleme eelnõu, mis tegeleb hetkel kõige suurema kriisiga. See on tulekahju kustutamine, aga ainult hetkeks. Eesti majandust pärssivad pikaajalised probleemid jäävad. Mures on ka kõrgharidusvaldkond, sest rahvusvahelistumine ei ole enam prioriteet. Teame, et sügisel piirab valitsus kolmandatest riikidest pärit üliõpilaste võimalusi. Samas rõhutab SA Archimedes, et välistudengid kulutavad Eestis aastas ca 35 miljonit eurot. Ka see on panus. Kui suureks hindad tänase valitsuse, mis töötab nähtavalt <PARTY> dikteerimisel, tekitatud kogukahju Eesti majandusele käesoleval, 2020. aastal?
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Riigikogu liikmed Helmen Kütt, Aivar Riisalu, Lembit Kaljuvee, Karel Rüütli ja siinkõneleja esitasid eelmise aasta novembris jahiseaduse muutmise seaduse eelnõu 328, mille eesmärk on anda oma panus meie riigi jahinduspoliitikasse ja hoida ära olukorda, kus selle aasta 1. märtsist võib jahipidamine teatud Eesti regioonides seiskuda. Jahiseaduse § 6 lõike 3 kohaselt kohustub keskkonnaminister moodustama seaduse tingimustele vastavad jahipiirkonnad. Jahiseadus jõustus 1. märtsil 2003. Sellest tulenevalt peavad jahiseaduse nõuetele vastavad jahipiirkonnad olema moodustatud ja jahimaa korraldatud 1. märtsiks 2013. Head kolleegid! See tähendab, et 1994. aasta jahikorralduse seadus on 1. märtsist 2003 tunnistatud kehtetuks ja uue seaduse alusel tuleb rendijahipiirkondade baasil moodustada jahimaakorralduse käigus jahipiirkonnad. Jahiseaduse §-ga 65 on kohustuse täitmise tähtajaks määratud kümme aastat seaduse jõustumisest arvates. Seega, 1. märtsist 2013 muutuvad kehtetuks jahikorralduse seaduse alusel antud keskkonnaministri määrused rendijahipiirkondade suuruse ja piiride kirjelduse kinnitamise kohta. See tähtaeg on saabumas, aga olukord on selline, et 64 rendijahipiirkonda on jahipiirkondadeks muutmata. On oht, et jahipidamine nendes piirkondades 1. märtsist seiskub. Kolleegidele teadmiseks, et need 64 rendijahipiirkonda jagunevad maakonniti järgmiselt: Jõgevamaal on 4, Järvamaal 10, Läänemaal 12, Valgamaal 18 ja Viljandimaal 20 piirkonda. Jahipiirkondi ei ole moodustatud, aga Keskkonnaameti väljastatud kasutusõiguse load rendijahipiirkondade kasutamiseks sisuliselt lõpevad. Olemasolev jahiseadus ei tunnista peale 1. märtsi 2013 sellist mõistet nagu rendijahipiirkond. Kui pole jahipiirkonda, siis pole võimalik ka jahipiirkonna kasutusõiguse luba välja anda ega seda pikendada. De facto nagu oleks jahipiirkond, de iure aga mitte. Me oleme teadlikud, et Vabariigi Valitsus on menetlusse andnud jahiseaduse eelnõu, mis tõenäoliselt a
Suur tänu! Lugupeetud õiguskantslerikandidaat! Härra Raidla on öelnud, et lugupeetud Riigikogu esimehed, ärge kiidelge, kui palju te olete seadusi ja akte vastu võtnud, võib-olla te teete neid väga palju. Kuid siin on suur vastuolu, sest enamik seaduseelnõusid tuleb ju valitsusest. Ma ei ole selle 12 aasta jooksul, kui mina olen Riigikogus olnud, näinud ühtegi korda, et valitsuse eelnõu oleks tagasi lükatud. Kuidas saab teha nii, et ka valitsus ei näe seadusloomet kui oma põhitööd, kus peab kogu aeg midagi muutma ja reguleerima? Minu meelest on see väga keeruline küsimus. Kuidas me jõuaksime selleni, et me mõtleksime enne, kui me seadusi siia toome, ja et ka ühiskond võtaks seda nii, et kõige tähtsam ei ole mitte aktide arv, vaid kvaliteet? Mis te arvate, kas te saaksite siin kaasa aidata?
Austatud juhataja! Head kolleegid! Lugupeetud minister! Riigikaitsekomisjon arutas eelnõu enne esimesele lugemisele esitamist oma 16. septembri istungil. Sellel istungil osalesid eelnõu esitajate esindaja kaitseminister Jüri Luik, Kaitseväe juhataja kindralmajor Martin Herem ja Kaitseministeeriumi esindajad, kes andsid komisjoni liikmetele missiooni kohta üksikasjaliku ja väga sisuka ülevaate. Omalt poolt lisaksin härra ministri esitatud informatsioonile seda, et NMI nõustab ja teostab väljaõppet ega osale koos Iraagi jõududega lahinguoperatsioonides. NMI koordineerib oma tegevust ÜRO, Euroopa Liidu ja Iraagis tegutsevate riikidega, et tõhustada jõupingutusi Iraagi toetamisel. Lisaks sisulisele osale esitan ka menetluslikud otsused. Riigikaitsekomisjon otsustas oma 16. septembri istungil konsensusega määrata mind ettekandjaks ning teha Riigikogu juhatusele ettepaneku lülitada eelnõu esimeseks lugemiseks Riigikogu k.a 25. septembri istungi päevakorda. Lisaks otsustas komisjon konsensusega teha Riigikogule ettepaneku otsuse eelnõu esimene lugemine lõpetada. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks on seadusest tulenevalt kümme tööpäeva, see on k.a 9. oktoober kell 17.15.
Aitäh, härra eesistuja! Austatud minister! Kultuurivälja tegevusloogika on vastuolus seadustega ja seetõttu on ravikindlustus paljudele selle valdkonna professionaalidele periooditi kättesaamatu. See tuleb sellest, et lepingud ei ole alalised, ja nii tekivad katkestused. Sisuliselt tähendab see kultuuriprofessionaalidele topeltriski, nad võtavad kogu selle vastutuse enda kanda. Millised on nende inimeste sotsiaalseid tagatisi silmas pidavad seadusandlikud ettevalmistused või kuidas kavatseb Kultuuriministeerium tagada, et ka kultuuritöötajatel, kellel ei ole alalisi töölepinguid, oleks sotsiaalsed tagatised siiski olemas? Aitäh, härra eesistuja! Austatud minister! Kõigist nendest aspektidest, mis te välja tõite, me oleme teadlikud. Teatriliit ja teised kutseorganisatsioonid, loomeliidud, on korduvalt selle probleemi lahendamiseks lahendusi välja pakkunud. Minu küsimus on selline: kuidas konkreetselt on kavas olukord seadusandlikul tasemel lahendada? Millised on konkreetsed edasiminekud, et jõuda selles olukorras soovituslikult tasandilt lahenduste tasandile?
