EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-et huggingface dataset:
Austatud juhataja! Head kolleegid! Olin eelnõuga 82, kaubandusliku meresõidu seaduse ja meresõiduohutuse seaduse muutmise seaduse eelnõuga teie ees viimati 16. novembril. Siis sai antud muudatusettepanekute esitamise tähtajaks s.a 22. november, paraku ei laekunud selleks tähtajaks aga mitte ühtegi muudatusettepanekut. Komisjon arutas käesolevat eelnõu oma istungil 22. novembril. Meil ei olnud mitte ühtegi küsimust ja me võtsime vastu kolm otsust, mis kõik olid konsensuslikud. Esiteks, saata Vabariigi Valitsuse algatatud kaubandusliku meresõidu seaduse ja meresõiduohutuse seaduse muutmise seaduse eelnõu Riigikogu täiskogule teiseks lugemiseks 6. detsembril, teiseks, teha täiskogule ettepanek teine lugemine lõpetada, ja kolmandaks, juhul kui seaduseelnõu 82 teine lugemine lõpetatakse, viia eelnõu kolmas lugemine läbi 13. detsembril ning eelnõu seadusena vastu võtta. Aitäh! Teadaolevalt mõjutab see praegu nelja Eesti ettevõtjat.
Aitäh, härra Riigikogu aseesimees! Hea minister! Mul oli lausa üllatav kuulda puldist sellist kõnet, kui valitseva koalitsiooni minister ütles meile välja tõe, kogu tõe ja ei midagi muud peale tõe. Tõepoolest, 85% meie tööst on mingite seaduste muutmise seadused ja seonduvate seaduste muutmise seadused. Sel asjal on ka põhjused, sest mahasülitamise keelamise seadus on kellelegi kasulik, aga samas ametnikud, kes võiksid alamate õigusaktide tasemel tegutseda, lükkavad kogu vastutuse seadusele. Muuta seda kõike, mis on toimunud 20 aasta jooksul, on väga raske. Loomulikult, opositsioon peab teid kritiseerima ja koalitsiooni poole peal ei ole erilist huvi olukorda muuta. Kas te jäätegi võitlema tuuleveskitega või usute, et leiate mõttekaaslasi koalitsiooni seest?
Aitäh! Eelmisest vastusest tuleneb veel üks küsimus. Seletuskirjas on viide sellele, et me peaksime kompenseerimisel eelistama neid, kelle riive on intensiivsem. Aga kui mina näiteks olen maa omandanud enne 2007. aastat, teades, et see on piirangutega maa, ja nüüd tuleb naaberkrundile pesitsema merikotkas, siis on minu naaber eelistatud seisundis, nii saan ma aru. Tema riive, nagu ma selle eelnõu järgi aru saan, on justkui intensiivsem. Aga merikotka asurkond on tihenenud ja jõudnud ka Lõuna-Eestisse, sinna, kus minu lapsepõlves ühtegi merikotkast ei olnud. On see riive intensiivsuse määramine teie meelest õiglane? Seal on palju muid aspekte ka, oluline pole mitte ainult see, millal ma selle maa omandasin.
Austatud juhataja! Lugupeetud kolleegid! Keskerakonna fraktsioonil on hea meel, et me arutame Riigikogu istungisaalis Rail Balticu küsimust. Tegemist on suure projektiga ning osa inimeste pessimism projekti suhtes on täiesti mõistetav. Ilmselt ei vaidle keegi vastu, et Eesti koht on arenevas Euroopas. Kui me vaatame Euroopa kaarti, siis ei ole võimalik mitte märgata meie asukohta võrreldes selliste keskustega nagu Brüssel, Berliin ja Pariis. Euroopa südamest vaadatuna asume kusagil kaugel kirdes. Me oleme Euroopa piiriala, meeldib see meile või mitte. Samas seisus on Läti ja Leedu. Isegi Soome on huvitatud kiiremast raudteeühendusest Euroopaga, seda kas või läbi tunneli. Tehniliselt võib Rail Balticu ehitus tähendada seda, et tuleb ehitada kaks rööpapaari, mida mööda anonüümsed kaubad ning lihast ja luust inimesed Tallinna ja Pärnu või Eesti ja Leedu vahel liiguvad, aga Rail Baltic tähendab ka kohaliku elukeskkonna arendamist. Hea näide on juba ehitamisel olev Tallinna lennujaama ja Ülemiste terminali vaheline trammiliin ning planeeritav samalaadne ühendus Vanasadama ja Ülemiste terminali vahel. Nende kui kogu Eesti jaoks oluliste transpordikeskuste ühendamine Tallinna ühistranspordivõrguga on jätkuks Tallinna tramminduse renessansile, mis sai alguse uute trammide ostmise ja liinivõrgu rekonstrueerimisega juba 2014. aastal. Nii nagu tramm on linnasiseses ühistranspordis üks parimaid sõiduvahendeid, on elektrirong samadel põhjustel efektiivne vahend sadade kilomeetrite pikkusteks sõitudeks näiteks kolme Balti riigi pealinnade vahel. Rail Balticu mõte on kiire ühendus Euroopaga. Kindlasti võiks kiire ühendus Euroopaga olla igal suurel Eesti linnal – nii Tartul, Narval kui ka Viljandil –, aga Rail Baltic peab ühendama esmajärjekorras kolme Balti riiki, mitte kõiki maakonnakeskusi. Nende keskuste ühendamiseks on palju mõistlikum arendada muid transpordiviise, sõltuvalt sellest, milliste teiste kohtadega kõige paremaid ühendusi soovitakse. Jah, Tartu jaoks on oluline hea
Aitäh! Lugupeetud minister! Soovitan teie parteikaaslastel kõigepealt arupärimine läbi lugeda. Meil ei olnud teile absoluutselt ühtegi etteheidet. See on väga hea, et te Valgevenes käisite ja uusi turge otsite. Praegu te väitsite, et te ei ole Sullinguga sel teemal siiamaani rääkinud. Kuu ajaga te enam riidu ei jõua minna ja ehk peate selle valitsuse lõpuni vastu. Aga mis te ütlete, kas läheb veel kaks või viis aastat, enne kui meie piim seisab ka pool aastat külmkapis ega lähe pahaks? Tundub, et me enam justkui oma põllumehi ei toeta. Mis te konkreetselt olete teinud selleks, et meie põllumees ellu jääks? Praeguseks on ju esimesed firmad juba pankrotis.
Aitäh, hea eesistuja! Hea ettekandja! Kas te komisjonis seda eelnõu menetledes arutlesite ka järgmise teema üle? Kui see seadus vastu võetakse ja rakendub, hakkab maksuamet saama deklaratsioone, mille moodustavad miljonid ja miljonid kiretud read, kus on ettevõtete nimed ja arvud. Need arved on seal kõik ilusasti reas, aga kuidas see kiretu ja tohutu infomass aitab praktikas käibemaksupettusi ära hoida? Minu arusaamist mööda on nii, et kui ma müün midagi ära ja saan raha kätte, aga makse maksta ei taha, siis ma kandin selle raha välja ja lähen oma teed. See, et see deklaratsioon kuskil on, tegelikult petist ju kuidagi ei takista. Kas see tuli üldse kõnesse?
