EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-et huggingface dataset:
Aitäh! Tegelikult näen küll, kuna me oleme võtnud endale kindla sihi alustada järgmisel aastal rahuaja riigikaitse seaduse ja sõjaaja riigikaitse seaduse kokkukirjutamist ja uueks kirjutamist. Ilmselt tekib selle juures momente, mis eeldavad jällegi kaitseväe korralduse seaduse lihvimist. Paraku nii see Eesti elu on, et seadused tulevad meile teinekord ebaloogilises järjekorras. Tegelikult on meil seda ühte ja ühist riigikaitse seadust juba aastakümneid vaja olnud, aga kuna ta tuleb meile järjekorras, nii nagu ta tuleb, siis peame jälle naasma kaitseväe korralduse seaduse juurde ja, mine tea, võib-olla ka kaitseväeteenistuse seaduse juurde. Aga ma arvan, et see ei ole tragöödia. Senine seadusloome protsess on näidanud, et me oleme ikkagi suutnud hoida kvaliteeti, ka kõigi muudatuste puhul. Kõik see, mida me teinud oleme, on viinud asja edasi ja teinud riigikaitsealaseid õigusakte paremaks. Aitäh! Tegemist on mingis mõttes analoogiaga, kui me rääkisime siin NATO küberkaitsekoostöö keskusest. Teie nimetatud allüksus eksisteerib praegu luurepataljoni koosseisus. Nende funktsioonid on aga erinevad ehk nüüd antakse luurepataljonile selgem ülesanne tegeleda oma asjadega ja erioperatsioonide üksus tuuakse eraldi struktuuriüksusena luurepataljoni alt välja, nii nagu on tehtud paljudes riikides. NATO riikides on see reegel. See ei ole kirjutatud reegel, aga lihtsalt reeglina nii see käib. Nii et selles osas muudatus endaga täiendusi kaasa ei too, küll aga toob see kaasa eelarve vajaduse. Siin on küsimus kvaliteedis, tuleb parandada väljaõpet, varustust ja tehnikat – selleks on loomulikult eelarvelisi vahendeid juurde vaja ja see vajadus on pidev.
Aitäh, hea juhataja! Hea peaminister! Ma usun, et me kõik saame selle kriisi tõsidusest ühtemoodi aru. Meie küsimuste suunitlus on ju ennekõike mõista, mis oli ühe või teise valiku puhul kaalutluskoht ja tehtud otsuse taga. Mina ja ma arvan, et ka need tuhanded lapsevanemad, kellel on tütred-pojad gümnaasiumis, ootame selgitust, miks selline väga kindel otsus viia gümnaasiumiosa täielikult üle distantsõppele ikkagi tehti. Kui me vaatame teisi riike, siis näiteks Belgia ja Rootsi ei ole viinud koole distantsõppele, nad ei ole lõpetanud kontaktõpet. Nii nagu kolleeg Liina Kersna ütles, puhtalt loogiliselt ja ka tunnetuslikult on raske mõista, et kui needsamad lapsed võivad koos käia poes, huviringis, trennis, teatris ja kinos, miks nad ei tohi koos koolis olla. Selgitage palun, mis alternatiivid teil veel laua peal olid! Ehk oleks olnud ka leebemaid meetmeid? Eile ma vaatasin AK-st gümnasistide petitsiooni ja pöördumist ja nägin, et nendel noortel on päriselt mure, mis nende tulevikust saab, kuidas nende haridustee jätkub. Ma arvan, et seda selgitust vajavad kõik. Millised olid alternatiivid, kui te otsustasite kehtestada kohustuslikus korras distantsõppe?
Võtsin teadmiseks. Aitäh! Üllatav, et sul on põhikool veel läbimata. Seda ma, Valdo, sinust ei uskunud. Aga võib-olla sulle anti <PARTY>P-s kunagi teistmoodi diplomid kätte. Eesti riik loodi uuesti 1991. aastal ja 1993. aastal moodustati Riigikogu otsusega VEB Fond. Siis tehti ka teine otsus: minu mälu järgi langetas valitsus kas 1994. või 1995. aastal otsuse, millega ta need kommertspangad päästis. Kas ta siis oli samuti kuidagi seotud selle NSV Liidu küsimusega? Valitsus tegi otsuse ja juba see näitab, et küsimus riigi õigusjärgsusest ja mingist vastuolust ENSV või, ütleme siis, selle nõukogude vabariigiga on pahatahtlik. See on meelevaldne inkrimineerimine, mida järjekindlalt osa seltsimehi on siin proovinud teha.
Aitäh, istungi juhataja! Hea ettekandja! Täna hommikul uudiseid vaadates ja ka sinu kõnet kuulates tekkis üks selline küsimus. Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium on mulle teadaolevalt esitanud meie komisjonile ühe dokumendi (vähemalt mustandi) ja tegelikult seda ka tutvustanud. See on "Kiire interneti ühenduste ("viimase miili") rajamise analüüs ja ettepanekud". Paljud need ettepanekud lähevad kokku sinu kõnega, mille sa just pidasid. Kas MKM on siis esitanud meile dokumendi, mille baasil edasi töötada, või mitte?
Austatud eesistuja! Lugupeetud minister! Head kolleegid! Äsja ette loetud 20 Keskerakonna fraktsiooni liiget on esitanud siseministrile arupärimise, mis on ajendatud murest päästeteenuse kvaliteedi halvenemise pärast. Meie arvates on see tingitud päästeametnike arvu pidevast vähendamisest ja neile ebapiisava palga maksmisest. Vabariigi Valitsus on otsustanud piirata aastatel 2016–2019 valitsussektori töötajate arvu keskmiselt 0,7%, sh on Päästeameti töötajate arv vähenenud aastaga 121 inimese võrra. Kui lugupeetud siseminister on korduvalt siit puldist rõhutanud, et päästjate arvu kokkutõmbamise lagi on juba käes, siis ometigi jätkub nende arvu üsna oluline vähendamine. 20. oktoobri Õhtulehest saime teada, et Tallinna Lilleküla päästekomandos töötab 50 päästja asemel 13 ja kui keegi sealt töölt ära läheb, siis ka see töökoht peatselt koondatakse. Isegi kui see töökoht säilib, siis päästjaid ikkagi napib, sest noore päästja natukene üle 500-eurone netopalk ei motiveeri noori päästjana tööle asuma. Mis siin salata, nagu ikka sellistel puhkudel on asi just nimelt rahas. Praegusel juhul vähemalt 10 miljonis euros, mis jääb Päästeametil puudu, selleks et säilitada praegune päästevõimekus. Sama kehtib ka vabatahtlike komandode toetamise kohta. Nende komandode osakaal on muutunud meie riigis üsna oluliseks. Ka nemad vajavad ressursse, selleks et oma tööd teha. Õiguskomisjon läheb nädala lõpus tutvuma vabatahtliku pääste võimalustega Pärnumaal ja sealsetel saartel. Juba ette on teada, et seal ressursse napib. Seepärast on Keskerakonna fraktsioon esitanud viis küsimust ja me palume siseministrilt nendele vastust.