Tere, nagu ütles meie välisminister! Lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud peaminister! Usun, et valitsus peab olema oma otsustes ja selgitustes aus ja eriti oluline on see valdkondades, mis puudutavad Eesti julgeolekut. <PARTY> eestvedamisel leppis eelmine valitsus kokku riigi eelarvestrateegias, mis seadis üheks prioriteediks Eesti riigi julgeoleku. Teie valitsuse heaks kiidetud <PARTY>S kärbib aga plaanitud kuludest riigikaitsele 2022., 2023. ja 2024. aastal ligikaudu 20 miljonit eurot aastas. Riigikaitsekomisjonis kinnitati meile, et Kaitsevägi on seetõttu sunnitud otsima kokkuhoiukohti, ning ka Kaitseväe juhataja kindralleitnant Martin Herem on avalikult tõdenud, et teie poolt heaks kiidetud <PARTY>S-is on riigikaitseks ette nähtud vähem vahendeid, kui seda ette näeb Kaitseväe nelja-aastane plaan. Ometigi räägite teie ja kaitseminister Kalle Laanet, et kaitsekulusid ei kärbita. Miks te avalikkust eksitate? Kui Eesti julgeolek ei ole teie valitsuse prioriteet, siis võiksite selle ausalt välja öelda. Ma tänan, lugupeetud juhataja! Lugupeetud peaminister! Meenub, et ligikaudu kaheksa kuud tagasi Kalle Laanet kirjutas, et kaitsekulude vähendamine annaks meie liitlastele ja idanaabrile signaali, et riigikaitse ei ole Eesti valitsuse prioriteet. Ta rõhutas, et rahvusvaheline olukord ei luba isegi mitte mõelda kaitsekulutuste vähendamisele. Ma sooviksin, et te annaksite selge vastuse. Kas teie hinnangul on Eesti jaoks rahvusvaheline julgeolekuolukord viimase kaheksa kuu jooksul muutunud oluliselt turvalisemaks, et te otsustasite kärpida riigi kulutusi just nimelt riigikaitse valdkonnas? Mida peaksid sellest arvama meie liitlased?
Aitäh, härra esimees! Lugupeetud ettekandja! Palun veidi seletust vastuolu kohta selle vahel, mis siin saalis on kostnud, ja dokumendi vahel, mis meil täna laudadel on. Nimelt on vastuolu selles, et jutt käib võimalikust tulevasest tulubaasi laiendamisest ja omavalitsuste paremast rahastamisest, aga need paragrahvid, mis nägid ette muudatusi tulumaksuseaduses, on mängust välja jäetud. Kuidas see asi peab siis juhtuma, et tulevikus hakkab minema paremini kui praegu, et rahastamine paraneb, kui me samas lükkame need ettepanekud välja?
Aitäh, proua juhataja! Lugupeetud härra minister! Kui härra Ansip hakkas meile rääkima, et me jõuame viie Euroopa rikkaima hulka, siis oli see minu jaoks täielik mõistatus. Arvasin, et see on selline poliitiline avantürism. Aga ju siis tubli härra peaminister juba siis teadis, kuidas Eurostat hakkab oma statistikat koostama. Muidugi, kõik tuleb ära kasutada, ka need metoodikad, mille kohaselt Eurostati statistika kokku pannakse. Tõepoolest tuleb välja, et me kulutame hiiglama suure protsendi nii haridusele kui ka tervishoiule. Aga tahan küsida, kas näiteks Eurostati statistikanumbrite sees on ka need toetused, mis Euroopa Liit annab meie kutsekoolidele.
Aitäh küsimuse eest! Kui nüüd taas viidata ettekandele, siis mainisin ka seda, et haridusvaldkonna rahastamise ümberkorraldamisega muutub ka rahavoogude liikumine. Kui me täna jõuame kokkuleppele – mitte täna konkreetselt, aga lähiajal – selles, et kõik, mis puudutab keskharidust, oleks riigi rahastada, siis vabaneb ka kohalikel omavalitsustel vahendeid, et rahastada neile põhiseadusega määratud valdkondi ehk alus- ja põhiharidust. See on see koht, sest kust seda raha siis nii väga tekib? Ega raha ei kasva puu otsas ega ole kuskil nurgas, me ei saa seda juurde trükkida, me saame seda millegi arvel. Siin ongi see küsimus, kuidasmoodi need rahavood suunata. Ja nagu ma ütlesin, väga oluline on lapse areng esimestel eluaastatel. See töö, mida teevad lasteaedades olevad õpetajad, on erakordne ja väga tänuväärne. Nad teevad seda tõepoolest väga väikese palga eest. Aga kui me tahame hariduse rahastamist ümber korraldada, et anda kohalikule omavalitsusele üks valdkond ehk alus- ja põhiharidus ning riigile keskharidus ja sealt edasi, siis ei ole riigil mõistlik hakata täna mingisuguseid vahesüste tegema. Me peaksime töötama terviklahenduse nimel.
Aitäh, härra spiiker! Härra minister! Mul on küll niisugune tunne, et te praegu laimasite erakoolide esindajaid. Ma olen näinud dokumente, kus nad on teinud teistsuguseid ettepanekuid, mitte neid, mida te siin praegu kirjeldasite. Aga ma jätkan sealt, kuhu ma oma eelmise küsimusega jõudsin. Ma jõudsin täna esimest korda ära kuulda selle, et minister päriselt vastas minu küsimusele, aga ma tahaks sealt natuke edasi minna. Te väitsite, et praegu tegeleb riik n-ö erakoolide majade eest maksmisega. Teie ministeerium on aga teinud tabeli, kust on selgelt näha, et erakoolide tegevustoetus on väiksem kui munitsipaalkoolide oma ja see viimanegi on väiksem kui riigikoolide oma. Nii palju kui mina tean, on tegevustoetusel ülempiir 91 eurot. Millel siis põhineb teie väide, et kui kõik erakoolide õpilased hakkaksid käima munitsipaal- või riigikoolis, siis riigieelarve kulud väheneksid? Kas siis kuskil makstakse rohkem kui see 91 eurot?