Lugupeetud juhataja! Head kolleegid! Annan Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni nimel Riigikogu menetlusse ravimiseaduse muutmise seaduse eelnõu. Ravimitest ma ise väga palju ei tea, küll aga tean seda, et kui ravimeid valesti manustada, siis sellest midagi head ei tule. Enamikku meie ravimeid müüakse nn Balti pakendis, kus on eesti-, läti- ja leedukeelne info. Ligi kolmandiku Eesti püsielanike emakeel on aga vene keel ja neil on raske aru saada, kuidas ravimeid õigesti kasutada. Oma eelnõus teeme ettepaneku, et ravimiregistris oleks ka ametlikult kinnitatud venekeelne tõlge, mille inimene soovi korral kaasa saaks. Sellega aitame valitsusel jõuda ühe Eesti lõimumiskavas püstitatud eesmärgini: tagada sotsiaalseks toimetulekuks võrdsed võimalused sõltumata rahvusest, emakeelest ja elukohast, mille saavutamiseks nähakse muu hulgas ette parandada teabe kui avaliku teenuse kättesaadavust eri emakeelt kõnelevate inimeste jaoks. Samal ajal soovime ka ingliskeelsete ravimi infolehtede lisamist, et saavutada Eesti ettevõtluskeskkonna ja kõrgharidussüsteemi rahvusvahelistumise eesmärke. Kindlasti toob see Ravimiametile kaasa teatud halduskoormuse kasvu, kuid kõiki ravimite infolehti küll tõlkima ei pea, sest teistes riikides on see tekst olemas. Loodan, et sügisel saame selle eelnõu menetlusega edasi minna. Aitäh!
Härra juhataja! Auväärt õiguskantsler! Austatud Riigikogu! Meie jõgedel asuvad paisjärved koos nende juurde kuuluvate ehitistega on väga mitmekesiste väärtustega: vesi ise kui ammendamatu loodusvara, vee-elustik, sh kalad, maastiku mitmekülgsed ökoloogilised, rekreatiivsed ja muinsuskaitselised väärtused ja palju muudki. Kui selles koosluses midagi oluliselt muuta, siis tuleb kavandatut põhjalikult hinnata ja kaaluda võimalikke lahendeid. Üheks mudelnäiteks on Linnamäe paisjärv koos sealse hüdroelektrijaamaga. Linnamäe hüdroelektrijaam valmis 1924. aastal ja kohe peale valmimist tunnistati see Eesti kauneimaks tööstusehitiseks. 1941. aastal hüdroelektrijaam õhiti, kuid pais säilis. 2002. aastal taastas Eesti Energia hüdroelektrijaama. See maksis ainult 2,2 miljonit eurot. Tammi kohale üle jõe ehitati kaunis rippsild koos vaateplatvormidega. Praegu on Linnamäe hüdroelektrijaam Eesti suurim, tema elektritoodang on kuni 7000 megavatt-tundi aastas, millest piisab 3000 perele. Taastatud hüdroelektrijaam, paisjärv ja Jägala Jõesuu linnamägi on populaarsed turismiobjektid. 2004. aastal arvati Jägala jõe alamjooks Natura 2000 võrgustiku alade hulka ning järgmisel, 2005. aastal, moodustati Jägala jõe hoiuala. Tähelepanuväärne on asjaolu, et mõlemad Vabariigi Valitsuse määrused – nii Jägala loodusala kui ka Jägala jõe hoiuala moodustamise kohta – anti siis, kui Linnamäe elektrijaam oli taastatud ja ka paisjärv oli olemas. Seega, Linnamäe paisjärv kuulub algse osana nii loodusala kui ka hoiuala maastikulisse kooslusesse. Linnamäe paisjärve likvideerimist asus kavandama MTÜ Eesti Loodushoiu Keskus aastal 2013. Pakutud lahendit toetas selgelt ja üheselt ka Keskkonnaministeerium. Huvitav on märkida, et Eesti Energia tellis paisu kalapääsu projekti juba jaama taastamise käigus ja Keskkonnainvesteeringute Keskus tegi selle rahastamise otsuse. Peale seda otsust, kolm kuud hiljem, keeldus Keskkonnaamet esitatud projekti kooskõlastamast. Leiti vaid üks lahend – tuleb likvideerida. Här
Hea eesistuja! Head Riigikogu liikmed! Kui <PARTY> tuli poliitikasse, siis üks kindlaid eesmärke oli muuta Eestis poliitilist kultuuri, muuta muu hulgas sellist arusaama, et poliitikas ollakse sellepärast, et suunata avalikku raha n-ö omadele. Meie eesmärk oli muuta seda mõttelaadi ja tuua sisse mõttelaad, et seda, mida me teeme, neid otsuseid, mida me teeme, me teeme Eesti jaoks, mitte mõne oma ustava parteikaaslase jaoks, kes meile järgmistel valimistel hääli organiseerib. Kui Keskerakonna juhitud valitsus aasta tagasi võimule tuli, siis nii peaministri suu läbi kui ka teiste Keskerakonna liikmete, vähemalt nende liikmete või mõne liikme, kes on siin Riigikogus, suu läbi oli kuulda, et nad võitlevad korruptiivse mõttelaadiga, mis selles erakonnas on olnud ja mille kuvandiks on olnud just Tallinna linna valitsemine. Võib-olla mõned naiivsed uskusidki, et selline võitlus toimub, aga selle aasta jooksul, kui see valitsus on Keskerakonna eestvedamisel pukis olnud, on olnud juba mitu kriminaalset juhtumit, korruptiivset juhtumit. Põhjus, miks me täna Kadri Simsonit umbusaldame, on just sellesama süsteemi osa ehk see, mida ma alguses rääkisin: omade toetamine, oma huvide eelistamine Eesti huvidele. Väga hea näide on Mõntu sadam. Premeeritakse üht inimest, üht sadamaomanikku selle eest, et ta oli valmis asuma Saaremaal Keskerakonna eestvedajaks. Ilma igasuguseid uuringuid tegemata antakse sadama süvendamiseks raha ja on pretsedenditu, et see pannakse eraldiseisva reana ka eelarvesse. Minule on sellised umbusaldamised ja n-ö lauskritiseerimised ebameeldivad. Aga seda peab tegema. Võib-olla on täna ka teisi patte või sellist mõttelaadi laiemalt Kadri Simsoni kraesse suunatud. Aga Kadri Simsoni haldusalas on selliseid asju ka kõige rohkem praegu juhtunud. Me Vabaerakonnas tahame väga, et Eesti poliitika sellest mõttelaadist puhastuks ja poliitkorruptiivne käitumine Eestis lõppeks. See oli põhjus, miks me sellele umbusaldusavaldusele alla kirjutasime. Me jääme lootusrikkalt