Aitäh! Ma tänan teid, hea ettekandja, selle vastuse eest! Aga sellest tõukuvalt ma siiski märgiksin ära, et kõik need põhjendused, mida te ette lugesite, käisid meil ka lugupeetud haridusministri ettekandest läbi, mille peale tema pakkus arvestuslikult 6 miljonit eurot. Nüüd me näeme, et lisaeelarvesse on 6 miljoni asemel täpselt nendesamade asjade peale tekkinud 12 miljonit eurot. Okei, ma saan aru, et teil on väga raske põhjendada, kust siis järsku 6-miljonilise lisa järele vajadus tekkis. Aga minul on ka teine küsimus. Ma tegin ettepaneku maksta õpetajatele koroonapandeemiast tingitud lisatööülesannete täitmise ja distantsõppe eduka ühildamise eest ühe kuupalga ulatuses preemiat. Selle [ettepaneku] lükkas komisjon tagasi. Öelge nüüd, kas komisjon ei pidanud sellist asja vajalikuks? Kas nad ei tahtnud tunnustada meie õpetajaid selle suure ja tänuväärse töö eest? Või oli põhjuseks see, kust ma tahtsin selle raha võtta?
Austatud minister! Terviseamet on välja tulnud uue algatusega: nüüd, kui me läheme suvele vastu, ei ole avalikes randades enam vaja ei tualette, prügikaste ega ka riietuskabiine. Vastupidi teiste riikide kogemustele, kus praegu, eriti just viiruse põhjustatud kriisist väljumisel, on üldrandades, avalikes randades hügieeni- ja tervisekaitsereegleid karmistatud. See tuli valdade keskkonnaspetsialistidele ja ka tavainimestele üllatavalt. Miks niisugune mitu sajandit tagasi astumine toimus? Kas see on Sotsiaalministeeriumi uus lähenemine tervisekaitsele tulevikus? Aitäh! Härra minister! Ega see nüüd selge küll ei ole, mis te vastasite. Ma saan aru, et teil on raske vastata ka, sest Terviseamet tegelikult ei ole seda loogiliselt põhjendanud, kuidasmoodi ikkagi tualettide ja prügikastide puudumine vee kvaliteeti parandab. Üldiselt proove võetakse küll, aga vee kvaliteeti ei paranda ju proov. Ja seda võetakse kord kuus. Igal pool arenenud riikides võetakse kord nädalas, ja mitte ainult veeproov, vaid ka liivaproov. Kõik need asjad on omavahel seotud. Kuidas vee kvaliteet tänu sellele, et meil ei ole niisuguseid elementaarseid asju rannas, ikkagi paraneb?
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Eelnõu esitas Vabariigi Valitsus k.a 10. septembril. Esimene lugemine toimus k.a 25. septembril. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, k.a 9. oktoobriks kella 17.15-ks ei esitatud eelnõu kohta ühtegi muudatusettepanekut. Riigikaitsekomisjon tegi eelnõu punktis 1 keeletoimetaja soovitusel mõned keelelised täpsustused, asendades lühendi "NATO" sõnadega "Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsioon". Keeletoimetaja soovitusel asendati sõnad "nõustamis- ja väljaõppemissiooni" sõnadega "väljaõppe- ja nõustamismissioonil", selleks et otsuse eelnõu tekst ühtiks otsuse eelnõu pealkirjaga. Lisaks parandati sõnade käändelõppe ning komisjon jättis välja sõna "koosseisus". Eelnõu esindaja toetas täpsustusi. Käesoleva aasta 5. novembril toimus riigikaitse- ja väliskomisjoni ühine väljasõiduistung Kaitseväe peastaapi, kus Kaitseväe esindajad andsid ülevaate missioonide piirkondades toimuvast. Kaitseväe tegevväelased jätkaksid arutluse all oleva Riigikogu otsuse eelnõu alusel panustamist NATO väljaõppe- ja nõustamismissiooni, mille oluline eesmärk on Afganistani riiklike julgeolekujõudude õpetamine. Selleks antakse eelnõuga mandaat kuni 46 tegevväelasele, et Afganistan ei muutuks taas rahvusvahelise terrorismi tugialaks. Liitlasvägede kohapealne toetus Afganistani julgeolekujõududele on oluline. Missioonil osalemisega täidab Eesti oma NATO-liikmesusest tulenevaid liitlaskohustusi. Oma k.a 21. oktoobri istungil otsustas riigikaitsekomisjon konsensuslikult, et eelnõu esitatakse teiseks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda k.a 6. novembriks ehk tänaseks. Lisaks otsustas riigikaitsekomisjon konsensuslikult, et Riigikogule tehakse ettepanek eelnõu teine lugemine lõpetada ning Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-le 109 tuginedes eelnõu lõpphääletusele panna ja Riigikogu otsusena vastu võtta. Tänan!
Aitäh! Aitäh, proua Vallikivi, et te täna siin olete! Ühinen kõigi eelkõnelejatega, et teie kuulamine on äärmiselt vajalik. Kõigepealt kompliment perearstidele, sest ma arvan, et just perearstid on need inimesed, kes teevad ära väga suure töö nii selle epideemia kui ka kõigi teiste ajal inimeste tervena hoidmisel olgu profülaktikaga, olgu haigete inimeste jälgimise ja nende abistamisega. Sellega seoses mul ongi küsimus, eriti arvestades praegust olukorda: millistest ressurssidest teil puudus on? Kus te näete seda, et meie kui riik saaksime appi tulla perearstidele, et teie töö oleks efektiivsem, et te jõuaksite kõigi oma nimistu inimesteni? Võib-olla need [nimistud] võiksid olla väiksemad? Mis on see, mida te eelkõige vajate?
Proua istungi juhataja! Lugupeetud kolleegid! Riigikogu õiguskomisjon arutas seda eelnõu oma 22. oktoobri koosolekul. Lisaks komisjoni liikmetele olid kohale kutsutud oma valdkonna asjatundjad: Siseministeeriumi rahvastiku toimingute osakonna juhataja Enel Pungas, regionaalarengu osakonna õigusnõunik Epp Hannus, perekonnaseisuametnike kutseliidu esindajad, Tallinna Perekonnaseisuameti osakonnajuhataja Ingrid Sarevet ja Tallinna Perekonnaseisuameti juhataja Karin Kask. Komisjoni liikmetele anti ülevaade perekonnaseisutoimingute seaduse, rahvastikuregistri seaduse, kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse ja riigilõivuseaduse muutmise seaduse eelnõust 464. Meile selgitati kavandatavaid muudatusettepanekuid ning vastati seejärel küsimustele. Õiguskomisjon otsustas konsensusega algatada neli muudatusettepanekut. Need on tehnilist laadi ja valdkonna spetsialistide tehtud, et eelnõu kvaliteet oleks parem. Üks muudatusettepanek puudutab juhtumeid, kui kellegi surm on alusetult registreeritud või kui tundmatu surnuna registreeritud isik on tuvastatud ja koostatud uus arstlik surmateatis. Teised ettepanekud puudutavad andmehõivekannete valdkonda – millal neid täiendada, millal mitte. Perekonnaseisuametnikul peab olema põhjendatud vajadus perekonnaseisutoimingu andmeid nõuda. Silmas on peetud ka juhtumeid, mis puudutavad välisriigi perekonnaseisudokumentide esitamist. Komisjon arvestas kõiki muudatusettepanekuid täielikult. Otsustati teha ettepanek võtta eelnõu täiskogu 6. novembri istungi päevakorda, teine lugemine lõpetada ja saata eelnõu kolmandale lugemisele, mis võiks olla 7. novembril. Ka otsustati teha ettepanek eelnõu seadusena vastu võtta. Kõik need ettepanekud tehti konsensusega. Aitäh!