Aitäh! Minu küsimus tuleneb pigem praktilisest elust, mitte sellest eelnõust, aga kindlasti puudutab see ka ühistranspordiseadust. Meil sõidavad uued rongid, värvilised ja kiired. Vahel jäävad need küll tee peal seisma, aga on tekkinud täiesti reaalne konkurents busside ja rongide vahel. Me saame rongiga sõita Pärnusse, Raplasse, Türile, Viljandisse, Tartusse ja mujale. Praegune riigi poliitika on selline, et kaugbussiliine riik ei doteeri, need rajanevad turumajanduslikul printsiibil ja peavad ise hakkama saama. Raudteed doteeritakse väga suurte summadega, piletitulu moodustab nende sissetulekust vist 20–30%, 70–80% on dotatsioon. Kuidas te kommenteerite seda võrdse konkurentsi vaatenurgast? Ja lisan siia, et reeglina rongipileti hind on reisijale kallim kui bussipileti hind.
Mul on mitu märkust. Esiteks, läheme oma tööga edasi. Teiseks, ma saan aru, et need on väga toredad küsimused, aga ma arvan, et tavasid ei tasu muuta, isegi kui see on väga keskkonnavaenulik aktsioon ja juhataja kätte tuuakse terve paberileht. Kolmandaks on mul niisugune tunne, et juhataja laua juurde on mõnel Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liikmel vist väga raske minna. Nad on juba väga väsinud. Ilmselt on see põhjus, miks nad kõik avaldused korraga teie lauale toovad. Aga ma arvan, et läheme edasi.
Aitäh küsijale! Hea Andres! Loomulikult! Ma omast arust püüdsin väljendada vähemalt enamiku komisjoni liikmete seisukohta, lisades sinna juurde ka isiklikku tunnetust. Tõepoolest, see dubleerimise vältimine ja kogu ressursi võimalikult otstarbekas kasutamine on minu meelest mitte ainult Riigikogus, vaid ka eraettevõtluses ja mujal avalikus sektoris igati asjakohane. Kui meil on olemas antud juhul kaks nimetatud komisjoni, mis võivad täiesti pidurdamatult ja omatahtsi nende teemadega hästi ja heal tasemel süvitsi tegeleda, siis ma jätkuvalt ei pea mõistlikuks lisauurimiskomisjoni loomist, kui tegelikult kõik instrumendid meile nende teemadega tegelemiseks on juba Riigikogus parlamentaarselt olemas ja loodud.
Austatud istungi juhataja! Hea Riigikogu! Hea haridusrahvas! Me oleme siin Riigikogu saalis viimasel ajal rääkinud rahastamismuredest väga mitmetes meie haridusvaldkondades. Nüüd on väga tõsine rahastamiskriis tabanud ka meie kutseõppeasutusi. Ja sellest kirjutab lähemalt ja pikemalt ajaleht Äripäev oma 28. aprilli numbris. Tsiteerin: ""Ausalt öeldes me täna veel ei tea, kuidas me aasta lõpuks nulli tuleme," ütles Võrumaa kutsehariduskeskuse direktor Eveli Kuklane eelarve kohta. Nad pole paraku sugugi ainuke kutsekool, kes energiahindade tõusu tõttu igati kokku hoiab ja suuri kulutusi edasi lükkab. Kuklane rääkis, et energiahindade tõus ja seadusejärgne palgatõus on oluliselt mõjutanud kooli toimetulekut. Tõusid ju nii miinimumpalgad kui ka õpetajate töötasu. Kuigi palgatõus sai eelarvesse planeeritud, siis ei suurenenud direktori sõnul eelarve number varasema aastaga võrreldes." Sarnaseid näiteid võib tuua väga mitmetest Eesti kutseõppeasutustest. Lähtuvalt nendest siis meie kutsekoolide muredest ongi sotsiaaldemokraadid esitanud proua teadus- ja haridusminister Kersnale kokku kuus küsimust, mis puudutavad kutseõppeasutuste rahastamist. Me tunneme huvi, milline on täna kutseõppeasutuste õpetajate keskmine palk ja kui palju see viimaste aastate jooksul tõusnud on. Milline on nende õpetajate, siis kutsekooliõpetajate palga prognoos lähiaastateks? Kui palju on energia hinna tõus suurendanud vastavalt majanduskulu kutseõppeasutustes? Kuidas valitsus plaanib neid erakorralisi täiendavaid kulutusi siis koolidele hüvitada? Ja kuidas see kõnealune eelarve puudujääk mõjutab kutseõppeasutuste ja seal antava hariduse kvaliteeti? Nii et palume vastuseid. Aitäh!
Proua juhataja! Austatud kolleegid! Kultuurikomisjon on eelnõu 13 oma istungitel arutanud kolmel korral: 6. juunil, 12. septembril ja, tõepoolest, nagu Karel Rüütli ütles, täna hommikul. 6. juunil toimus eelnõu sisuline arutelu. Sügisel võtsime vastu menetluslikud otsused. Vahepeal palus algataja ise eelnõu täiskogu päevakorrast välja lülitada. Täna hommikul tegime minu ettepanekul otsuse, et kuna kõrgharidustemaatika on taas meie töölaudadel, siis on ehk tark mitte kiirustada ka selle eelnõu suhtes otsuste langetamisega ja jätta eelnõu töösse. Komisjoni tänane otsus on esimene lugemine lõpetada ning määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 10. oktoober s.a kell 18. See otsus tehti konsensusega. Nüüd avan pisut kultuurikomisjoni 6. juuni istungi arutelu, kui eelnõu päevakorras oli. Üks põhiline küsimus, mida me arutasime koos Haridus- ja Teadusministeeriumi esindajatega, kelleks olid ministeeriumi jurist Kaire Liiv ning ministeeriumi rahandusosakonna finantsekspert Malle Kurm, oli see, kas Riigikogu otsus rikub õigustatud ootuse printsiipi ja kas sellest tulenevalt on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni algatatud õppetoetuste ja õppelaenu seaduse muutmise seaduse eelnõu põhjendatud. Ütlen ka seda, et Haridus- ja Teadusministeerium on esitanud selles küsimuses valitsuse seisukoha. Vabariigi Valitsus otsustas kõne all olevat eelnõu mitte toetada. Selle eelnõu jõustumise korral tekiks õigus õppelaenu riigipoolsele kustutamisele kõigil avaliku sektori töötajatel ja teenistujatel, kes enne 1. juulit 2009 õppetoetuste ja õppelaenu seaduse § 15 lõigetes 1 või 2 nimetatud õppeasutusse õppima asusid või seal enne seda aega õppisid. Eelnõu seletuskirja kohaselt viiakse selle muudatusega õppetoetuste ja õppelaenu seadus kooskõlla nende isikute – paneme tähele! –, kes alustasid oma õpinguid enne 1. juulit 2009. aastal, ootustega ja seeläbi õiguskindluse põhimõttega. Eelnõu algataja seob õppelaenu riigipoolse kustutamise õiguse olemasolu või selle puudumise õppeas
Aitäh, austatud eesistuja! Austatud minister! Uus seadus peaks senisest rohkem kaitsma lapsi väärkohtlemise, ka füüsilise väärkohtlemise eest. Samas kõlab selle seaduse pealkirja lühend LAKS kuidagi irooniliselt. Tartu Ülikooli teadlased on koostanud raporti, kus on kirjas ekspertide arvamus. Kuid seaduse seletuskirjas on toodud välja vaid positiivne, puudustele seal väga osutatud ei ole. Miks see nii on? Uues seaduses, LAKS-is, räägitakse sellistest eesmärkidest, et tuleb tagada lapse üldine heaolu, väärtustada lapsi, toetada peresid ja vanemlust. Seaduse eesmärk olevat lapse õiguste edendamine ja valdkonnaülese lastekaitse korra loomine lapse heaolu tagamiseks. Samas ...