Lugupeetud istungi juhataja! Auk tees on auk ettevõtluses ja <PARTY> koormab ettevõtlust täiendavalt 100 miljoni euroga aastas. See on tõesti pomm ettevõtluse jalgade küljes. Aga sellest üksi on vähe, täiesti üheselt ja selgelt võtab <PARTY> tuleval aastal teedelt ära vähemalt 25 miljonit eurot. Selle võrra on teed ka auklikumad. Riigi asi ei ole toetada ettevõtlust rahaliselt. Riigi asi on luua keskkonda, luua infrastruktuuri, et ettevõtlus oleks efektiivsem. Maanteed ja muud teed on infrastruktuur. Halb maantee ja üks auk maantees ei ole lihtsalt auk, mis meid hambaid krigistama paneb ja autosid lõhub. Iga auk mõjutab nii valitsussektori kui ka erasektori efektiivsust. Kui neid aukusid on sada, siis need mõjutavad efektiivsust oluliselt rohkem, kui neid on tuhat või miljon, siis veel rohkem. <PARTY> täiesti selgelt ja üksüheselt investeerib 25 miljonit eurot aukudesse. Pean silmas võrdlust olukorraga, kui nad seda muudatust ei teeks ja jätaks teederaha vähendamata. Eile ma rääkisin kahjust, mis <PARTY> on teinud transiidisektorile. Mul on ettepanek Reformierakonnale: lõpetage, palun, kahjurlus! Ärge olge pidurimehed, laske käsi piduri küljest lahti! Ettevõtlus tahab areneda. Kui te ettevõtlust ei pidurdaks, laekuks keskpikas perspektiivis riigieelarvesse kindlasti rohkem kui see 100 miljonit eurot, millega te pidurdate ettevõtlust maksuseaduste kaudu, ja see 25 miljonit, mis läheb maksma aukude maanteesse puurimine. Kui te neid lolle samme ei teeks, siis saaks kindlasti tänu ettevõtluse efektiivsuse kasvule eelarve ületäidetud ja te saaksite lahendada ka sotsiaaldemokraatide väikseid muresid. Ma saan aru sotsiaaldemokraatide mõttelaadist, et mitte öelda leninlikust mõttelaadist. Sotsiaaldemokraadid arvavad, et raha kasvab lasteaias, vanadekodus, haiglas. Ei, sotsiaaldemokraadid, raha ei kasva seal. Reformierakonnas olen ma selles mõttes pettunud, et nad ei suuda sotsiaaldemokraatidele selgeks teha, kus raha tekib. Palun näidake eeskuju ja astuge samme, mis suurend
Lugupeetud spiiker! Head kolleegid! Esindan siin nii <PARTY>-t kui ka eesti keele õppe arengu probleemkomisjoni. <PARTY> fraktsioon pooldab otsuse eelnõu 60 ja soovitab seda teha ka teistel. Keegi ei kahtle selles, et me kõik soovime eesti keele lõplikku ja täielikku võitu. Kuid kuidas seda saavutada? Vana-Egiptuses oli selline jumal nagu Ptah, kes lõi maailma oma jutuga ehk manas maailma. Aga kordamine, et hakkame homme rääkima eesti keeles, ei tööta. On vaja arvestada reaalsusega, on vaja arvestada olukorraga. Oleme seda eesti keeles rääkimist oodanud ju aastast 1991, aga peale raha- ja ajakulu ei ole midagi juhtunud – või no midagi siiski on, kõik ei ole ka päris raisku läinud. Seetõttu ei toetanud me ka Reformierakonna septembri alguse eelnõu, kuna tegemist oli selge suitsiidiga ehk tühja paberiga. Mida rohkem me oleme eesti keele õppe arengu probleemkomisjonis tööd teinud, seda rohkem olen veendunud selle asja õigsuses. Seda kinnitas ka meie viimane visiit Ida-Virumaale. Tulemused on kurvad: õpikud, õppekavad, sõnastikud, metoodikad on väga kehvad. Kuid seda probleemi on põhimõtteliselt võimalik lahendada kiiremini ja kergemini. Seejuures on aga kaks väga teravat probleemi, väga suurt probleemi. Esiteks, meil on puudu eesti keele õpetajaid, meil on üldse õpetajaid puudu, aga eriti eesti keele õpetajaid. Ja teine asi, me peame kindlasti alustama lasteaiast. Kui ehitame maja, ei saa me alustada ülevalt – näiteks gümnaasiumist –, see maja vajuks kokku. Alustada tuleb lasteaiast, õpe peab jätkuma põhikoolis ja edasi juba gümnaasiumis. Me käisime külas Kohtla-Järve Gümnaasiumis. Seal on 75% lastest vene emakeele või koduse keelega ja nende eesti keele oskus on ausalt öeldes puudulik. Nüüd tulid nad kõik sinna eestikeelsesse gümnaasiumisse. On selline eksperiment, et mis saab. Õpetajad on hädas, õpilased on hädas. Aga seal on üks Eesti parimaid koolijuhte, Hendrik Agur, ja on riiklik toetus, nii et võib-olla tuleb midagi välja. Aga kui palju on meil Agureid? Üks, või
Lugupeetud Riigikogu aseesimees! Head kolleegid! Ma tänan ministrit väga sisuka ettekande eest ja ministeeriumi töötajaid, kes ka meil komisjonis tegid ettekande. Maaelukomisjon arutas seda seaduseelnõu kahel istungil. Esimesel istungil, see oli 9. mail, andsid meile ülevaate Maaministeeriumi taimetervise osakonna juhataja Sigmar Suu ja taimetervise osakonna juhataja asetäitja Tarvo Järve. Ma arvan, et ma ei hakka neid asju siin lahti rääkima, sest mulle tundub, et minister tegi täna palju sisulisema ettekande koos küsimuste-vastuste vooruga, kui me komisjonis arutasime. Teisel komisjoni [istungil], see oli 10. mail, tegi maaelukomisjon menetluslikud otsused. Komisjoni liikmed: Merry Aart, Ivari Padar, Helir-Valdor Seeder, Andrus Seeme, Aivar Viidik ja komisjoni esimees Tarmo Tamm. Põhimõtteliselt oli ainult Helir-Valdor Seederil küsimus: miks lühendada muudatusettepanekute tegemise tähtaega viiele päevale? Komisjoni nõunik Marin Daniel sõnas, et Riigikogu kodu- ja töökorra seadus seda võimaldab. Tehti ka menetluslikud otsused: määrata juhtivkomisjoni esindajaks maaelukomisjoni liige, siinkõneleja (konsensuslik otsus, osalesid kõik, kelle ma ette lugesin); teha ettepanek võtta eelnõu 614 täiskogu päevakorda täna (konsensuslik otsus); teha ettepanek esimene lugemine lõpetada (samuti konsensuslik) ja teha ettepanek määrata muudatusettepanekute tähtajaks 24. mai 2022 kell 17.15 (poolt 5, vastu 1 ehk Helir-Valdor Seeder ja erapooletuid 0). Aitäh!
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Austatud põllumajandusminister! 9. oktoobril esitasid 13 Keskerakonna fraktsiooni liiget arupärimise põllumajandusministrile. Selle sisu oli see, et Põllumajandusministeeriumi haldusalas on noortele emadele pärast lapsehoolduspuhkuselt tulekut makstud vähem töötasu. Selle probleemi tõi meedia vahendusel avalikkuse ette võrdse kohtlemise volinik. Meid on eelkõige hämmastanud ministri suhtumine probleemi. Kõigepealt on ta meedias kinnitanud, et tema ei teagi asjast midagi, siis, et ta ei tahaks Pandora laegast avada, see poleks õiglane ja selleks ei olegi raha, et neile noortele emadele tagantjärele selline diskrimineerimine kompenseerida. Ei mingit vabandust ega midagi! Tõsi, järgmisel päeval peale meie arupärimist siiski ametiasutus leidis võimaluse kompenseerida rahakaotuse nendele naistele, kes olid vähem töötasu saanud seetõttu, et nad olid emaks saanud. Me esitasime ministrile sel teemal ja ka lähedastel teemadel seitse küsimust. Oleks kena kuulda nendele vastuseid. Aitäh!
