EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-et huggingface dataset:
Palun kolm minutit juurde. Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid ja ülekande jälgijad! Mul on hea meel, et palju räägitud Euroopa Liidu taaskäivitamise kava eelnõu on jõudnud Riigikogu suures saalis lõpphääletuseni. Tunnustan valitsuse eelmist koosseisu, kes kava koostamisega algust tegi, ja praegust koosseisu, kes sisuka tööga jätkas. Keskerakonna fraktsiooni ettepanek on eelnõu täna vastu võtta, et valitsus saaks dokumendid Euroopa Komisjonile esitada. Loodan, et taaskäivitamise kava edasine menetlus kulgeb hoogsas tempos ja varsti jõuavad kavas ettenähtud investeeringud Eesti inimesteni. Nüüd eelnõu sisulisest poolest. Taaskäivitamise kava hõlmab erinevaid toetusi ja lisaks sellele on Eestil võimalus võtta laenu. Neid võimalusi tuleb julgelt kasutada. Võrreldes teiste Euroopa toetuste ja riigi võetavate laenudega on tegemist soodsa pakkumisega. Olgu rõhutatud, et tagasimaksmine algab alles aastal 2027 ja kestab aastani 2058. Kogu selle 32-aastase perioodi keskmisena tähendab see Eestile orienteerivalt 5% võrra suuremaid sissemakseid Euroopa Liidu eelarvesse võrreldes olukorraga, kui Euroopa Liit poleks laenu võtnud. Toetan Euroopa Komisjoni hinnangut, mille kohaselt on taaskäivitamise kava isetasuv. See tähendab, et lisavahendite toel kiirenevast majanduskasvust saadav lisatulu ületab täiendava koormuse Euroopa Liidu sissemaksu kasvu näol. Taaskäivitamise kava vahendid jagunevad mitmesuguste fondide vahel eesmärgiga pakkuda positiivset sotsiaalset ja majanduslikku mõju täiendavate investeeringute kaudu. Fondide fookus on veidi erinev. Nii on taaskäivitamise rahastu eesmärk toetada riikide väljumist kriisist tugevamana digi- ja rohepöörde ning struktuursete reformide elluviimise abil. Vastavalt rahastu määrusele peab taaskäivitamise rahastust 37% panustama kliimaeesmärkide saavutamisele ja 20% digitehnoloogiatele. Rohevaldkonna investeeringute üheks oluliseks sihtrühmaks on ettevõtjad. Rahastusega on plaanis toetada ettevõtete rohepööret spetsiaalse r
Suur tänu! Mul on väliskaubandus- ja infotehnoloogiaminister Raul Siemile natuke kombineeritud küsimus. Vastates Mart Võrklaeva küsimusele te ütlesite minu meelest väga õigesti, et mitte kvantitatiivsed kaalutlused, vaid kvalitatiivsed kaalutlused määravad, kuidas pakiautomaate tuleb üle Eesti laiali jagada. Ei pea olema suured rahvahulgad ja külad, vaid tuleb arvestada kvaliteediga. Alles äsja te allkirjastasite ühe väga märgilise memorandumi rahvusvaheliste partneritega, mis seab eesmärgiks luua ülemaailmne digivalitsemise ja riigi e-teenuste platvorm või standard. Seos turismiga on kõigel sellel aga see, et kogu maailm on omavahel seotud ja tehnoloogiliselt on vältimatu, et see valdkond areneb. Kas te siiski mõistate, et see pandeemia ei ole mõjutanud ainult turismisektorit? See on mõjutanud kogu seda sektorit, kus tuleb töötada kaugtöö ehk siis kiirete internetiühenduste abil. Kas te tunnistate seda seost? Ja ikkagi mul on palve, et te annaksite kindlust nendele inimestele, kes ei tule siia turistina, vaid tulevad siia kaugtööd tegema, samuti meie oma inimestele, kes teevad kaugtööd mis tahes maailmapunkti jaoks.
Aitäh! Lugupeetud proua ettekandja! Te rääkisite siin mõne sõnaga ka Euroopa Liidust ja Euroopa Liidu eelarvest. Nüüd enne veel, kui tuleb kevad ja Keskerakonna maksuplaan, tuleb veel sügis ja talv. Tulevad ka Euroopa Liidu läbirääkimised järgmise eelarveperioodi kohta. Tühi kott ei seisa püsti. Ehk selge see, et Euroopa Liidu eelarve vajab omavahendeid, tulusid ja maksusid. Millised on selles kontekstis Keskerakonna ettepanekud? Missugused üleeuroopalised maksud peaksid toetama uut eelarveläbirääkimist? Mis oleksid sellised maksud, mis oleksid euroopaüleselt mõistlikud ja Eestile vastuvõetavad?