Austatud istungi juhataja! Hea minister, hää sõber Tiit! Teatavasti on Kultuuriministeerium kõige tähtsam ministeerium Eestis (Minister kinnitab: "Vastab tõele!"), sest Eesti riik ongi loodud selleks, et eesti keelt ja kultuuri hoida. Ma tänan selle ettekande eest. Samas oleksin ikkagi tahtnud saada selget sihti, mis aastaks jõuab treenerite palk Eesti keskmisele palgale enam-vähem ligilähedale. Praegu lähevad need käärid üha suuremaks, juba 600 eurot on vahe. Mulle kui õpetajale teeb ikkagi eelkõige muret see, mis puudutab meie kõige nooremaid kooliõpilasi. Ühelt poolt loen rõõmuga, et sel aastal käivitub kultuuriranitsa projekt, milleks on eraldatud tervelt miljon eurot. Aga sa tead väga hästi, et samal ajal see valitsus, kuhu ka sina kuulud, on noorte huvitegevuse toetust vähendanud mitte 1 miljoni, vaid 4 miljoni euro võrra. See puudutab ka noorte hõivatust sporditegevuses. Miks valitsus lapsi kiusab? Millal antakse huviharidusele need miljonid tagasi?
Auväärt minister! Sa ütlesid, et sa eile andsid Eesti kodakondsuse inimestele, kes olid läbinud kõik vastavad testid ja filtrid, ja et nad olid väga õnnelikud. Seda on väga hea kuulda. Kokku on 160 000 inimest saanud naturalisatsiooni korras Eesti kodakondsuse. 160 000! Peale selle on meil aga 80 000 või kuni 100 000 Venemaa Föderatsiooni kodanikku, kelle kohta minister kohe oma esinemise alguses ütles, et see fakt on väga ohtlik. Ja see on tõsi, ma olen sada protsenti nõus, et see on väga ohtlik. Nüüd, neid numbreid panna kõrvuti ja siis rääkida pikalt-laialt sellest 1500 inimesest ... Muide natukene on selles ikkagi kodakondsuse nullvariandi elementi. Ka tookord, 30 aastat tagasi ei käsitatud nii, et nullvariant kehtib kõigile, seal olid mängus ka omad mingisugused passaažid. Aga ma lihtsalt küsin, kas oleks suurt mõtet sellel seadusel sellisel kujul. See tegelikult puudutab väga väikest gruppi inimesi ja lahendab väga väikese probleemi.
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea ettekandja! Tõite välja terve hulga suurepäraseid ettepanekuid, kuidas saaks riigikaitset tugevdada. Kindlasti on teil paljuski õigus, ma ei vaidle sellele vastu. Samas on riigikaitse eelarve suhteliselt selgelt fikseeritud, see on 2% SKT-st ja isegi natukene rohkem. Selleks et realiseerida neid ettepanekuid, on kindlasti vaja ka päris kopsakas mahus eelarvevahendeid. Mida selle 2%-ga on teie arvates valesti tehtud? Kust me selle raha peaksime ära võtma, millistelt riigikaitse elementidelt, et saaks teie ettepanekud realiseerida? Millised vahendid on valesti hangitud ja kuhu on seda raha valesti paigutatud?
Suur aitäh selle küsimuse eest! Tunnistan, et minu arvamusest ja minu teadmistest – ehkki arvan, et olen juba elukogenud inimene – võib jääda väheseks. Ma loodan, et kolleegid andestavad, kui ma toon sellise natukene jumekama noodi siia ettekandesse. Me kolleeg Urve Tiidusega oleme moodustanud sellise fraktsiooni nagu mina-fraktsioon, mis tähendab seda, et me oleme lubanud mitte rääkida oma tunnetest ja sellest, mida mina arvan. Praegu ma küll eiran seda ja mõtlen oma pedagoogikogemusele Eesti Kunstiakadeemias, kuhu me ootasime pikisilmi ja võtsime vastu muu kodukeelega üliõpilasi, kes tulid gümnaasiumist erakordselt kehva eesti keele oskusega. Tuletame meelde, millal mindi üle 60 : 40 õppekavale. Tulles sellesse keskkonda, tõid nad sinna oma kirge, oma teistsugust tunnetust. Nende üliõpilaste kavandid olid hoopis teistsugused, nad olid väga oodatud meie keskkonda. Selles mõttes on mul võib-olla isegi raske panna ennast sellesse olukorda, et on mingi hirm ja meil tuleb küsida, mida me peaksime tegema. Aga ma arvan, et see ei ole kindlasti minu või ühe inimese või ühe fraktsiooni küsimus. Pigem ei ole täna neid hirme nii palju. Vabandust, aga ma pean ütlema, et ma olen kohanud seda õhutamist teatud poliitikute poolt. Ja mulle tundub, et täna, aastal 2020, on see äärmiselt vastutustundetu. Arvamus, et kui me hoiame noored eesti keelest eemal, või arvamus, et kui me hoiame erinevad kogukonnad üksteisest eemal, siis see on ideaalne ja õilis Eesti riik, ei päde. Ma tõesti arvan, et see ei päde, ja minu kogemused elus räägivad vastupidist. Suur aitäh! Kõigepealt ma pean ennast koguma, sellepärast et ma ei ole selle üleskutsega – õnneks – kursis ja ei tahagi olla. Kas küsimus oli, et me venestame eesti lapsi või eestistame vene lapsi? Venestame eesti lapsi? Lihtne oleks öelda, et ma ei oska. Ma lihtsalt ei oska, sest see võimalus oli olemas, ma arvan, et meie paljude nooruses. Meie paljude nooruses oli see võimalus olemas, meie vanemate nooruses oli see võimalus ja see sun