Üks hetk, ma võtan kohe protokolli. Selle muudatusettepaneku poolt, millega otsustati lisada avaldusse soov, et Vabariigi Valitsus otsustaks ränderaamistikuga ühinemise, et see otsus ei tuleks Riigikogust, hääletasid Marko Mihkelson, Keit Pentus-Rosimannus, Andres Herkel, Anne Sulling ja Valdo Randpere. Selle vastu hääletasid Barbi Pilvre, Henn Põlluaas, Oudekki Loone ja Vladimir Velman ning erapooletuks jäi Mart Nutt. Aitäh! Enamikku neist ränderaamistikku puudutavatest küsimustest me ei arutanud ei sellel komisjoni istungil ega ka eelmistel. Märtsikuisel istungil, kus seda teemat tutvustati, mina kohal ei viibinud, sest ma olin välislähetuses.
Aitäh küsimuse eest! Kalamajandusosakonna juhatajalt Ain Soomelt küsisin tegelikult spetsiaalselt üle, kui palju on neid inimesi, kes selle aasta jooksul siis ei saa seda toetust taotleda sealt EMKF-i fondist. Ja tema väide oli see, et neid on 30–40, mitte 3,4. Aitäh! Aitäh küsimuse eest! Kindlasti on palju kalamehi, keda on väga raske või keeruline teolt tabada. Aga kuna keskkonnainspektoritel on juba väga-väga pikaajaline kogemus seoses kasvõi alamõõduliste kalade laadimise, lossimise, püüdmisega, valeandmete esitamisega, et eks seal, kus võimalik nagu neid seadusepügalaid vähegi enda kasuks nagu korrigeerida, seal nad teevad seda. Siis peidavad kalapaati omal neid kalu, mida ei tohi teha jne, jne. Kindlasti see on probleem ja nagu sa isegi mainisid, et see võib olla jäämäe veepealne osa, aga ma usun, et keskkonnaametnikud või kontrollid kontrollivad nii palju, kui võimalik ja nii palju, kui neil inimressurssi on.
Proua juhataja! Head kolleegid! Head külalised! Täna on siit puldist räägitud sügavalt ja pikalt ja laialt Eesti rahanduspoliitikast. Mina tahaksin rääkida ühest Eesti rahanduspoliitika tõhusast instrumendist, tõsisest institutsioonist Eesti Pangast ja sellest, mis seal praegu toimub. Eelmisel nädalal saime nimelt teada, et panga juhid on tülli pööranud ja selle tagajärjel peavad kaks asepresidenti ametist lahkuma. Võib küsida: asepresidendid lahkuvad, ja mis siis? Aeg saab täis, kõik on normaalne. Aga tegelikult on kõiges selles, mis toimub, väga suur osa olnud meil, parlamendil. See sai alguse siis, kui oli vaja Eesti Panga Nõukogu esimees välja vahetada. Leiti üks tõsine tegija mees, aga oh häda, sellel mehel ei olnud haridust, mida seadus nõudis. Eesti Panga seaduses oli kirja pandud, et Eesti Panga Nõukogu esimees ja president peavad olema rahandus- või majandusharidusega. Riigikogu võttis ja muutis seda nii, et ei pea olema spetsialist, aitab, kui on hea juht. Ja siis pandigi härra Männik pukki. Mees läks ja hakkas toimetama. Tegelikult oli Eesti Pangas väga hea meeskond – me ju nägime, kui hästi korraldati kogu valuutavahetus, kui sujuvalt me läksime eurole üle. Ma ei tea ei rahvusvahelises plaanis ega Eesti-siseselt ühtki äpardust ei korraldusliku poole pealt ega juhtimise poole pealt. Tegelikult töötati väga hästi. Aga me panime ametisse sellise inimese, kes tegelikult akadeemilises mõttes ei tea pangandusest kahjuks mitte midagi. Ta ei saagi sellest midagi teada, ta ei ole ju seda õppinud. Ta lihtsalt läks ja tahtis tööd teha, aga teistel polnud aega teda õpetada. Tekkisid konfliktid ja selle tagajärjel tegija mees hakkas midagi tegema. Ja mis ta tegi? Ta võttis kätte ja tegi plaani, kuidas need noored mehed lahti lasta. Enne ei olnud Eesti Pangas spetsiaalset dokumenti selle kohta, kuidas asepresidendid valitakse. Kehtestati vastav kord, siis moodustati komisjon, kes vaataks, kas pangas on kõik asjad korras, kas pank ikka töötab nii, nagu peab. Võeti ka t
Härra juhataja! Hea Riigikogu! Eelkõneleja nimetas, et pole mingit vahet, kas hinnatakse töövõimetust või töövõimet. Mina arvan, et on ikka väga suur vahe, kas hinnatakse seda, mida ei ole, või seda, mis on siiski olemas ja mida saab edasi arendada. Juba mõnda aega on Euroopa riikides määratud inimeste töövõimetust ja selle võime kao järgi on riigid maksnud inimestele teatud kompensatsiooni. Edumeelsemates riikides on viimastel aastakümnetel üle mindud aktiivsemale töövõime kaotanud inimestega suhtlemisele ehk siis püütakse määrata töövõimet. Selle kaudu püütakse vastata ka küsimusele, mida teha, et seda võimet veelgi suurendada. Ma olen rääkinud küllalt paljude inimestega, kes ei saa töötada puude tõttu nii, nagu töötavad need inimesed, kel on töövõime täielikult olemas. Ma olen rääkinud ka küllalt raske vaimupuudega inimestega. Ma olen rääkinud väga tõsiste diagnoosidega inimestega. Ja kõik nad ütlevad, et nad tahaksid olla kasulikud. Neid koormab ja kurnab see, et nad on kogu aeg teistele koormaks, ülalpeetavateks, nad tahaksid ise ka midagi anda. Ka Tartu Vaimse Tervise Hooldekeskuse skisofreenia diagnoosiga inimesed – me ju teame, et see diagnoos ei tähenda seda, et inimene on kogu aeg n-ö ära, enamasti on ta täiesti normaalne – tahavad olla kasulikud. Nad tahavad midagi teha, midagi, mis on nendele võimetekohane. Ma arvan, et see on üldine, see on inimlik, et inimesed tahavad olla ühiskonnas panuse andjad, mitte vaid ühiskonna kulul elajad. Solidaarses ühiskonnas on abivajajate aitamine täiesti loomulik. Ma leian, et on just inimlikkuse väljendus aidata puudega inimestel – nendel, kellel on osaliselt töövõime kadunud – töötada, nii nagu töötavad teised, küll väiksema koormusega. Seeläbi saab anda nendele hea enesetunde. Head sõbrad! See ei ole ainus põhjus, miks ma täna siia kõnepulti tulin. Teatavasti juba homme lähen ma Brüsselisse. Ma tahan teid kõiki tänada võimaluse eest koos teiega siin Riigikogus töötada! Ma olen ülimalt tänulik selle eest, kuna peale s