Hea Peeter, mina ei ole hiromant, kes suudaks teiste inimeste mõtteid ära mõistatada. Aga ma pean ütlema seda, et üks põhjus, miks ei ole seda eelnõu hästi peeneks tehtud võrgusilmast läbi veetud, on olnud soov, et edaspidi otsustaks valitsus ilma parlamendita, mis saared kuuluvad sellesse nimekirja, mis saared mitte. Ja teiseks, selle jaoks ei olevat raha. Raha on mikroskoopiliselt vähe. See analüüs oli valitsuse esindajal küll varnast võtta, kui ta põhiseaduskomisjoni ees esines. Puudu jääv summa, mida nimetati, on 36 000 eurot. Just nii palju oleks vaja anda nendele kolmele omavalitsusele, kellele need saared kuuluvad. Võib-olla on põhjus see, et sinu erakond ei oska Tallinna linnale kuuluvat Aegna saart korralikult hooldada ja juhtida. Aga ma siiski loodan, et kahe lugemise vahel leiab valitsus analüüsiks aega ja ka Tallinna linn avaldab, kui palju läheks Tallinna kesklinnale või Tallinna südalinnale – meie oleme ju ka praegu Tallinna südalinnas – maksma saarega regulaarse ühenduse sisseseadmine. See tähendaks ühendust vähemalt kord nädalas septembrist aprillini, et need inimesed, kes on väga kaugelt idamaalt tulnud ja tahavad seal mediteerimist jätkata või alustada, saaksid olla meie haruldased ja väga sümpaatsed külalised. Aitäh, hea Valeri! Mul on nii hea meel, et sa ka põhiseadust loed. Seal on öeldud niimoodi: Eesti Vabariigi kohaliku omavalitsuse üksused on vallad ja linnad. See väljend on põhiseadusest võetud.
Aitäh! Väga õige. See oli ka minu küsimus, mis ma kirjas peaministrile augustikuus tõin esile, et igati elementaarne on praeguses kriisis kolme Balti riigi poolt püüda, ütleme, Euroopa Liidu idapiiril vähemalt minimaalselt teatud tõkestus füüsilise tõkestuse tasemel välja ehitada. Siin me saame suurepäraselt aru, et kui Läti seda ei tee, siis oleme meie ka kaitsetud, kuna meil ei ole ju plaanis füüsilist tõket rajada Läti-Eesti piirile. Samamoodi, kui meie oma kohustusi täidame hilinemisega, siis on jälle, tagurpidi, ka Lätil, eks ole, probleem edasi-tagasi liikumise mõttes. Seni kahjuks jah seda koostööd sellisel kujul piirirajatiste planeerimisel ja püstitamisel ei ole olnud. Ma arvan, et see koostöö võiks olla tugevam Balti riikide tegevuses. Jah, loomulikult on küsimus ka selles, et kui me kõneleme sellest, mis ajaks me oleme võimelised piiri välja ehitama, ega ka see valitsuse otsus, mis kõneles vajadusest idapiiri täiendavat ressurssi suunata, mis oli nii-öelda poliitiline üleskutsete, et riigi eelarvestrateegia puhul hakatakse seda planeerima, ei ole tegelik otsus, see ei ole tegelik raha suunamise otsus. Ja see loomulikult ei sisaldanud endas kogu piirijoone füüsilise tõkke rajamist. Ma võtsime Peetriga ilusti suured Sherlock Holmesi luubid ja võtsime kogu maismaapiiril planeeritud või ka heaks kiidetud elemendid, tsoonid, mis tasemel tõkked rajatakse, mis sektoris läbi. Siin see ambitsioonitase peaks olema kiirem ja see peaks olema ulatuslikum. Aitäh! Mina ei kitsendaks meie tööriistakasti nagu selle vaheteoga, mida õigupoolest see selles mõttes, see muutub nii või teisiti subjektiivseks, ja mida see sellisel juhul tähendab, et kui on niisugune massiline inimeste grupp või inimeste suur hulk, siis organiseeritud, mitteorganiseeritud. Ma jääksin, ma arvan, selle valiku juurde, mis eelnõu algatajatel on, et ta oleks sõna "massilisus". Organiseeritud piiriületusega võib ka hiljem osaleda, ju spontaanselt inimesi tulla. Et siin iseenesest, ma siin suurt asja, n
Kas sa võid korrata, kelle suust sa neid sõnu kuulsid? Ma kaitsen selle eelnõuga eelkõige saartel töökohtade ja elu säilimist. Esiteks häirib väga visuaalne reostus. See on niivõrd vallaülene probleem, et mõte iseenesest juba ei tööta. Teiseks on see ka väga pikaajaline probleem, kui püüda seda valla tasandil lahendada. Aga jah, kui otsustada, et meie seda oma valla territooriumile ei pane, aga 100 meetri kaugusel valla piirist kõrgub ühe küla kohal 200 meetri kõrgune mast – praegu on küll 120 meetrit maksimum –, siis see lihtsalt ei tööta. See on nii suur visuaalne reostus. Aga tegelikult saab kohalik omavalitsus oma otsuseid muuta. Näiteks Muhus käib praegu vaidlus ja ei tea, kummale poole lõppotsus kaldub.
Ei, repliiki. Mind mainiti äratuntavalt härra Ligi poolt. Ma tahan lihtsalt öelda, et need süüdistused Eesti maine kahjustamises, tulega mängimises ja nii edasi on kohatud olukorras, kus tegelikult toimus see, et rahapesu vastu võitlemise sildi all aetakse panganduskartelli huvides asja, mille eesmärgiks on kõikvõimalike alternatiivvaluutade finantsturult väljasöömine. See on see tegelik sisu ja meil õnnestus oma ettepanekutega see oht suures osas neutraliseerida, mis on väga positiivne tulemus. Seetõttu me oma fraktsiooniga ka praegu selle eelnõu vastu ei hääleta. Aga kuna sinna jäid siiski sisse teatud riskid, mis piiravad ettevõtlust ja innovatsiooni, siis me ei hääleta ka selle poolt.