Lugupeetud juhataja! Austatud kolleegid! Lubage mul tutvustada selle seaduseelnõu, mille number on 771, menetluskäiku Riigikogu õiguskomisjonis. Vabariigi Valitsus algatas nimetatud eelnõu 3. detsembril 2018 ja õiguskomisjon arutas eelnõu esimest korda 17. detsembril. Arutelul osalesid lisaks õiguskomisjoni liikmetele rahandusminister ja siseminister, samuti Rahandusministeeriumi, Siseministeeriumi, rahapesu andmebüroo, Justiitsministeeriumi, Eesti Advokatuuri ja Õiguskantsleri Kantselei esindajad. Sellel arutelul toetasid rahandusminister ja rahapesu andmebüroo esindaja eelnõu esitatud kujul, kuna leidsid, et see parandab oluliselt rahapesu ja terrorismi rahastamisega võitlemise võimalusi ja vähendab olulisel määral Eesti kui rahapesu sihtriigi atraktiivsust. Rahapesu andmebüroo esindaja hindas kõrgelt kavandatud vara legaalse päritolu pööratud tõendamiskoormust, kuna sageli puudub võimalus raha liikumisel välja selgitada seost eelkuriteoga. Justiitsministeerium tõi esile halduskonfiskeerimise eelised võrrelduna konfiskeerimisega süüdimõistva kohtuotsuse alusel, kuna esimese puhul piisab sellest, kui ära näidata vara ebaseaduslik päritolu, süüstamata konkreetset isikut. Õiguskantsleri Kantselei esindajad esitasid õiguskantsleri kirjaliku arvamuse põhiseisukohad. Õiguskomisjoni liige Raivo Aeg rõhutas vajadust panna täpsemalt paika eelnõu fookus ja mõelda läbi kohaldamise piir. Ühtlasi möönis ta asjaolu, et parlamendi praegune koosseis eelnõu seadusena vastu võtta ei jõua, kuid suund on õige. Sellega nõustusid komisjoni liikmed Vilja Toomast ja Külliki Kübarsepp. Õiguskomisjoni esimees Jaanus Karilaid tegi ettepaneku jätkata eelnõu menetlemist 2019. aasta jaanuaris ja avaldas lootust, et eelnõu tekst suudetakse paremini sõnastada, et leida suurem ühisosa ja panna paika fookus. Ta rõhutas vajadust tagada eelnõu eesmärk, st võidelda tõhusamalt rahapesu ja terrorismi rahastamisega, samas ilma ettevõtluskeskkonda oluliselt kahjustamata. Samuti tuleks läbi töötada õigusk
Aitäh, härra eesistuja! Austatud minister! Politsei- ja Piirivalveameti töötajate arv on jõudnud kriitilise piirini, mis kahjustab juba ameti võimet turvalisust tagada. Mõneski piirkonnas ja valdkonnas on töötajatest puudus, pean silmas ka patrullteenistust ja järelevalvet kinnipidamisasutustes. Sellel on olnud traagilisi tagajärgi. Mida olete valmis ette võtma, et olukord Politsei- ja Piirivalveametis paraneks? Milliseid meetmeid on ministeerium valmis võtma, et Politsei- ja Piirivalveameti võimekus paraneks? Aitäh, härra eesistuja! Härra minister! Siin oli juttu sellest, et noored tuleks õppetöö järel kohe kiiresti tööle suunata. Kas selle tõttu ei või kannatada professionaalsus?
Austatud Riigikogu esimees! Austatud Riigikogu! Lugupeetud kaitseminister! Vabaerakonna fraktsiooni liikmete arupärimine käsitleb laiapõhjalist riigikaitset. "Riigikaitse arengukava 2013–2022" mittesõjaliste osade kokkuvõte ütleb, et käsitledes tsiviilsektori toetust sõjalise kaitse tegevustele, keskendutakse tsiviilsektori ning Kaitseväe ja Kaitseliidu koostöö tõhustamisele ja toimepidevuse suurendamisele, samuti korraldatakse regulaarselt tsiviilsektori toetust harjutavaid õppusi ning sõlmitakse lepinguid tsiviilsektori ressursside kasutamiseks kriisi- ja sõjaajal. Arengukava laiapõhjalist riigikaitset kajastavad märksõnad on meie hinnangul õiged, kuid küsimus on selles, kuivõrd on valitsus tulnud toime laiapõhjalise riigikaitse arendamisega ning koostöövõrgu tugevdamisega. Väikese territooriumi ja rahvastikuga ning NATO piiril asuv Eesti peab kasutama kodanike vaba tahet, et panustada julgeolekusse, ning looma selleks toimivaid süsteeme elanikkonna oskuste, teadmiste ning valmisoleku tagamiseks. Lisaks on oluline Kaitseliidu ja Kaitseväe koostöö teiste asutuste ning osapooltega mittesõjaliste ohtude – looduskatastroofid, muud suurõnnetused, massilised korratused – tõrjumisel. Sellega seoses on meil härra kaitseministrile kuus küsimust, mis on tema kätte jõudnud. Me palume neile vastust! Aitäh!