Kallis härra spiiker! Armsad kolleegid! Lugupeetud minister! Head külalised! Viimastel nädalatel on Eestis valjuhäälselt avaldatud arvamust – viimati tehti seda siinsamas saalis eile –, et riik tegeleb vaid pseudoprobleemidega ning päris probleemide lahendamine, mida iganes need probleemid endast siis ka ei kujuta, ei näi valitsust üldse huvitavat. Usutavasti demonstreeris kultuuriministri tänane ettekanne ka kõige pahatahtlikumale loosungikleepijale, et nii see päris kindlasti ei ole. Eestis tegeldakse iga päev sadade ning sadade asjadega ning nagu täna võisime ise veenduda, tegeldakse ka meie riigi peamise funktsiooniga, milleks on teatavasti eesti keele ja kultuuri säilitamine. Ma ei taha hakata uuesti markeerima kõiki neid detaile "mis tehtud, mis teoksil", millest minister täna rääkis. Tehtud on palju ja teha on teadagi veel rohkem. Peatun aga põgusalt ühel aspektil, mis tema kõnest jõuliselt läbi käis. See on meie kultuuri avatus. Me kõik oleme eriti just viimasel ajal hakanud armastama sõna "kultuuriruum", kuigi tihti ei ole me omavahel kokku leppinud, mida me selle sõna all täpselt mõtleme. Kas meie kultuuriruum on mingitele ülemöödunud sajandist pärit dogmadele toetuv kogum piiranguid või on kultuuriruum koht, mis meid piirangutest ja kammitsatest vabanema inspireerib? Teisisõnu, kas meie kultuuriruum tuleb meile appi siis, kui me tahame piirata teiste inimeste õigusi näiteks religiooni praktiseerimisel, või mõtleme me kultuuriruumist kõneldes ühiskondlikku situatsiooni, mille tingimustes sünnivad need kunstiteosed, mis siin parajasti sünnivad? Kas Eesti kultuuriruum on 19. sajandil ehitatud madala lae ning aastate jooksul eemaletõukavaks puuksutatud õhuga onn või on Eesti kultuuriruumi võimalik ja vajalik meil ka täna oma näo järgi kujundada? End muljet avaldava e-unelma najal tulevikku projitseeriv Eesti peab mõistma, et nii tema majandus kui ka toosama kultuur, mille põhiseadusliku kaitse nõuet me peame täitma, saab areneda vaid ruumis, kus on värske õhk
Aitäh, austatud Riigikogu esimees! Austatud ettekandja! Kuulasin teie vastuseid erisugustele küsimustele. Viimati jäi kõlama see, et hädaohus olev laps tuleb viivitamatult perekonnast eraldada. Kas tõesti on lastevanemad lastele esmane ohuallikas, mitte nende esmased kaitsjad, et selle ohuallika vastu peaks riik lapsi eriti kaitsma? Edasi, varem pidi kohalik omavalitsus kohtu poole pöörduma kohe, kui laps oli pere juurest ära võetud, aga nüüd on siin see viiepäevane tingimus ja piisab ikkagi ühe ametniku suvast.
Härra juhataja! Lugupeetud kolleegid! No mis parata, järjekordselt vedas mind alt minu vene mentaliteet, soov rääkida teiega ausalt ja seda, mida teie mõtlete, öelda välja lihtsate sõnadega. Ma pole sõnagi öelnud selle kohta, et me hakkame nüüd tegema nii, nagu teie tegite. Ma tuletasin lihtsalt meelde seda, millistes raskustes on alati olnud opositsioon. See, kuidas teie seda väänate, üldse see, mis selle küsimuse ümber praegu toimub ... Ma istusin ja mõtlesin, et mida see mulle meelde tuletab, ja siis tuli selline assotsiatsioon. 18. sajandil reisis vürst Potjomkin mööda Lõuna-Ukrainat ja jõudis ka Krimmi. Ta oli koos terve aadelkonnaga: tohutult palju vürste, krahve jne. Mõnikord tekkis Potjomkinil vajadus naisega lõbutseda, siis pandi telk üles ja ta varjus järjekordse krahvinnaga sinna telki. Kui tulemus oli n-ö isiklikul rindel saavutatud, siis paugutasid kahurid. Nii anti märku, et vürst on ikka endiselt tugev mees, ta veel oskab ja saab. Ja üks prantsuse saadik ütles kord neid kahureid kuuldes, et milline kikerikii. Selle eelnõu kohta ma ütleks ka, et milline kikerikii – seesama näiline mõju. Kui te tahate, et vastused oleksid kuivad ja ülimalt tasakaalustatud, siis oleks selleks ennekõike vaja, et külmad ja tasakaalukad oleksid ka küsimused. Kui te esitate emotsionaalseid küsimusi, siis on teil õigus saada ka emotsionaalseid vastuseid. Ja õpetajana ütlen sulle, Andres, et siin ei ole midagi tegemist ärategemisega. Sa tunned mind palju aastaid seoses meie erikomisjoni tööga. Kas sa ütled selle kogemuse põhjal, et mina olen see, kes hakkab kellelegi ära tegema? Tõenäoliselt olen ma viimane inimene, kes seda teeks. Ma rääkisin praegu oma fraktsiooni esindajana, aga pigem siiski isiklikult. Fraktsiooni esindajana ma kordan veel kord: see seaduseelnõu on niivõrd suure näilise mõjuga, kusjuures aktsepteerin sõna "näiline", et meie fraktsioon ei leia võimalust seda toetada. Isegi sõna "eelkõige" taandamine sealt ei paranda seda asja. Aitäh!
Lugupeetud juhataja! Lugupeetud kolleegid! Lugupeetud minister! Soovime täna saada selgitust Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse töö kohta. Novembri keskpaigas alustas EAS Venemaal turunduskampaaniat, mis kutsus üles jälgima Eesti turismiinfo fännilehte. Kampaanias osalejate vahel loositakse välja auhind – privaatne lennureis Eestisse koos 75 sõbraga. Kampaaniat reklaamiti nelja videoklipiga, mille peategelasteks olid hiiglaslikud matrjoškad, kes sümboliseerivad Eestisse turismireisile tulnud Vene turiste. Hiigelnukke kujutatakse pidevalt sattumas piinlikesse olukordadesse bussis, hotellis, restoranis ja spaas, kus Eesti reisikorraldajad neid aitavad. Eesti Päevalehe andmetel nõudsid Venemaal tegutsevad Eesti ettevõtjad EAS-i mõnitava sisuga kampaania lõpetamist, mida EAS otsustaski teha. Mitmed Eesti reklaamitegijad ja -eksperdid leidsid, et kampaania autorid püüdsid jäljendada venelastega seotud stereotüüpe, ent läksid nende võimendamisega liiale. Meediaväljaannete soovidele internetist kustutatud reklaami näha vastas EAS eitavalt. Samas peeti kampaaniat õnnestunuks eelkõige saadud suure tähelepanu tõttu. Kokku läks matrjoškade kampaania EAS-ile maksma 180 000 eurot. Seoses eeltooduga on meil kuus küsimust. Kui suur on EAS-i 2013. aasta ja 2014. aasta eelarve ning kui suure osa sellest moodustavad reklaamikulud? Millise hinnangu annate EAS-i senisele tööle Eesti tutvustamisel välismaal? Kas olete arupärimises nimetatud matrjoškareklaame näinud ning kas teie hinnangul on see hästi õnnestunud reklaam? Kas Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium on arutanud EAS-i tegevuse täiendava kontrollimise vajalikkust? Kas olete arutanud tekkinud probleemi erakonnakaaslastega, kes kuuluvad EAS-i nõukogusse ning kas te olete kaalunud võimalust kutsuda tagasi EAS-i nõukogu esimees? 28. detsembril toimus EAS-i nõukogu koosolek, kus arutati ka antud küsimust. Kas teid on nõukogu arutelude tulemustest informeeritud? Aitäh!