Suur tänu, härra juhataja! Härra minister! Mind natuke häirib, et te taandate selle küsimuse Mart Järviku isikule. Mart Järvik on nüüd määratud Maaelu Edendamise Sihtasutuse nõukogusse, mis on samuti väga oluline ametikoht, eriti maaelu edendamisel. Kas te saaksite võib-olla tema praeguse kabineti üle kontrollida, et Mart Järvik saaks lahti sellest mõttest, et teda kuulatakse pealt? Aitäh! Kuna Mart Järvik on endiselt Eesti riigis väga kõrgel ametipostil ja teda jäi tõenäoliselt vaevama see tunne, et teda kuulatakse pealt ja jälgitakse, siis võib-olla te tema rahustuseks siiski kontrollite läbi tema praeguse kabineti.
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud kultuuriminister! Ma kõigepealt täpsustan, et mul on kaks küsimust, mis on omavahel väga seotud. Eestis on ligi 4000 litsentseeritud treenerit, neist 2/3 töötab töölepingu alusel, 1/3 käsunduslepingu alusel. Sellele infole tuginedes võib öelda, et üle 1000 treeneri, kes meie noorte ja vanade tervise eest hoolt kannavad, ei saa töötukassa meetme kaudu mingisugust abi. Töölepinguga töötavad treenerid saavad abi vajadusel nii töötukassast kui ka Kultuuriministeeriumi loodud toetusmeetmete kaudu. Kas Kultuuriministeeriumil on kavas toetada treenereid, kes töötavad käsunduslepingu alusel? Ja murelikud on ka paljud spordiklubid, kes ootavad valitsuse otsuseid, kas sellel aastal on võimalik korraldada laste- ja spordilaagreid. Sellest sõltub spordiklubide tulevik. Kui suvel ei lubata laagreid korraldada, siis paljud klubid koondavad oma treenerid ja kuulutavad välja pankroti. Aitäh! Ma täpsustaks seda, et erilist tähelepanu on vaja pöörata sisetingimustes tegutsevatele spordiklubidele. Ma tean, et välitingimustes juba treeningud toimuvad, neil on teada kindlad reeglid, kuidas tuleb käituda. Aga jah, see on praegu, kuidas öelda, aja küsimus. Nende treenerite ja nende klubide tulevik on mängus. Mis nad siis ikkagi teevad? Ütlen spordiinimesena, et tavaliselt me kannatame hambad ristis, kui finišijoont on juba näha. Kui kaua ikkagi tuleb kannatada – kas me jääme sinnamaani ellu? Ma tõesti väga loodan, et selle nädala jooksul suudetakse otsused ära teha. Tean seda, et väga paljud spordiklubid on hädas. Te teate, et suvel ei ole nii nagu talvekuudel, et käivad treeningud, õpilased käivad trennides. Aga ka suvekuude rendid on vaja maksta, on suured võlad. Loodan väga, et te teete kindla otsuse, mis hakkab edasi saama. Soovime edu, et see otsus tuleks kiirelt!
Aitäh! Me teame kõik, et riik on kuulutanud perekonna kaitse all olevaks ja perekonnaseadus sätestab, et abielu sõlmitakse mehe ja naise vahel. Aga kooseluseadus annab täiesti vabad käed sõlmida täiesti piiramatu arv neid kooselusid, ühesõnaga, on püütud legaliseerida polügaamiat Eestis. Kogu sellise õigusliku praagi taustal on meil juhtumeid, kui kohtunikud on püüdnud omavolitsedes, Eesti seadusi rikkudes ja võõrriikide seadusi kasutades ikkagi kasutada seda kooseluseadust, mis ei ole ju jõustunud, kuna rakendusakte ei ole. Mis hinnangu sa sellisele tegevusele annad?
Aitäh! Ma võib-olla eksin, aga ikkagi, eelmises punktis ma ei tahtnud seda küsimust ära raisata. Eelmine kolmapäev oli teil vist ikka seesama ettekanne, mis oli eelmises punktis, mitte selles punktis, teid lihtsalt siin ei olnud. Aga ma küsin ... Neljapäeval ... Jah. Aga ma täpsustan: "Eesti õhuruumi kasutamise piiramine", § 41 punkt 1. Siin on kirjas, et kehtestab Vabariigi Valitsus oma korraldusega. Ma ei näinud dokumentide juures seda valitsuse korraldust. Meil tavaliselt on eelnõu juures ka need korraldused. Kas need tulevad enne teist lugemist siia saali või kust neid võiks leida?
Lugupeetud härra minister! Jätkan kolleeg Jaansoni küsimust. Eelmisel nädalal olid meil üleval teemad, mis puudutasid just Treimani ja Metsapoole juhtumit, kus metsamajanduse intensiivistamisel tekkisid kokkupõrked kohalike elanikega. Ehk siis seesamane teema: kõrgendatud avaliku huviga metsad. Ma saan aru, et pärast pikki vaidlusi ja Andmekaitse Inspektsiooni sekkumist avaldas RMK möödunud nädalal nimekirja nendest KAH aladest. Aga ta avaldas selle ainult osaliselt, osaliselt on see avaldamata. Ja siit ka minu küsimus: miks ei ole RMK endiselt avalikustatud kõiki kõrgendatud avaliku huviga alasid? Ja kas RMK peaks loobuma asulate lähedal paiknevate kogukondadele oluliste riigimetsade raiumisest ning asendama lageraiet näiteks valik- või turberaiega?