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Riigikogu õiguskomisjon valmistas korteriomandi- ja korteriühistuseaduse eelnõu 462 teist lugemist ette kuuel istungil: 9., 16. ja 17. detsembril m.a, 21. ja 27. jaanuaril s.a ning 10. veebruaril s.a. Lisaks eelnõu koostajatele kaasasime arutellu kõik arutelus osaleda soovinud isikud. Kohale olid kutsutud justiitsministri nõunik Madis Timpson, Justiitsministeeriumi õiguspoliitika osakonna eraõiguse talituse juhataja Indrek Niklus ja nõunik Vaike Murumets, Justiitsministeeriumi praktikant Gregor Raudvere, Eesti Pangaliidu tegevdirektor Katrin Talihärm, Swedbanki jurist Annemari Õunpuu, Eesti Korteriühistute Liidu juhatuse liige Urmas Mardi, Eesti Keskerakonna fraktsiooni nõunik Kätlin Joala ning mittetulundusühingu <PARTY>TA esindajad. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks esitasid eelnõu kohta muudatusettepanekuid Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon ja Keskerakonna fraktsioon, samuti Eesti Pangaliit, Eesti Korteriühistute Liit ja MTÜ <PARTY>TA. Pöördumisi tuli ka kodanikelt. Mitmed isikud olid probleemidest rääkinud Liisa-Ly Pakostaga ja esitanud talle eelnõu regulatsioone puudutavaid küsimusi. Ta edastas kõik need õiguskomisjonile ja pidas õigeks, et algatamist väärivad ettepanekud oleksid vormistatud juhtivkomisjoni ettepanekutena. Komisjon otsustas 27. jaanuari istungil arvestada täielikult ühte Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni muudatusettepanekut (loetelus nr 9) ning laekunud pöördumiste pinnalt algatada kuus muudatusettepanekut (loetelus nr 2, 6, 7, 17, 18 ja 19). Räägin paari sõnaga nendest muudatusettepanekutest, mis pälvisid komisjoni toetuse. Muudatusettepanek nr 2. Õiguskomisjon algatas MTÜ <PARTY>TA ettepanekul eelnõu § 10 lõike 2 punkti 3 sõnastuse muutmise. Täiendatud sõnastus võimaldab loodud uue korteriomandi võõrandamisest saadavat tulu jaotada ka korteriomanike vahel lähtuvalt igaühe korteriomandi osa suurusest, mitte kasutada seda üksnes korteriomandi kaasomandi osa korrashoiuks või pa
Aitäh, lugupeetud eesistuja! Lugupeetud ettekandja! Kui me arutasime neid muudatusettepanekuid komisjonis, siis mitu korda kuulsime, kui ministeeriumide esindajad näiteks ütlesid, et see seadus vajab veel analüüsimist ja mõne muudatusettepaneku võiks isegi vastu võtta, aga lihtsalt ei ole olnud piisavalt aega, seda teemat on vaja edasi uurida ja analüüsida, ning see seadus ei ole lõplik, seda muudetakse tulevikus niikuinii. Kas on mõistlik vastu võtta selliseid seadusi, mida ei ole lõpuni analüüsitud? Võib-olla tasuks natuke oodata, teha töö lõpuni korralikult ära ja alles siis seadus vastu võtta.
Lugupeetud juhataja! Austatud kolleegid! Arutatav eelnõu sätestab ühekordse valikulise akrediteerimise. Tegemist on seaduse jõu andmisega ühekordsele aktsioonile ehk prooviuuringule. Arvatavasti ei vaidlusta keegi akrediteerimise vajalikkust kutseõppeasutustes. See töö nõuab aga korralikku ettevalmistust, mis oleks võinud ammu tehtud olla. Akrediteerimise eesmärgid, põhimõtted ja korraldus peaksid seaduses selgelt kajastatud olema. Midagi sellist aga seadus ei kajasta, isegi akrediteerimise mõiste on avamata. Näib, et Riigikogule pakutakse juriidilist kirvesuppi. Selliseid ettevõtmisi tuleks parimal juhul sätestada määrusega või lepinguga. Kui seadus selleks aga võimalust ei anna, tuleb ette valmistada korralik eelnõu, mis avab kõik olulised akrediteerimise küsimused. Praegu antakse roheline tuli ei tea täpselt millele. Samas on akrediteerimine juba käimas. 12 kutsekooli on sisuliselt akrediteerimise ilma seaduseta läbi teinud. Järelikult polegi sellist ettevalmistamata seadust vaja või on mindud täiesti ebaseaduslikku teed, alustades akrediteerimist ilma seaduseta. Võta kust otsast tahes, tegemist on täiesti ebaseadusliku tee avamisega. Tegelikult on seaduse mõte vaid selles, et leida need 25 vabatahtlikku kutsekooli, kes protsessi läbi teeksid. Präänikuna pakutakse neile positiivse akrediteerimisotsuse korral kuueaastast kvaliteedigarantiid, isegi siis, kui esialgne katseline akrediteerimine keerab kogu olemasoleva kava pea peale. Kas probleem on selles, et raha, võib-olla ka Euroopa raha on seaduse sirmi all vaja ära kulutada, et hiljem ei tekiks vaidlusi? Kas kogu asja sisu pole selles, et raha, mida saab kasutada seaduse toel, unustati ripakile? Kui normiks muutub tegemata töö katmine seadusliku karikatuuriga, siis on kogu meie seadusandlikku tegevust raske tõsiselt võtta. Igal juhul pole selle seaduse tekkimise viis ja motiivid ratsionaalselt põhjendatavad. <PARTY> fraktsioon teeb ettepaneku sellist kirvesuppi mitte edasi menetleda ja eelnõu tagasi lükata.
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Lugupeetud peaminister! Kõigepealt tahan tänada arupärimise esitajaid. Kahtlemata, küsimused on väga tõsised ja ma usun, et need huvitavad väga paljusid Eestimaa inimesi. Tänaseks on haldusreformi seadus kolm kuud kehtinud ja me näeme selgelt, et omavalitsusreformi küsimus on endiselt teravalt päevakorral. Selle lühikese aja jooksul on 26 kohaliku omavalitsuse volikogu pöördunud Riigikohtu poole taotlusega tunnistada haldusreformi seaduses sisalduvad sätted põhiseadusega vastuolus olevaks. Riigikogus on peetud olulise tähtsusega riikliku küsimuse arutelu omavalitsusreformi teemal. Samuti puutub põhiseaduskomisjon, mille liige ma olen, nende küsimustega kokku peaaegu igal nädalal. Kevadel Vabariigi Valitsuse algatatud haldusreformi seaduse eelnõu sisaldas endas reformi läbiviimise aluseid ja korda. Eelnõus nähti ette kohaliku omavalitsuse üksuse miinimumsuurus ja sellega seotud erandid ning omavalitsuste ühinemisega kaasnevad õigused ja kohustused. Haldusreformi põhiliseks eesmärgiks sai see, et 2017. aasta kohalike omavalitsuste valimiste tulemuste selgumise ajaks peavad olema moodustunud uued toimivad omavalitsused. Toimivate kohalike omavalitsuste all pidasid haldusreformi seaduse eelnõu autorid silmas omavalitsusi, mis suudavad pakkuda inimestele paremaid avalikke teenuseid, tagavad piirkondade konkurentsivõime kasvu ning suudavad iseseisvalt täita neile seadusega pandud ülesandeid. Eelnõu kohaselt olid sellisteks haldussuutlikeks omavalitsusteks need, kus elab vähemalt 5000 inimest. Nüüd me oleme põhiseaduskomisjonis kuulnud valitsuse esindajate argumente, et 5000 ei olegi nii väga põhimõtteline kriteerium ja valitsusel on siin väga suur kaalutlusõigus. Seega oli kevadel menetletud haldusreformi seaduse eelnõu sisu lühidalt öeldes väga napp, rohkemat ka eelnõu seletuskiri ei sisaldanud. Puudusid andmed selle kohta, kuidas reaalsuses tagatakse igas omavalitsuses kvaliteetsete teenuste osutamine ja konkurentsivõime kasv
Aitäh! Nii, nüüd on mul mitu asja õiendada. Esiteks, minu vanem ja kogenum erakonnakaaslane tegi mulle märkuse seoses Jaan Krossiga. Tõesti, ma pean vabandust paluma, ta ei olnud sotsiaaldemokraat, ta oli mõõdukate nimekirjas. Mina mõtlesin, et see on üks ja sama asi, aga ju ei ole. Teine asi. Kuna sa küsisid minu käest, Igor, kas mulle meeldiks, kui majandus- ja kommunikatsiooniminister sellele määrusele alla kirjutaks, siis vastan sulle, et ei, mulle ei meeldiks, kui ükskõik milline minister sellele alla kirjutaks. Üleüldse on minu arvates see eetikanõukogu suur küsimärk. Sa ei vastanud mu küsimusele, mis saab siis, kui mitte keegi ei soovi seal n-ö määramise korras osaleda. Kas ei oleks tegelikult mõistlik, kui teatud hulk inimesi, kellel on ühiskonnas hääl, saaksid kokku ja midagi arvaksid, ilma selleta, et neid seaduse alusel sinna määrataks?