Aitäh! Austatud minister! Lugedes seletuskirjast küsimusi, mis Eesti Kaubandus-Tööstuskoda on esitanud, ja olles natuke kursis ka sellega, mida ettevõtjad räägivad, tekkis mul selline mulje – ma võin küll eksida –, et Maksu- ja Tolliametil tekib väga suuri raskusi kogu selle ülesande täitmisel. Enamikus vastustes kumab läbi, et neil ei jätku suutlikkust, ei jätku seda, teist ja kolmandat, et olla ühes või teises punktis paindlikum. Ja siit mu järgmine küsimus. Võib-olla see piirmäär on ikkagi liiga väike? Äkki see peaks olema natuke suurem? Euroopa Liidu mõistes on enamik meie firmasid nii pisikesed, et neid ei peaks eriti kontrollima. Ma saan aru, et see viimane pool teid ärritab, aga ikkagi.
Aitäh, austatud asespiiker! Hea ettekandja! Ma kiirelt mainin tõrvikurongkäikude kohta, et alles eile toimus Riias 15 000 inimese osavõtul tõrvikurongkäik Läti iseseisvuspäeva puhul, mida korraldas, muide, ka koalitsioonierakond. Keegi Eesti valitsusest ei süüdista aga lätlasi fašismis. Seega, ärme oleme silmakirjalikud! Kuid mis puudutab putinismi ja Vene-meelsust, siis ma küsin sellise nurga alt. Pigem on mõned teised erakonnad siin paistnud kõvasti silma just nimelt Vene propagandamasinale kasulike asjadega, kas siis rahastamist puudutavalt või teatud inimeste positsiooni parandamisega selle alusel, kust pärit ollakse. Mida hea ettekandja arvab, millised erakonnad on kõige rohkem teeninud just nimelt n-ö Venemaa imperialismi huve ja seega reetnud Eesti suveräänsust?
Aitäh, austatud istungi juhataja! Auväärt minister! Kui te ministriks saite, siis teie ettevõtlustaust andis mulle esialgu lootust ja kindlust, et teist saab hea rahandusminister. Ka täna te olite mõnes mõttes aus, sest tegite kriitikat ka enda erakonnakaaslase Sven Sesteri kohta, selle eest, mis kunagi on tehtud. Aga tänast ettekannet kuulates hakkasin ma arvama, et te olete omandanud kõik meie auväärt peaministri demagoogiavõtted. Valitsuses annab sellele mõttele kinnitust ka see, et on lisandunud üks PR-minister, mis minu arvates viitab majanduses sellisele trikitamisele, nagu on õhu müümine. Te viitasite sellele, et me ootame teadmist, kui palju meil tulevikus raha on, ja siis teeme otsused. Teie otsused on tegelikult kantud ju ainult ühest asjast: järgmine aasta on valimised. Te lubate teha selliseid tegusid, mis ei ole tänase valitsuse pädevuses, ja jätate väga suured kulud järgmiste valitsuste kanda. Aga öelge mulle palun, miks te ministrina ei ole hakkama saanud sellega, et Rahandusministeeriumi ametnikud ei kurdaks komisjonides, et ministeeriumid ei allu neile ega tegele selle sisulise tegevuskavaga, Euroopa Liidu raha vähenemisest lähtuva väljumisstrateegia kirjeldamisega.
Austatud juhataja! Head kolleegid! Seoses Riigikogu XII koosseisu volituste lõppemisega ja lähtuvalt keskkonnatasude seaduse § 56 lõikest 1, on teie ees otsuse eelnõu "Sihtasutuse Keskkonnainvesteeringute Keskus nõukogu liikmete tagasikutsumine ja uute liikmete nimetamine". Eelnõu sisuks on kutsuda Sihtasutuse Keskkonnainvesteeringute Keskus nõukogust tagasi Aivar Kokk, Kalev Kotkas, Tõnis Kõiv ja Rein Randver ning ühtlasi nimetada Sihtasutuse Keskkonnainvesteeringute Keskus nõukogu liikmeteks järgmised Riigikogu liikmed: Aivar Kokk, Valeri Korb, Kalvi Kõva ja Mati Raidma. Keskkonnakomisjon arutas eelnõu oma istungil tänavu 1. juunil ja seal võeti vastu järgmised menetluslikud otsused: teha ettepanek võtta eelnõu Riigikogu täiskogu 9. juuni istungi päevakorda ja panna eelnõu lõpphääletusele. Mõlemad otsused tehti konsensusega. Aitäh! Aitäh! Kõigepealt saan mainida, et Riigikogu nimetatud neli Riigikogu liiget asuvad tõepoolest Sihtasutuse Keskkonnainvesteeringute Keskus nõukogu liikmeteks. Ja nagu ka teie ütlesite, on väga paljudele omavalitsuste juhtidele teada, et tegemist on projektide komisjoniga. Sisuliselt hakkavad nad sõna otseses mõttes juhtima Keskkonnainvesteeringute Keskust.
Aitäh, proua juhataja! Austatud regionaalminister! Te olete pika aja jooksul haldusreformiga mässanud, aga kahjuks on soorituse hinne ikkagi null. Viimati, kui see teema siin üleval oli, te ütlesite, et kahjuks ei ole poliitilist kokkulepet saavutatud. Jah, see on nii. Ma küsin teie käest järgmist. Kas selle asemel, et valitsuses juhtpartnerile selle eest tuhka pähe raputada, et nad ei ole teie reformiga nõus, ei peaks te hoopis omale tuhka pähe raputama ja tõdema, et kava, mida te olete pika aja jooksul ette valmistanud, ei ole valitsuses vastuvõetav?
Hea aseesimees! Head kolleegid! "Ma olen iga päev nii mitme-mitme-meelne, ka vabameelne, vana-, kodanlane, kas töömees, jah, ka aadel mõnikord. Ja kes veel teab, kuhu rändaks meel, kui ununeks üks erakond: mu eesti keel. Nii järelikult: minu erakond on eesti keel." Nii kirjutas Juhan Liiv, kes elas aastatel 1864–1913, enne, kui asutati eestikeelne Tartu Ülikool. Õigupoolest võiksin selle luuletuse ette lugeda ja siit puldist ära minna, aga paar asja peaksin ma siiski veel lisama. Hea kolleeg Signe Kivi nimetas Tartu Ülikooli äsja olnud aastapäeva. Ma kuulasin väga tähelepanelikult, mida keelte küsimuses – just nimelt mitmuses: keelte küsimuses – ütlevad üliõpilased oma kõnedes. Kõik ütlesid midagi. Keeleküsimus oli Eesti ülikooli 100. aastapäeval väga kesksel kohal. See on iseenesest ka loomulik. Aga üliõpilased kõnelesid keeltest mitmuses, nad ei rääkinud ainult eesti keelest ja inglise keelest, vaid rääkisid teistestki võõrkeeltest. Ja minule on see väga sümpaatne, kui me mõtleme oma geograafilisele asukohale ja oma ajaloole – ka seda peaksime me silmas pidama. Täna jäi mul süda veidi valutama, et me rääkisime hästi palju keelest, aga me ei rääkinud eesti kirjandusest, ajaloost. Võib-olla ei pidanudki rääkima, aga eesti keelega käib koos eesti meel. Ja nii nagu on tähtis tegeleda eesti keele arendamisega, tuleb kindlasti tegeleda ka kirjanduse uurimisega, kirjanduse toetamisega – sest keel elab ju kirjanduses – või mulle eriti südamelähedase, Eesti ajaloo uurimise toetamisega. Kõik need teemad on väga olulised. Kolmandaks, ühiskonna teenimine on teaduse ja õppetöö kõrval ülikooli kolmas funktsioon. Eesti ülikool teenib Eesti ühiskonda, see on täiesti selge. Toon ajaloost näite, võib-olla mitte kõige õnnestunuma: 1935. aastal kirjutas Eesti riik alla salajase leppe Saksamaaga. Selleks, et müüa Saksamaale mida? Põlevkiviõli. Ja sellepärast tekkiski tegelikult Tallinna Tehnikaülikool, sest kogu seda valdkonda tuli uurida, et toota paremat põlevkiviõli. Kordan veel, e
Austatud eesistuja! Hea minister! Õpilane tuleb eksamile kohale ja saab eksami tehtud lihtsalt selle eest, et on kohale tulnud. Vabandust, aga see on ausalt öeldes lihtsalt jabur ettepanek. Hariduses tuleb kindlasti teha muudatusi, aga need peavad olema väga läbimõeldud, neil peab olema õpetajaskonnas ja ühiskonnas laiemalt väga lai toetus. 14 õpetajate aineühendust on öelnud, et teie plaanitud põhikooli lõpueksamite muudatused ei ole vajalikud, need pole põhjalikult läbi mõeldud ja need pigem kahjustavad meie laste haridustaset. Austatud minister! Miks te surute läbi muudatusi, mida õpetajaskonna enamus selgelt ei toeta? Kas see on tõesti meie hariduse peamine väljakutse, peamine murekoht, mis tuleb lahendada, või äkki on see [murekoht] hoopis näiteks õpetajate järelkasv ja õpetajate palgad, kus te pole suutnud väga suuri läbimurdeid teha?