Tere, hea Riigikogu! Lugupeetud juhataja! Kõnealuses küsimuses toimus Riigikogu põhiseaduskomisjoni istung eelmise nädala teisipäeval, 13. septembril. Nii nagu juba mainiti, puudus komisjoni istungilt, kus arutati seda eelnõu, algataja esindaja nii komisjonist kui ka fraktsioonist. Sellele vaatamata oli meil huvitav ja elav nii poliitilise kui ka õigusliku sisuga arutelu, mida saab selle eelnõuga edasi teha ja millised on juriidilised väljavaated, kui see peaks heaks kiidetama. Järgnevalt tutvustangi teile selle arutelu käiku. Komisjoni nõunik tutvustas eelnõu ajalugu. See esitati 3. mail ja see näeb ette VEB Fondi uurimiskomisjoni materjalidele kehtestatud juurdepääsupiirangute tühistamist. Too komisjon moodustati, nagu te kõik teate, VEB Fondi koondatud nõuete menetlemise ja rahuldamise asjaolude uurimiseks. Töö käigus tekkis mitmesuguseid materjale, mis on koondatud raportisse ja esitatud avalikkusele tutvumiseks. Komisjon viis läbi mitmeid kuulamisi ning teadaolevalt öeldi komisjoni kutsutud isikutele, et kuna Riigikogu komisjoni istungid on kinnised, siis nende ütlusi sõna-sõnalt ei avalikustata. Komisjoni istungid salvestati ning eelnõu eesmärk on tühistada salvestistele kehtivad juurdepääsupiirangud, et avalikkus pääseks olemasolevale teabele ligi. Nõunik selgitas, et salvestised on küll olemas, kuid esmalt laieneb neile istungite kinnisuse printsiip, mis tuleneb Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse §-st 36. Sel ajal, kui VEB Fondi komisjon töötas, ei oldud veel kindel, kas kinnisuse printsiip ka kohtus peab, kuid nüüdseks on olemas Riigikohtu otsus 11. maist 2015, milles kohus sedastab, et Riigikogu komisjonide istungid on üldjuhul kinnised ning üksnes komisjoni koosseisu poolthäälte enamusega võib istungi kuulutada avalikuks. Kohus leidis, et see põhimõte ei laiene mitte üksnes istungist osavõtu võimalusele, pidades põhjendatuks lähtuda üldisest põhimõttest, et kinnise istungi arutelusid, sõnavõtte ja muud sellist kajastavad dokumendid, sh salvestised, ei ol
Jah, tänan! Härra Helme! Hiljuti Kadriorus pöördus president teie erakonna esindajate poole väga selge avaldusega, et tal on kõrini sellest, et ta peab käima mööda maailma ringi ja mängima Mart Helme pressiesindajat. Selle asemel et oma tööd teha, et Eestit esindada, peab ta käima mööda maailma ringi ning siluma teie ja teie erakonnakaaslaste väljaütlemisi, et Eesti riigi mainest veel midagi alles jääks. Minu küsimus teile ongi: millal saab president jätkata oma tavapärast tööd, nii et ta ei pea enam Mart Helme pressiesindajana esinema?
Aitäh küsimuse eest! Ei, jutt oli pakendist üldse. Muudatus käib ükskõik mis liiki pakendi kohta, mis mahub viietonnise aastamahu piirväärtuse alla. Ükskõik millise pakendi või selle liigiga on tegemist, kui pakendikäitluse aastamaht on alla viie tonni, siis ei pea audiitorkontrolli läbi viima. Nii et eraldi liike ei puudutatud, kuna peaaegu kõik liigid mahuvad mõiste "pakend" alla ja selle piirväärtuse, viie tonni sisse. Olen rääkinud. Teie ettepanek on igati õige ja teretulnud, sest euroaluseid võiks ju käsitleda tagastuspakendina. Kui ma ei eksi, siis on ka mõningaid ettevõtjaid, kes neid tagasi võtavad, ja nad lähevad ringlusse sisuliselt tagastuspakendina. Muidugi olenevalt sellest, mis materjalist nad on tehtud, sest ka euroaluseid on erinevad, aga põhiliselt, suures osas on need puidust. Siis nad lähevad paremal juhul kütteks, aga parimal juhul võiksid tõesti minna ringlusse tagastuspakendina. Nii et see on küsimus, mida tasub arutada. Kuid pakendiseaduse muudatuse raames see tõesti ei tõusnud päevakorrale, isegi mitte enne esimest lugemist täiskogus, kui küsimus oli küllaltki laiapõhjaliselt arutusel. Ilmselt tuleb selle teemaga tegelda, see on õige. Olen rääkinud.
Austatud istungi juhataja! Lugupeetud ettekandja, esiteks tänan ettekande eest! Milles teie arvates seisneb põhjus, et siiamaani mõned muukeelsed õpilased ei suuda koolis korralikult eesti keelt omandada? Samas ma tean näiteid, kui tudengid Venemaalt asusid õppima Tartu Ülikoolis, siis nad ühe aastaga olid võimelised omandama eesti keele sellel tasemel, et jätkata oma õpinguid juba eesti keeles. Miks koolides puudub ühtne ja tõhus metoodika eesti keele õpetamiseks? Ja ma palun vaikust kolleegidelt.
Lugupeetud istungi juhataja! Austatud välisminister! Eesti peab nii riigi kui ka ühiskonnana pidama Hiinaga mis tahes koostööprojektide puhul esmajoones silmas Eesti julgeoleku huve. Pole saladus, et Hiina pikaajalise mõjutustegevuse peamine eesmärk välisriigis on Hiina kuvandi parandamine. Uute tehnoloogiate kasutusele võtmine aitab Hiinal oma positsiooni maailmas veelgi ulatuslikumalt tugevdada, mistõttu peame igasugusesse informatsiooni kas Hiina luurealases tegevuses või ka Pekingi mõjutustegevuses laiemalt suhtuma äärmise valvsusega. Eriti oluline Eesti-suguse väikeriigi jaoks on, et Euroopa Liidu poliitika Hiina suunal oleks ühtne. Ettevaatlikuks peab meid riigina tegema Hiina Rahvavabariigi mõjutus akadeemiliste Hiina-uuringute suunal ning ka Hiinas toimuvat kajastava vaba ajakirjanduse mõjutamisel. Hiina propagandatööstus on oma narratiivi levitamiseks hakanud kasutama Lääne infokanaleid. Ühiskonnana saavad diskussiooni hoidmisel riiki aidata akadeemilised asutused, samuti Eesti ajakirjandus, olles tähelepanelik Hiina-poolsete mõjutuskatsete suhtes. Riigina peame taotlema Euroopa Liidu ühtset lähenemist Hiinale ning oluline on otsida ka Ameerika Ühendriikide, meie suurima liitlase tuge. Peame olema valmis neid küsimusi ühiskonnas põhjalikult käsitlema ning pingutama selle nimel, et Eesti poliitikakujundajatel oleks selge ettekujutus Hiina tegevusest ja rollist rahvusvahelisel areenil. Aitäh!
Hea eesistuja! Hea minister! Samal ajal, kui meie räägime riigireformist, toimubki tegelikult riigireform või toimuvad suured muutused. Ma pean silmas uute ametite moodustamist, nii nagu on Keskkonnainspektsiooni ja Keskkonnaameti kokkupanemine. Neljapäeval arutame me siinsamas hiiglasliku Haridusameti tekkimist. Kindlasti oleks lihtsam omavahel liita Haridus- ja Teadusministeerium ja Kultuuriministeerium kui panna tööle see hiiglaslik Haridusamet. Hajutage minu hirmu, et need suured ametid kujunevad nii võimsaks, et ministrile jääb pigem esinduskohustus, et midagi avada, midagi sulgeda. Kas me siin ei lähe vale teed, koondades ameteid liiga suureks, liiga suure raha ja liiga suure võimuga?
Tänan väga, härra juhataja! Hea minister! Te olete korduvalt maininud võimalust võtta Tallinna–Tartu maantee neljarealiseks ehitamiseks laenu. See mõte on olnud ka kunagi enne, kümmekond aastat tagasi ja saanud terava kriitika osaliseks, kuigi praeguseks oleks võib-olla maantee kuni Mäoni valmis ja ka laen soodsamatel tingimustel tagasi makstud. Aga see selleks. Minu küsimus on järgmine: kas te olete selleks juba midagi teinud – olete rääkinud sellest oma koalitsioonipartneriga, olete esimesed mõtted paberile pannud – või on see täna lihtsalt unistusena siin saalis välja öeldud?
Aitäh! Austatud ettekandja! Kohtute tööst kõneldes räägitakse tavapäraselt ka kohtumenetluse aegadest. Kui vaadata teie ülevaate juurde lisatud statistikat, siis on näha, et sama menetlusliigi puhul erinevad menetlusajad eri maakohtutes isegi kaks korda ning ka ühe kohtuliigi, ühe maakohtu piires ei ole need ajad mitte ühesuguse tendentsiga. Näiteks Tartu Maakohtus on tsiviilasjade menetlemise aeg kõige lühem, aga samas väärteoasjades on ta punase laterna osas. Millest nii suured erinevused võiksid tulla? Kas see on asjade loomulik seis?