Vahet tuleb teha üsna mitmel asjal. Kõigepealt, sundravi on eraldi reguleeritud. Nagu me teame, ei narkomaania ega ka alkoholismi puhul sundravi kohaldada ei saa. See on reguleeritud psühhiaatrilise abi seadusega ja olemasolevat eelnõu see selles mõttes ei puuduta. Mis puudutab küsimuse teist poolt, siis mul on sellega väike segadus. Äkki sa ... Minu arusaamist mööda nad selle alla ei lähe, aga see informatsioon on meil registrites täitsa kindlasti olemas, see on olemas tervise infosüsteemis. Juhul kui inimene on käinud arsti juures, alustades perearstist ja lõpetades eriarstiga, kes võib olla psühhiaater, ja ta on saanud ravi, retseptiravimeid on välja kirjutatud, siis kõik see säilib tervise infosüsteemis nii ehk naa, täna ja ka tulevikus.
Aitäh! Austatud ettekandja! Ma esitan teile kui rahanduskomisjoni ettekandjale sisuliselt sama küsimuse, mille ma esitasin ka rahandusministrile, kes pidas küll seda küsimust oluliseks, aga väga sisulist vastust ma temalt ei saanud. Nimelt, Eesti Panga värske majandusprognoosi järgi toob kulude suurendamine majanduskasvu küll, seda sisetarbimise suurenemise tõttu, aga pikemas plaanis kahjustab majanduse konkurentsivõimet. Ma küsingi, teades sellist prognoosi, milliseks jäi siin rahanduskomisjoni arvamus. Kuidas te seda kommenteerite?
Austatud Riigikogu esimees! Hea minister! Ma kõigepealt pöördun kolleeg Grünthali poole. Ma olen Tallinna Reaalkooli õpetaja. On ääretult kohatu ja häbiväärne kutsuda üles hävitama kooli, kus õpib mitusada last. Häbi! Aga, austatud härra minister, mul on teile küsimus. Teatavasti olete lasknud panna oma ministeeriumi seinale ka okupatsiooniaegsete ministrite pildid. Miks te olete loobunud Eesti Vabariigi õigusliku järjepidevuse põhimõttest ja miks te olete lasknud panna üles nende ministrite pildid, kellest osa oli seotud ka Stalini-aegsete repressioonidega Eesti maarahva vastu?
Aitäh, härra eesistuja! Hea esineja! Selge, et eelarve on ministeeriumi esitatud. Ka rahanduskomisjonis on koalitsiooni esindajad enamuses. Siit minu küsimus. Filosofeerige veidike sellel teemal, kas tõepoolest ei ole rahanduskomisjonis koalitsiooni poolel selliseid inimesi, kes mõtleksid veidikene teisiti kui ministeerium, kust on tulnud see eelarve. Ja kas need muudatusettepanekud, mis ei sobinud ministeeriumile, oli tõepoolest vaja tagasi lükata? Kas komisjoni koalitsioonipool mõtleb täpselt samamoodi kui Rahandusministeerium? Kas on üldse mingit võimalust, et miski, mis ministeeriumile ei meeldi, saab komisjonis heaks kiidetud ja komisjon ütleb, et kuulge, seda asja saab ikka teha küll, ja annab ministeeriumile käsu teha muudatusi ja võib-olla ka viia eelarve tasakaalu?
Ma tänan, lugupeetud eesistuja! Austatud minister! Augustikuus sai selgeks, et koroonaviiruse deltatüve puhul ei ole võimalik saavutada karjaimmuunsust. Praeguses kriisis ei saa valitsuse eesmärk olla enam karjaimmuunsuse tekitamine, vaid haiglakoormuse vähendamine. Haiglaid koormavad vanemaealised inimesed, kuid ometi me suuname energia laste vaktsineerimisele, nende liikumise piiramisele. Lapsed ju peaaegu haiglasse ei satugi. Nende vaktsineerimine on kaudne meede, mis vähendab küll nakatumist, kuid mitte ülemäära palju. Haiglakoormuse vähendamiseks tuleks jõuliselt tegeleda otseste meetmetega ehk vanemaealiste vaktsineerimisega. Praegusest tegevusest jääb mulje, et laste vaktsineerimise teel üritab valitsus ehitada üles Potjomkini küla. Kas valitsuse eesmärk on endiselt saavutada mingi vaktsineerimise protsent? Miks ei tegeleta laste jõulise vaktsineerimise asemel sama jõuliselt kõige suuremate riskigruppide vaktsineerimisega?