Aitäh! Härra Tehver! Mina ka ei mõista prokuratuuri otsust konkreetses kaasuses, aga ma austan tema õigust oma valik teha. Ma ei mõista ka, kus asub bakter ja kuidas ta paljuneb, aga ma austan toidujärelevalve õigust otsustada. Samamoodi ka tehnilise järelevalve õigust otsustada, kas radarid saavad töötada, kui tuulikud on konkreetsel kõrgusel. Keda mina ei usalda, on poliitik, kes ütleb, et ära tuleb muuta seadused, mis ei võimalda tal efektiivselt tegelda, tegutseda neis suundades, kus on sellised usaldussuhted või pädevussuhted, või ka et tuleb ära muuta, välja vahetada inimesed, kes on tal jalus ega järgi tema poliitilist suunda. Seepärast ma küsin, kas te olete minuga nõus nendes väidetes või nendes seisukohtades ja kas te jääte selle juurde, et täna peaks jääma kõlama eelkõige sõnum, et õigusriik ei ole ohus. Õigusriigi kirjutatud sätted ehk nii väga ei ole, aga siiski. Kas see on hea sõnum tänasest arutelust?
Hea juhataja! Austatud kolleegid! Riigikogu kultuurikomisjon on muuseumiseaduse eelnõu senimaani arutanud neljal korral. Esiteks oli väga positiivne see, et kultuuriminister rohkem kui aasta tagasi tutvustas kultuurikomisjonis uue muuseumiseaduse kontseptsiooni ja kaasas Riigikogu liikmed uue muuseumiseaduse väljatöötamisse juba varakult. Tänu sellele olid Riigikogus esindatud erakonnad aegsasti kursis võimalike probleemide ja küsimustega ning kultuurikomisjoni arutelud eelnõu üle on olnud väga konstruktiivsed. Esimene arutelu oli 18. veebruaril, mil otsustati määrata juhtivmenetleja, kes hetkel seisab teie ees. Järgmine arutelu oli 26. veebruaril s.a, kui minister Rein Lang ja Kultuuriministeeriumi kultuuriväärtuste osakonna muuseuminõunik Marju Reismaa tutvustasid uue muuseumiseaduse eelnõu ja vastasid komisjoni liikmete küsimustele. Samal koosolekul otsustati saata eelnõu täiskogu päevakorda 20. märtsil (see otsus tehti konsensuslikult), teiseks otsustati teha ettepanek esimene lugemine lõpetada (ka see otsus tehti konsensuslikult) ning kolmandaks otsustati määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks kümme tööpäeva, seega on tähtaeg 4. aprillil 2013 (ka see otsus tehti konsensuslikult). 11. märtsil arutas kultuurikomisjon muuseumiseaduse eelnõu üldpõhimõtteid koos huvigruppidega. Arutelul osalesid Kultuuriministeeriumi kultuuriväärtuste asekantsler Anton Pärn ja muuseuminõunik Marju Reismaa, muuseuminõukogu esimees Merike Lang, Tartu Ülikooli Ajaloo Muuseumi direktor Mariann Raisma, Tartu Ülikooli õigusnõunik Aliis Liin, Viljandi Muuseumi direktor Jaak Pihlak, Mahtra Talurahvamuuseumi direktor Riina Annus, Eesti Maaomavalitsuste Liidu büroo tegevdirektor Ott Kasuri ning nõunik Taimi Saarma, Eesti Linnade Liidu tegevdirektor Jüri Võigemast ning Teenistujate Ametiliitude Keskorganisatsiooni ja Eesti Kultuuritöötajate Ametiliidu juhatuse esimees Ago Tuuling. Arutelu käigus toodi esile, et eelnõus vajaksid täpsustamist mõisted. Mitmed olulised valdkondlikud mõis
Ma tänan! Lubage siis mullegi omapoolne kommentaar. Ma võtan tagasi sõnad, et põhiseaduskomisjon valis aeglase menetlusviisi ja täpsustan: põhiseaduskomisjon jättis valimata kiire menetlusviisi. See oleks vastava tahte olemasolu korral võimalik olnud. Selline ettepanek esitati komisjoni koosolekul, aga see lükati tagasi ja jäädi tavapärase menetluskorra juurde. Ma tänan küsimuse eest! Minule meie lipp loomulikult väga meeldib. See on mulle juba väiksest peale väga meeldinud, aga andke andeks, see ei ole küll kuidagi selle päevakorrapunkti teema.
Aitäh, proua juhataja! Austatud peaminister! Ma olen täiesti nõus eelkõnelejatega, et järgmisel perioodil muutuvad väga tähtsaks inimesed. Aga mulle tundub, et me ei kasuta täielikult ära üht meedet, millega on seotud noored tõsised inimesed. See on postdoc"ide institutsioon. Postdoc tähendab neid, kes on juba kraadi ära kaitsnud. Minu meelest me peaksime Eestis looma palju paremaid tingimusi just selle institutsiooni jaoks, sest seal valmistavad noored inimesed endale ette tulevast karjääri ja nad on tõesti supertegijad. Milline on teie arvamus, kas teravik tuleks suunata peale doktorantide ka postdoc"ide institutsiooni tugevdamisele, et saada siia nii välismaalasi kui ka neid Eesti inimesi, kes on õppinud välismaal ja kaitsnud doktorikraadi seal?