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea minister, mina pean ka tänama – väga põhjalik ettekanne ja töö. Aga seal on kajastatud ka riigimajade teema ja ma küsin, kas valitsuses on tehtud kõik otsused riigimajade kohta üle Eestimaa. Kas kõik riigimajade otsused on juba valitsusest läbi käinud? Kas on otsustatud, et need tulevad? Ja on ka teine teema, mida ma olen varemgi teie käest küsinud. See on riigiasutuste töötajate ametikohtade väljaviimine regioonidesse. Kuidas see läheb? Mind huvitab just see, kui palju kohti on Lõuna-Eesti poole läinud.
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Õiguskomisjon arutas käesolevat eelnõu kahel korral. Kõigepealt arutasime seda 5. novembril, kui komisjoni istungil osales terve hulk tublisid Justiitsministeeriumi ametnikke. Sellel komisjoni istungil tegi komisjon viis muudatusettepanekut. Esimese sisu oli selles, et andmed vandetõlgi välisriigis omandatud kutse kohta pannakse Justiitsministeeriumi kodulehele. Teise muudatusettepaneku sisu oli selles, et justiitsminister väljastab uued kutsetunnistused ühe kuu jooksul seaduse jõustumisest arvates. Ülejäänud kolme muudatusettepanekuga on muudetud eelnõu sõnastust ja numeratsiooni. Õiguskomisjon tegi 5. novembri istungil konsensuslikult järgmised otsused: saata eelnõu täiskogu päevakorda 20. novembriks, s.o tänaseks, ja kui eelnõu teine lugemine täna lõpetatakse, siis teeme ettepaneku saata eelnõu kolmandale lugemisele 21. novembril. Õiguskomisjon kogunes uuesti 11. novembril ja muutis oma otsust selles osas, et me ei tee ettepanekut saata eelnõu kolmandale lugemisele homme ehk 21. novembril, vaid 11. detsembril. Ka selle ettepaneku poolt olid kõik komisjoni liikmed. Aitäh! Aitäh! Ma pean ütlema, et komisjonis me nii huvitavaid kombinatsioone ei arutanud. Keegi niipidi seda küsimust ei tõstatanud ja mul on siin kõnepuldis väga raske hakata välja mõtlema, mis minu arvates võiksid olla sellised kõrvaltegevused. Küllap ma mõne suudaksin ka välja mõelda, aga ma arvan, et sellel ei ole vist mõtet. Mis eelnõu autoril mõttes oli, seda me kahjuks ei märganud küsida.
Austatud eesistuja! Head kolleegid! Tõenäoliselt üks olulisemaid küsimusi, millega meil siin tegelda tuleb, on Eesti riigi julgeolek. Sellest on ka täna siin päris palju räägitud. Eesti riigi julgeoleku üks olulisemaid komponente on tõenäoliselt piirivalve. Eesti piirivalve taastati peale Eesti taasiseseisvumist ja selle tase oli päris hea, see loeti isegi kolme kõige paremini toimiva piirivalve hulka Euroopas. Mõni aeg tagasi see toimiv piirivalve reorganiseeriti ehk pandi kokku politseiameti ja migratsiooniametiga. Peale seda on olukord drastiliselt muutunud. Paljud spetsialistid on juhtinud tähelepanu, et uuel süsteemil on terve hulk puudusi, millega tuleb tegelda. Selline autoriteetne inimene nagu Tarmo Kõuts, kes iseseisvat piirivalvet taastas, on leidnud, et piirivalve tuleks taastada sellisel kujul, nagu see oli taasiseseisvusaja alguses. Tema mõtetega on tulnud kaasa terve hulk inimesi, kes on andnud selle mõtte toetuseks ka allkirju, mida võib olla umbes kolm ja pool tuhat. Õiguskomisjon on Tarmo Kõutsi ära kuulanud. Ka minus on tekkinud veendumus, et see on probleem, millega tuleks lähiajal üsna tõsiselt tegelda. Muu hulgas on praeguse süsteemi puudusena välja toodud, et meil toimub tagantjärele reageerimine. Kõigepealt on sündmus ja siis me reageerime sellele. Sellist tegutsemisviisi tänapäevases piirivalves tõenäoliselt aga lubada ei tohiks. Samuti puudub ülevaade julgeolekuohtudest. Kui aga ülevaade julgeolekuohtudest puudub, siis ei ole võimalik neile ka adekvaatselt reageerida. Kui olukorda kokku võtta, siis piltlikult öeldes on püütud kokku panna kaks funktsiooni – politseiline funktsioon ja piiri valvamise funktsioon –, mis aga tõenäoliselt ei ole ühildatavad. Nagu ka komisjoni istungil välja toodi, korraga ei saa kahte asja teha. Ei saa kiirust mõõta või pätte püüda ja samal ajal piiri valvata. Nüüd on pakutud välja järgmised olulised punktid, mida tuleks silmas pidada. Kõigepealt peaks meil olema struktuur, mis tegeleb puhtalt piiri valvamise ja p
Hea kultuuriminister! Stipendiumidega toetatakse peale sportlaste üsna palju ka kultuuritegelasi, sh kirjanikke. Kui natuke analüüsida kultuurkapitali praktikat, siis joonistub välja kolm mustrit. Ühel juhul toetatakse ilmselgelt edukaid kommertsautoreid, kellele kirjastused oleksid võimelised maksma üsna tõsiselt võetavaid honorare. Teiseks on terve hulk inimesi, kes juba mitmeid ja mitmeid aastaid on stipendiumisaajate nimekirjas olnud, aga kelle teostest on suhteliselt vähe kuulda. Siis on terve hulk algajaid, otsivaid, innovatiivseid autoreid, kes eksivad sellesse nimekirja kord või paar. Kas on mingi kultuuripoliitiline positsioon nende stipendiumide puhul ja kuidas õigustada stipendiumide maksmist kommertsedukatele autoritele?