Head kolleegid! Keegi peaks sellise kriitikatulva taustal kogu selle riigieelarve menetlemise protsessis ka kiita saama ja ma arvan, et see võiks olla valitsuse vaatevinklist Maksu- ja Tolliamet. Riigikassasse on kokku kogutud 8,9 miljardit eurot. Maksuamet on tõesti efektiivne olnud ja selle eest neile suur tunnustus. Maksu- ja Tolliamet ei peagi olema õiglane, Maksu- ja Tolliameti ülesanne ei olegi silmas pidada ühiskonna tasakaalustatud huve. Tal on väga lihtne eesmärk: ta peab Vabariigi Valitsuse huvides tegutsema ja täitma riigikassat. Ning riigikassat on see amet tõesti hästi täitnud. Aga kui me vaatame seda, kas riigieelarve lahendab ühiskonna ees olevaid probleeme, kas see on õiglane, kas see suudab ebaõiglust vähendada, kas see teenib riigi huve, siis tuleb tunnistada, et riigieelarve kahjuks ei suuda ühiskonna ees olevaid strateegilisi probleeme lahendada. Oma olemuselt on see jätkusuutmatu ja peost suhu elamise eelarve. Peaasi, et kolm erakonda, kes praegu valitsuses on, oleksid enam-vähem rahul ja hinde "3" kuidagi välja venitaksid. Selle "kolmega" on kolm erakonda nüüd ka leppinud. Kui me vaatame rahvastikukriisi, vaatame sündide ja surmade vahekorda, siis näeme, et pea 3000 inimese võrra jääme iga aasta miinusesse. Aga Vabariigi Valitsuses ei küsinud keegi rahvastikuteadlaste käest, kas oleks olemas mingeid perepoliitilisi meetmeid, mis tooks meid sellest kriisist välja. Ma ei näe, et see riigieelarve peegeldaks tugevat perepoliitikat, mis annaks inimestele turvatunnet ja tekitaks positiivse iibe. Siin ei ole perepoliitikat näha. Vaatame seda, kas kohalike omavalitsuste ja keskvalitsuse vastasseis on vähenenud, kas kohalike omavalitsuste finantsautonoomia on paranenud. Me teame, et peale Harjumaa kõik maakonnad tühjenevad, kas riigieelarve üritab kuidagi seda leevendada? Mingis etapis jõuab see protsess kriitilise punktini, kus inimesi on väljaspool Harjumaad jäänud nii väheks, et see on juba oht meie julgeolekule. Ma näen, et eelarves ei ole selle ära
Aitäh teile! Ja palun vabandust, et nii läks, aga me kõik õpime. Ma natuke hingeldan, ma ei ole nii heas füüsilises vormis. Igal juhul aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud kultuuriminister! Nüüd ma teen lühemalt, eks ju. Esmaspäevast kehtestati uued piirangud spordiklubidele. Spordiklubid on väga mures, et info jõuab nendeni liiga aeglaselt ja on lünklik. Soovitakse teada, et kui kehtestatakse uued piirangud spordiklubidele, siis millistele uuringutele need piirangud tuginevad. Aitäh teile vastuse eest! Eile oli väga tore, me saime teiega ka kultuurikomisjonis kohtuda ja sellest rääkida. Aga kindlasti seda infotundi jälgib ports inimesi, kes tahaks üht-teist isiklikult teie suust kuulda. Te eile tegelikult ütlesite meile, et kultuuri- ja spordivaldkonnale eraldatakse üle 5 miljoni euro ja et järgmisest või ülejärgmisest nädalast hakkavad tööle ka töötukassa abipaketid. Kui te võite, siis palun korrake üle, millal täpselt need töötukassa abipaketid tööle hakkavad. Harjumaa ja Ida-Virumaa spordiklubid on mures sellepärast, et nendes maakondades on piirangud palju karmimad kui ülejäänud Eestis. Nii on neil küsimus, kas seal, kus piirangud on tugevamad, on ka mingi lisatoetus ette nähtud.
Austatud juhataja! Lugupeetud peaminister! Armsad kolleegid! Kallid külalised! Üleüldise edukuse ning jõu kultuse ajastul lubage hakatuseks tõdeda, et ka teadmine on jõud – võimalik, et kõige suurem jõud üldse – ning teadus- ja arendustegevusel on inimeste mõttemaailma ühendav jõud. Läbi teadmiste jõuame ka maailmakaardile. Sellest on siin täna palju räägitud ja selles osas ei ole meil vist enamiku Riigikogus esindatud erakondadega mingit erimeelsust, nagu ka selles, et riigijuhtimine ise peaks teadus- ja arendustegevusse kõige rohkem panustama. Positiivse külje pealt saab esile tuua näiteks uuendusliku ettevõtte arenguprogrammi, mis tuleval aastal hoo sisse saab. Selle toel on ettevõtja enda julge pealehakkamise korral võimalik saada toetust näiteks müügi- ja turundustegevuse arendamiseks, uue või olemasoleva toote/teenuse arendamiseks ning uue toote valmistamiseks vajaminevate seadmete ostmiseks. Samuti on ettevõtlusminister uuenduslike ideede testimiseks ja arendamiseks ning ettevõtteväliste tippspetsialistide kaasamiseks taaselustanud innovatsiooni- ja arendusosaku meetme. Ja eks ma räägin ettevõtlusministrist nii ennastunustava põhjalikkusega eelkõige loomulikult seetõttu, et ta on sotsiaaldemokraat. Aga veel, ettevõtlusminister avab tuleval aastal pilootprogrammi tarkade avaliku sektori riigihangete toetamiseks. Avalikul sektoril on äärmiselt suur ja siiani valdavalt rakendamata võimalus ja kohustus oma ostukäitumisega mõjutada ettevõtjate teadus- ja arendustegevust ning investeeringuid. Kui suudame aastaks 2020 kasutada vähemalt 1% kogu riigihangete eelarvest nii, et see mõjutab ettevõtete teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni investeeringuid, siis eraldab riik ettevõtete teadusarenduseks aastas ligi 20 miljonit eurot. Võrdluseks tuletan meelde, et teadusarenduse investeeringud vähenesid mullu erasektoris 31,5 miljoni euro ja avalikus sektoris 8,5 miljoni euro võrra. Langus teadus- ja arendustegevuse kogukuludes on osalt seotud Euroopa tõukefondide va
Me palume seda muudatusettepanekut hääletada ja enne seda teha kohaloleku kontroll! Mul on protseduuriline küsimus lugupeetud Riigikogu esimehele. Nimelt juhtus selline lugu, et Riigikogu esimees ja Riigikogu aseesimees ei ole ilmselt väga ühesugusel arusaamal meie töö- ja kodukorrast. Tegelikult ei ole Riigikogu aseesimehel võimalik võtta fraktsiooni nimel kümneminutilist vaheaega. Seda oleks tal võimalik ainult juhataja vaheajana võtta ja Riigikogu esimees lasi selle vea läbi. Aga ma arvan, et see ei kutsu esile põhiseaduslikku kriisi ja küllap me võime ikka edasi minna. Nüüd tuli ka mikrofon. Sellisel juhul me palume täpsustust Riigikogu kodu- ja töökorra seadusesse, sest seal on ju praegu selgelt öeldud, et fraktsiooni esimees ja aseesimehed saavad vaheaegu võtta, teised mitte. Lihtsalt tuleviku huvides palume seda täpsustada. Me jõudsime ühisele veendumusele, et need on <PARTY> ja Res Publica Liidu ettepanekud, kuigi paber näitab teistmoodi. Me palume seda muudatusettepanekut hääletada ja enne seda teha ka kohaloleku kontrolli!