Aitäh, austatud juhataja! Aitäh, lugupeetud Riigikohtu liikme kandidaat! Minu küsimus puudutab üht mõni aeg tagasi ajalehtedes lahvatanud uudist. Üks kohtu-case lõpetati, kuna tähtajad olid aegunud, ja see puudutas ühte mõrvajuhtumit. Midagi peab meie kohtusüsteemis väga viltu olema, kui selliseid juhtumeid ei ole mitte üks ega kaks, vaid rohkem. Ja ka Galojani juhtum läheb otsapidi sellessesamasse ritta. Kas te näete võimalust siin midagi muuta? Ja kuidas üldse sellistel juhtumitel tuleks reageerida? Olgem ausad, see on ju üsna drastiline lugu.
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud minister! Vesiviljelussektori tohutu potentsiaal oli kirjas juba vesiviljelussektori arengustrateegias 2014–2020. Avamere vesiviljelejate suurimaks probleemiks on, nagu ma olen aru saanud, Keskkonnaministeerium, kes menetleb hoonestuslube ebaebamõistlikult pikalt. Näiteks Ösel Harvest ootas kuus aastat. No on ebamõistlik! Ja nii mõnigi firma on Keskkonnaministeeriumil praegu veel n-ö ootejärjekorras. Olgem ausad, see pärsib tugevalt ettevõtlust maapiirkondades. Kolleeg Andrus Seeme enne küsis ääremaastumise kohta. Ühe käega anname MES-i kaudu laenu investeeringuteks ja teise käega siis paneme pidurit: "Oodake nüüd oma hoonestusluba!" Ebamõistlik! Kas PõKasse võiks olla sisse kirjutatud ka ametnike vastutus arengukavade toimimise eest? Ja kas see tohutu potentsiaal jääb ka kuni aastani 2030 lihtsalt potentsiaaliks?
Aitäh! Hea ettekandja! Aivar Kokk küll möödaminnes puudutas seda teemat, aga kui õiguskomisjoni kompromiss oli see, et tegemist peab olema kirjaliku nõusolekuga, siis mis vormis see kirjalik nõusolek peaks olema? Ma saan aru, et Eestis me saame rääkida digiallkirjastatud dokumentidest, kuid paljudes riikides sellist asja ei ole. Faksiga saadetud dokumendi võltsimise tõenäosus on aga suur. Kas te seaduse tasemel täpsustate seda teemat või kas teil on mingisugune ettekujutus, missuguses vormis peaks see kirjalik nõusolek sellisel juhul olema, et ära hoida kuritarvitusi?
Aitäh, austatud Riigikogu esimees! Hea minister! Te olete alati väga emotsionaalselt kirjeldanud riigiettevõtete viimist maapiirkondadesse ja näinud seal kulude kokkuhoidu ning tööhõive parandamist. Samas, kui täna on haridusministeerium jätkuvalt nii Tallinnas kui Tartus, siis tekib küsimus, kas seal on ikkagi tegevuskulude kokkuhoid. Mul on küsimus Maaelu Edendamise Sihtasutuse kohta, mis viidi Tallinnast Viljandisse. Kas oskate öelda, mitu töötajat läks Tallinnast Viljandisse kaasa? Selle tõttu on transpordi- ja majutuskulud ilmselt suurenenud. Kui palju palgati seal kohapealset tööjõudu ja kui suur on hoopis ehk tegevuskulude kokkuhoid?
Aitäh, hea eesistuja! Minul on ikkagi tõsiselt protseduuriline küsimus. Kui eelmine istungi juhataja Hanno Pevkur, kes kuulub <PARTY>a, tegi Riigikogu saalile märkuse, et plaksutada ei ole lubatud, siis mul tekkis lihtsalt hüpoteetiline küsimus. Ta tegi märkuse siis, kui meie plaksutasime, aga ta ei teinud märkust siis, kui reformierakondlased plaksutasid. Minul on lihtsalt selline hüpoteetiline küsimus. Nüüd, kui teie olete seal eesistuja ja kui näiteks meie oleksime praegu Jürgen Ligi nalja peale plaksutanud, siis kas te oleksite jätnud meid korrale kutsumata või siiski, ütleme, objektiivselt istungit juhtides oleksite seda teinud?
Aitäh, juhataja! Hea ettekandja! See ei ole küll praeguses eelnõus sees, aga kui mõistlik on, et huvide deklaratsioonis me peame näitama ära kõik sõidukid, mis on registrisse kantud, isegi siis, kui sõiduki väärtus on heal juhul vanaraua hind? Aitäh! Teine küsimus puudutab deklaratsiooni ennast. Nii nagu ka eelnõu seletuskiri ütleb, on seaduse eesmärk korrigeerida konstruktiivset kriitikat pälvinud kohti deklaratsioonis. Kas ma saan õigesti aru, et kui me hakkame sellel aastal täitma huvide deklaratsiooni, siis on see korrektselt eeltäidetud ja me ei pea enam ise otsima kuskilt andmeid, et neid siis deklaratsiooni ümber toksida? Kas on niimoodi, et kõik, mis on riigil teada, on deklaratsioonis olemas ja me saame tõesti paari klikiga selle ära kinnitada?
Austatud juhataja! Austatud Riigikogu! Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioon teeb teile ettepaneku võtta vastu Riigikogu otsus ning teha Vabariigi Valitsusele ettepanek muuta "Eesti hooldusravivõrgu arengukava aastateks 2004–2015" eesmärgiga luua abivajajate tegelikest vajadustest lähtuv ühtne hooldusravikorraldus. Aitäh, juhataja! See arengukava algab tõdemusest, et rahastamissüsteemide killustatus ei ole võimaldanud sellist ühtset süsteemi luua. Kahjuks ei jõuta ka lõppjäreldustes selle ühtse süsteemi loomiseni. Meie ettepanek on, et Vabariigi Valitsus selle kava ümber töötaks, ühendamaks ravikindlustuse, riigi ja kohalike omavalitsuste panused, mis võimaldaks ühtset hooldusravi. Pikka kõnet ma ei pea, me esitame selle eelnõu teile teist korda sel põhjusel, et anda Riigikogu liikmetele võimalus s.a 17. juunil sotsiaalkomisjonis üksmeelset toetust leidnud eelnõu otsusena vastu võtta. 10. septembril, vaatamata üksmeelsele toetusele, ei saanud otsuse eelnõu lõpphääletusel vajalikke toetushääli. Eelnõu lugemisel märkis komisjoni esimees väga õigesti, et riigi ja omavalitsuste ülesanne on välja töötada terviklik süsteem, mis lähtub eelkõige iga abivajaja huvidest ja nende inimeste murede lahendamisest. Selles on veendunud ka eelnõu algatajad ja seetõttu anname Riigikogu liikmetele, kaasa arvatud sotsiaalkomisjoni esimehele, võimaluse selle eelnõu poolt hääletada. Aitäh!
Aitäh! Tegelikult võiks omavalitsusreformi, haldusreformi, haldusterritoriaalse reformi ja nende erinevuse teemal pikalt rääkida. Kui me räägime kõnealusest eelnõust, mis kannab omavalitsuskorralduse reformi nime, siis on tegemist sisuliselt ikkagi haldusterritoriaalse jaotuse reformi kavaga. Ei näe põhjust, miks teha seda reformi ainult selleks, et muuta piire, tegelemata sisuliste põhjustega. Aitäh! Nagu ma siin just ette lugesin, saab parandusettepanekuid esitada kümne tööpäeva jooksul. Ma mainisin ka seda, et valitsuskoalitsioon on võtnud eesmärgiks töötada 2015. aasta lõpuks välja omavalitsusreformi kava, ja siis me saamegi selle teemaga edasi liikuda.