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Riigikogu õiguskomisjon arutas oma 5. novembri istungil seda seaduseelnõu, milleks on äriseadustiku muutmise ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 307. Räägin lühidalt seaduseelnõu eesmärkidest. Eesmärk on võimaldada kasutusele võtta äriregistri uus menetlustarkvara. Seda eelkõige sellepärast, et paberil avalduste ja dokumentide laekumine on vähenenud miinimumini ning suurenenud on elektrooniliselt infosüsteemi kaudu esitatavate digitaalallkirjastatud avalduste hulk. Seetõttu on vaja paberil peetava registri kohta käivaid sätteid muuta ning kohandada neid selliselt, et need sobiksid elektrooniliselt peetavale registrile. Eelnõuga parandatakse mõningaid äriseadustiku sätteid, ilma et nendes sätetes tehtaks sisulisi muudatusi. Muudetakse neid sätteid, mis on aegunud või mida ei ole võimalik reaalselt järgida. Samuti on tehtud muudatusi registripidamist puudutavates sätetes. Sisulisemateks muudatusteks võib pidada seadustikus toodud trahvimäära vähendamist ja registriosakondadele teiste osakondade kandeavalduste lahendamiseks ning kannete tegemiseks võimaluste andmist. Kinnistusraamatuseaduses tehtavad sisulised muudatused on seotud kinnistusosakondade ja nende tööpiirkondade vahelise range seotuse kaotamisega. Õiguskomisjon esitab algatajate nõusolekul eelnõu esimesele lugemisele muudetud kujul. Muudatus puudutab vaid eelnõu § 10 lõike 1 jõustamissätet, mis algselt nägi ette jõustamise 1. novembril 2012. Praegusel, muudetud kujul on jõustumine põhiosas kavandatud järgmisele päevale pärast seaduse Riigi Teatajas avaldamist. Õiguskomisjonis otsustati saata eelnõu täiskogu 13. novembri 2012. aasta päevakorda, teha ettepanek esimene lugemine lõpetada, määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks 14. november 2012 ja määrata ettekandjaks Siim Kabrits. Kõik need otsused tehti konsensuslikult. Aitäh! Aitäh küsimuse eest! Komisjonis see küsimus käsitlusel ei olnud. Eelnõu põhilised küsimused on seletuski
Lugupeetud kolleegid! Nagu juba enne juttu oli, eelmises Riigikogus oli seda riigireformiteemalist arutelu hulgem. Selleks olid ka omad põhjused, kas või seesama haldusreform ja haldusreformi ajakava, mis teatud surve peale pani. Mina olin siis ühel hetkel ka riigireformi probleemkomisjoni esimees ja minust järgmine riigireformi probleemkomisjoni esimees oli Tanel Talve, kes on andnud ka oma hinnangu täna käsitletavale eelnõule ega saa aru, mis vahet on sellel Riigikogu otsuse eelnõul, mis võeti vastu 2019, kus olid põhialused, ja tänasel eelnõul. Ehk eeldatavasti, kuna sisulist vahet ei nähta – võib-olla see on kusagil detailides, härra minister rääkis ka nendest detailidest –, oleks olnud tõesti mõistlik asjade käik see, et uue koosseisu põhiseaduskomisjon oleks võtnud aluspõhimõtete edasiarendamise eesmärgiks. Nüüd läks nii, et valitsus tegi oma ettepaneku ja justkui võib öelda, et loob Riigikogule veidikene survet, et võiks sellise asjaga nagu riik ja tema korraldus paremini tegelda. See on nii. Igal juhul on selge, et see debatt on pihta hakanud ja seda tulebki pidada. Siin ka enne kolleegid rääkisid, mis on riigireformi definitsioon. See on ääretult keeruline teema ja on rubriigist, mis värvi on armastus. Üleüldse see sõna "reform", see kõlab Eesti asja ja Eesti poliitika kontekstis nii, et meil on suured muutused, mille nimi, saab ütelda, on reform, on see siis maareform, omandireform, põllumajandusreform või töövõimereform. Tegelikult on ikkagi niimoodi, et hea riigi jätkukujundamine ongi pidev protsess. Kas ta nimi peab olema reform või mitte, on selline maitseasi. Riigi edendamine – ma usun, me kõik saame ühtemoodi aru, et selle nimel tuleb pingutada. Kindlasti olen ma seda meelt, et Riigikogu roll kogu selles debatis peab olema märksa suurem. Kahjuks on ikkagi läbi aegade olnud nii, et on väga palju Riigikogu liikmeid, kellel tegelikult selle vastu väga suurt huvi ei ole. Nii see ka on. Nii et jah, selle tänase eelnõu kohta tuleb ütelda, et väga keeruline
Austet istungi juhataja! Head kolleegid! Sotsiaaldemokraadid algatasid Riigikogu liikme staatuse seaduse ja riigivaraseaduse täiendamise seaduse eelnõu nr 603, lähtudes arusaamast, et tuleb välistada võimude lahususe printsiibist tulenev huvide konflikt Riigikogu liikmete kuulumisel riigi osalusega äriühingute ja riigi asutatud sihtasutuste nõukogudesse. Samuti tuleb riigivaraseaduses nimetatud juriidiliste isikute nõukogude liikmete nimetamise protsessis kandidaatide sobivuse ja pädevuse hindamine muuta laiapõhjalisemaks ja läbipaistvamaks. Nende eesmärkide saavutamiseks teeme ettepaneku täiendada kahte eelnõu pealkirjas nimetatud seadust. Esiteks, kehtiva Riigikogu liikme staatuse seaduse kohaselt ei või Riigikogu liige olla oma volituste ajal riigi osalusega äriühingu ja riigi asutatud sihtasutuse juht ega juhatuse liige. Kõnealuse eelnõuga laiendatakse keeldude nimistut nende organisatsioonide nõukogudele. Selleks tuleb Riigikogu liikme staatuse seaduse § 28 sõnastust ja pealkirja täiendada sõnaga "nõukogu". Teiseks teeme ettepaneku täiendada riigivaraseaduse § 81 lõikega 5, millega antakse osaluse valitsejale ning asutaja- või liikmeõiguste teostajale õigus nimetada nõukogu liikmeks vaid isik, kelle nimetamiseks on andnud nõusoleku Riigikogu asjaomane komisjon. Asjaomase komisjoni nimetab Riigikogu juhatus. Need kaks siinkirjeldatud väikest vormilist muudatust annavad eelnõu algataja hinnangul kordades suurema sisulise efekti. Esimese muudatusega välistame sellise huvide konflikti, et Riigikogu komisjonides peavad Riigikogu liikmed otsustama küsimusi, mis puudutavad neid endid või nende fraktsioonikaaslasi. Me välistame võimude lahususe printsiibi rikkumise, kus riigivara valitseja määrab nõukogusse Riigikogu liikmeid ehk seadusandja saab volitused täitevvõimult – kannab ministri ees vastutust, täidab ministri antud ülesandeid ja saab selle eest ministri määratud tasu. Eelmine õiguskantsler Allar Jõks viitas juba 2008. aastal, et selline olukord on ametite ühit
Hea minister! Valitsuse selline julge käitumine on igati tunnustatav – opositsioonile pakub rahulolu igasugune tarbija olukorra kergendamine. Nüüd aga väidavad teie oponendid, et pankade soovimatus investeerida taastuvenergia projektidesse võib tulevikus märksa tugevneda. Teie oponendid väidavad koguni, et nüüd ei tule enam uusi investeeringuid Eestisse. Minu küsimus on: kui palju me siis seda taastuvenergiat siin Eestisse lubada tahame, sest teatavasti eelkõige tuule puhul peab meil olema ka, millega seda vajaduse korral kompenseerida. Kas meil ongi see piir ees, et me ei tahagi neid enam siia, ja me võime nüüd selle tõttu ka julgelt käituda? Hea minister! Ma kinnitan teile, et ma olen kindlalt veendunud, et te ajate õiget asja. Ütleme niimoodi, et ma igati toetan sellist tegevust. Minu järgmine küsimus aga on selline. Kujutame endale ette, et lobigruppide surve valitsusele läheb nii suureks, et sellest plaanist tuleb taganeda. Kas siis võiks tulla kõne alla see, et tarbija olukorra parandamiseks me siiski mõnevõrra vähendame elektriaktsiisi, mida <PARTY> ka eelarve menetlemisel üritas saavutada? Tegelikult on see instrument, mis aitaks elavdada sisemajandust ja kaugemas perspektiivis võimaldaks luua juurde uusi töökohti, nii et rohkem inimesi annaks majandusse oma panuse.
Mul on täna siin hea lihtne rääkida, kuna Heljo Pikhof rääkis enamiku <PARTY>-i seisukohtadest juba ära. Kahju, et sotsiaaldemokraatide omadest nii vähe juttu oli. Ma tunnustan ka Mailis Repsi, kes samuti rääkis oma kõnes tervest hulgast <PARTY> ja Res Publica Liidu programmilistest seisukohtadest. Mis on mul sellele kõigele siis lisada? Ma olen täiesti nõus sellega, et kui me loeme selle eelnõu iga üksikut paragrahvi, siis näevad need päris head välja. On võimalik väga lihtsalt tõendada sedagi, et juba enne selle eelnõu üleüldse Riigikokku jõudmist juhtis <PARTY> tähelepanu, et need ilusasti kõlavad paragrahvid vajavad pikka ja põhjalikku selgitust, et nii lastekaitsetöötajad kui ka perekonnad suudaksid neid pisutki ühesemalt tõlgendada. Me oleme seda vajadust rõhutanud enne eelnõu siia majja jõudmist ja kogu selle aja jooksul, mil lastekaitseseadus Riigikogus menetluses olnud on. Võib-olla tõesti tuleb meil järele mõelda, kas Riigikogu liikmed või fraktsioonid võiksid tulevikus esitada parandusettepanekuid ka eelnõude seletuskirjade kohta. Ma tunnistan, et üks väheseid asju, mis ma olen lapsi kasvatades omandanud, on teadmine, et peaaegu alati on õigus vanaemadel. Eriti siis, kui jutt käib lastest, peaksid vanaemad palju sagedamini sõna saama. Mulle läks väga korda see, mida hiljuti ütles Mare Rossmann – jah, seesama õpetaja, kes 17. juunil 1988 ütles lauluväljakul, et saagu meid palju ja mingu meil kõigil hästi –, et on kaks asja, mille pärast ta praegu oma südant valutab. Need on lapsed, kes ei saa iseenda heaks midagi teha, ja haridus. Nendes kahes lauses on Eesti riigi mõte, püsimise garantii ja kestmise alus. Lastekaitseseadust on Eestile loomulikult väga vaja, see on väga vajalik seadus. Kahjuks ei saa me aga sellele seadusele läheneda nii, nagu tegid sotsiaaldemokraadid. Meenub lugu memmekesest, kes on pannud kuulutusse kirja, et ta võtab üürilise ilma koduloomadeta, aga üürnik tuleb kohale koos mao, koera ja kassiga ning ütleb: "Jätame need kolm tükki siin
Aitäh, austatud eesistuja! Lugupeetud ettekandja! Me menetleme siin Riigikogus pidevalt erinevaid Euroopa Liidu, Euroopa Komisjoni ja Eesti seisukohti Euroopa Liidu [dokumentide] kohta, kus üks läbiv joon on see, et tuleb hakata kõiki ja kõike maksustama ja tõstma laenuintresse, et ainult mingi grupi poolt soositud grupp ettevõtjaid või ettevõtlust saaks soodsa hinnaga tulevikus laenu, üldse laenu. Olukorras, kus Saksamaa, kes on olnud üks rohepöörde eestvedaja, ütleb täna, et tuleb jätkata oma söetööstusega mingi aeg, kus ollakse pikendamas tuumaenergia kasutust, kas see ei tundu kuidagi väga-väga silmakirjaliku olukorrana, et me täna ikka veel tambime oma Eesti seisukohtades kogu aeg seda, et intress peab olema soodne ja laen kättesaadav ainult nendele, kes teevad mingisuguseid rohestamise eesmärke? Kas see ei tundu väga silmakirjaliku käitumisena?
Aitäh sõna andmast! Lugupeetud peaminister, kõigepealt palju õnne esimese infotunni puhul! Mul on nüüd suurepärane võimalus küsida ka oma esimene küsimus sinu kui peaministri käest. See küsimus loomulikult on seotud värske koalitsioonileppega. Kuna sa oled öelnud, et see on arusaadavatel põhjustel üldine, siis ma tahaksin seal mõndagi täpsustada. Ja teema on, mis seal salata, meid kõiki viimastel nädalatel šokeerinud järjekordne korruptsioonijuhtum. Sellega seoses on minu küsimus selline. Kui ma loen seda koalitsioonilepet, siis siin on küll mõned asjad, mida kindlasti plaanitakse teha. Muu hulgas annab see võimaluse oodata, et tehakse konstruktiivset koostööd ühinguga Korruptsioonivaba Eesti. Aga ma ei loe siit midagi välja sellest, kuidas kavatsetakse võidelda poliitilise korruptsiooni juurpõhjusega, millele paljud eksperdid on aastate jooksul tähelepanu juhtinud. Mida kavatseb sinu juhitav valitsus teha, et surve poliitiliseks korruptsiooniks oleks väiksem? Me teame, et üks selle juurpõhjuseid on see, et Eestis sõltuvad valimistulemused rahast peaaegu üks ühele: mida rohkem raha sul on, seda parema tulemuse sa valimistel saad. See paratamatult paneb erakondadele surve leiutada erinevaid viise, teha võimalikult suuri kampaaniaid. Sellest on aastaid räägitud, et me peaksime nii korruptsioonivaates kui ka sisulises mõttes püüdma selle poole, et oleks ideede võistlus, mitte raha võistlus, kui me räägime sellest, millist visiooni oma riigist me püüame inimestele pakkuda, kui me tahame midagi olulist muuta. Kas sul on mingi nägemus sellest, mida sina peaministrina saad teha, et selle probleemi juure kallale minna, et tegelikult selle probleemi olemusega tegelda? Aitäh väga sisulise vastuse eest! Ma küsin edasi sellesama kohta, millele sa viitasid. Oletame, et me tõepoolest suudame teha seda, mida te koalitsioonileppes lubate. Me tugevdame Erakondade Rahastamise Järelevalve Komisjoni ja anname neile just nimelt võimaluse kontrollida ka kulusid, nii et me saame tõesti võ
Austatud Riigikogu esimees! Head kolleegid! Austatud peaminister! Kuna te esitasite essee teemal "Kui ma oleksin Kohtla-Järve linnapea", siis kui te lubate, esitan mina essee teemal "Kui ma oleksin peaminister". Kui ma oleksin peaminister, siis mul oleks täna piinlik Riigikogu ees seista ja sellist juttu rääkida. Tõesti, te ainult süüdistasite kõiki: probleemides on süüdi kohalik omavalitsus ja korteriühistud, kes iganes, aga kindlasti mitte valitsus, valitsus ei ole pidanud justkui midagi tegema. Äkki olete te unustanud, mis seisus on praegu Ida-Virumaa ja mis seal üldse toimub? Me kõik mäletame, et eelmisel aastal käis Kristen Michal Ida-Virumaal ja ütles, et kohe-kohe on seal 4000 uut töökohta ja siis on kõik suurepärane. Aga tegelikult, nagu te teate, sai Kohtla-Järve Linnavalitsus alles aastavahetusel, pärast aastaeelarve kinnitamist, teada, et VKG koondab veel umbes 500 inimest. Nii et Kristen Michali prognoos ei olnud pehmelt öeldes väga täpne. Alles hiljuti lugesin ma artiklit, kus ta rääkis, et lähiaastate jooksul on plaanis luua 2500 töökohta. Nii et ta on juba natuke pessimistlikumaks muutunud. Aga see selleks. Ma tahan öelda, et Kohtla-Järve Linnavalitsuse elu ei ole praegu nagu lill. Mis puudutab kõnealuseid korteriühistuid, siis mõni neist ei saa isegi unistada kohtusse minekust, hagi esitamisest või millestki sellisest, sest neil lihtsalt ei ole raha. Vist kõige suurem maja, kus ei ole praegu kütet, asub aadressil Vahtra 23. Selle maja võlgnevus VKG-le on kokku umbes 5500 eurot. Kui mina käisin selles majas, siis nägin ma seal korteriomanikku, kes võttis oma korterilt metallukse eest ära, pani selle oma autosse ja viis ära. Tema võlgnevus korteriühistu ees on umbes 8000 eurot. Nii et kui ka ainult tema maksaks oma võla kinni, siis saaksid kõik teised elada samamoodi nagu varem, ei oleks seda probleemi, et kaugküttesüsteem oleks välja lülitatud. Tegelikult tahan ma teid paluda mitte unustada, et nendes majades elavad inimesed, aga neid maju ei ole enam
Suur tänu! Tere päevast! Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Austatud viipekeelsed külalised seal rõdu peal! See arupärimine on samalaadne kui see, mis sai siin möödunud talvel korra juba esitatud. Nüüd esitame 19 kolleegiga selle uuesti, sest viipekeele tõlkide koolitamise olukord on jätkuvalt selgusetu. Ja tegelikult ka seepärast, et see on suur ja mitmetahuline probleem. Miks see nii on? Kõigepealt, viipekeelsetele inimestele, keda Eestis on suurusjärgus 1500–2000, on viipekeel ainus väljund, mis võimaldab sidet tavaühiskonnaga. Keeli õpitakse valdama kuulmise kaudu ja kurtidel pole see võimalik. See on ka peamine põhjus, miks eesti viipekeel on seaduse tasandil võrdsustatud riigikeelega ehk siis eesti kirjakeelega. Eesti viipekeel ei ole meile siin võõrkeel, see on meie oma keel. Viipekeelsete inimeste aktiviseerumine ühiskonnas on suurenenud. On palju suurem soov olla kaasatud, sealhulgas omandada haridus. See tähendab järjest suuremat vajadust kvaliteetse, kõrgtasemel tõlketeenuse järele. Praegu aga pikeneb olmetoimingutekski abi vajadusest etteteatamise aeg järjest. Tõlkide olemasolust sõltub viipekeelsete inimeste olmeline toimetulek ja konkurentsivõime tööturul. Osalise töövõimega inimeste hulgas on alg- ja põhiharidusega inimesi üle kahe korra rohkem võrreldes nn tavaliste inimestega või tavatööturul olijatega. Samuti on tööturul nende keskmine töötasu vaid pool sellest, mida tavatöötaja tööturult saab. Need ei ole kiita näitajad. Kõrgtasemel viipekeele tõlkide koolitamine, olgugi et vaid väikse ühiskonnagrupi jaoks, on neile eluküsimus, aga tähtis ka teistele. Selle koolitamise lõpetamine lükkab need inimesed ühiskonnast eemale. Võiks öelda, et me põlistame sellega segregatsiooni. Riigis töötab praegu kaks-kolm korda vähem tõlke, kui neid tegelikult vaja oleks. Ja sellest siis ka meie küsimused haridus- ja teadusministrile. Me küsime, milliseid lahendusi ja võimalusi Haridus- ja Teadusministeerium näeb olukorras, kus järgmise aasta lõpust lõpetatak
Lugupeetud juhataja! Head kolleegid! Annan üle otsuse eelnõu. See on Riigikogu otsus "Eesti esindaja nimetamine Põhjamaade Investeerimispanga kontrollkomiteesse". Lähtuvalt Eesti, Islandi, Leedu, Läti, Norra, Rootsi, Soome ja Taani vahelise Põhjamaade Investeerimispanka käsitleva lepingu ning Eesti Vabariigi ja Põhjamaade Investeerimispanga makselepingu ratifitseerimise seaduse § 2 lõikest 3, Riigikogu otsustab nimetada Põhjamaade Investeerimispanga kontrollkomiteesse Eesti esindajaks 2015. aasta 1. juunist kuni 2016. aasta 31. maini Remo Holsmer; tunnistada kehtetuks Riigikogu otsus "Eesti esindaja nimetamine Põhjamaade Investeerimispanga kontrollkomiteesse". Eelnõu on ühel lugemisel. Aitäh!
Aitäh! Ma kohe räägin, milles siin sisuline probleem on. Küsimus ei ole ainult selles, et nii Riigikogul kui ka Riigikontrollil, kelle kohustus see on, on keeruline kontrollida, kes ja mismoodi seda raha on kasutanud. Küsimus on ka milleski muus. Kui see kvoodiraha on kõigepealt Keskkonnaministeeriumi real tuluna ja kandub pärast kuluna üle teistele ministeeriumidele, siis on muutmise vajadus seotud lihtsa asjaoluga: Riigikogu ei ole kuskil heaks kiitnud ühtegi lepingut, mille alusel kvoodiraha kasutatakse. See on põhiseaduse küsimus. Kes on andnud valitsusele õiguse kasutada neid miljoneid, ilma et Riigikogu oleks andnud selleks heakskiitu?
Suur tänu! Ma loodan, et suurem osa sellest saalist tajub, kuivõrd haavatav on säärase väikese rahvaarvuga inimeste kooslus, selle kultuur ja keel suurte keelte mõjupiirkonnas. Aga mitte sellest ei taha ma rääkida, vaid küsin täiesti konkreetselt, arvestades eelnõus toodud ettepanekut anda üle 65-aastastele inimestele võimalus vene keeles eksamit sooritada ehk sisuliselt eesti keelt oskamata kodanikuks saada. Kuidas te kommenteerite seda, et Venemaa põhiseaduse vist § 38 ütleb otseselt, et Venemaa kodakondsuse saab ainult inimene, kes valdab vabalt vene keelt?
Austatud juhataja! Lugupeetud kolleegid! Keskkonnakomisjon arutas seda eelnõu neljapäeval, 16. mail. Ülevaate seadusest andis Kaupo Heinma, kes selgitas, et Euroopa Komisjon on algatanud rikkumismenetluse elektroonikaromu direktiivi puuduliku ülevõtmise kohta ja selle eelnõuga viiakse jäätmeseadus kooskõlla Euroopa Liidu õigusega. Meil tekkis küsimus mõningate ainete kohta, näiteks mis seadmetes kasutatakse butüülbensüülftalaati. Saime teada, et tegemist on plastides kasutatava ühendiga, mida leidub näiteks Hiinas toodetud mänguasjades ja elektrijuhtmetes elastsuse tagamiseks. Oli küsimus, kas muudatus puudutab ainult kirikuoreleid, ja selgus, et see puudutab lisaks ka vileoreleid, mis võivad sisaldada pliid, kuid mis muidu keelataks turul. Alternatiivi otsides leiti, et ilma pliita ei saavutata orelitel nii head kõla, ning seetõttu tehakse selline väike erand. Komisjon otsustas konsensusega teha ettepaneku määrata muudatusettepanekute tähtajaks 31. mai kell 10, määrata ettekandjaks siinolija ja siin saalis täna seda eelnõu arutada. Aitäh! Nii nagu me arutluses aru saime, tegemist on puhtalt tehnilise eelnõuga. Meie praegune asjaomane seadustik ei vasta Euroopa Liidu direktiivile ja me parandame varem tehtud vead ära. Ei, need muudatused peavad olema seaduses.