Aitäh, austatud esineja, toreda ettekande eest, mida ma oma kabinetis kuulasin! Kuna mul käib selja taga pidevalt suur jutuajamine, siis ma lihtsalt läksin oma kabinetti. Aga minu küsimus oleks järgmine. Me kõik teame, et Ukraina maa on lagastatud, külad põletatud, inimesi tapetud ja nii edasi. Ja pärast 24. veebruari 2022 – ma nüüd nimetan seda kuupäeva, et keegi ei saaks jälle midagi ütlema hakata – on läänemaailm kehtestanud Vene Föderatsioonile sanktsioonid ja raha on kinni pandud, mingil hetkel oli see 620 miljardit dollarit. Need sanktsioonid on nagu uuesti ja uuesti tulnud ja ma usun, et need summad on nüüd palju suuremad. Aga kas teil on Euroopa või USA diplomaatidega olnud juttu sellest, kas Ukraina saab selle raha lagastatud maa ülesehitamiseks? Ma väga loodan, et seda raha Vene Föderatsioonile omal ajal siis ehk siis tulevikus ei tagastata.
Austatud istungi juhataja! Lugupeetud saadikud ja head ülekande jälgijaid! Ka Keskerakonna juhtkond ja Riigikogu fraktsioon on korduvalt arutanud seksuaalse enesemääramise vanusepiiri tõstmist ning meie toetame ettepanekut kehtestada uueks normiks 16 eluaastat. 2020. aastal Justiitsministeeriumi tellitud uuringust selgus, et elu jooksul on seksuaalse ahistamise või seksuaalvägivalla ohvriks internetis või väljaspool internetti langenud 45% 16–26-aastastest Eesti noortest. Seksuaalse enesemääramise vanusepiiri tõstmine aitab vähendada riski, et meie lapsi ja noori ähvardab oht täiskasvanute ebaterve käitumise puhul. Ühiskonnana on meil kohustus lapsi kaitsta ning liiga riskantne on eeldada, et iga laps suudab end 14-aastaselt kaitsta, kui seksuaalsuhe täiskasvanuga on ka seadusega lubatud. Selle kõrval on aga äärmiselt oluline panna suuremat rõhku ka täiskasvanute ennetus- ja teavitustööle, et tõsta teadlikkust ning vältida laste vaimse ja füüsilise tervise kahjusid. Vanusepiiri tõstmine aitab õrnas eas noori kaitsta ning tagab neile eakohase ja turvalise arengu. Enamikus Euroopa Liidu riikides, sh meie naabritel, on seksuaalse enesemääramise vanusepiir meist kõrgem. Laste seksuaalne väärkohtlemine on Eestis suureks probleemiks ja selle ärahoidmiseks saame terve ühiskonnana palju ära teha. Lisaks turvalistele peresuhetele tuleb enam tähelepanu pöörata ka lastele eakohaste teadmiste ja info pakkumisele. Koos seksuaalse enesemääramise vanusepiiri tõstmisega tuleb viia vähemalt 16. eluaastani ka abiellumise vanus. Samuti tuleb koos eri osapooltega põhjalikult kaalutledes leida vastus küsimusele, milline vanusevahemik on sobiv ja mõistlik lugeda noorte omavaheliseks normaalseks seksuaalsuhtluseks. Suurem osa seksuaalsuhteid sellises vanuses noorte vahel leiab aset eakaaslaste või väikese vanusevahega noorte vahel ning on vabatahtlikud. Suurema vanusevahega juhtumid on harvemad. 2015. aastal läbi viidud uuringu järgi oli endast vähemalt viis aastat vanema inimesega 14-aas
Aitäh küsimuse eest! Ei olnud, seal olid Huaweid esindava advokaadibüroo inimesed. Seda küsimust otseselt koosolekul ei käsitletud. Küll ütleks vastuseks nii palju, et Vabariigi Valitsuse määruses kirjeldatakse tingimusi, mille alusel määratakse ettevõtetele kas siis teavitus- või loataotluse nõue. Ja vastavalt sellele määrusele järgnevad ka osapoolte sammud olenevalt sellest, missugused lahendused nende puhul võimalikud on. Samas ei ole kuskil siin välja kirjutatud, et seda hakkab arutama nõukoda. Vabariigi Valitsuse määrusega määratakse see ettevõte, kes hakkab neid ettevõtteid n-ö haldama ja nende sobivust kontrollima ja nendele ka lubasid välja andma, kaasates seejuures muid ameteid, kui on vajadus – olgu see siis politseiamet, kaitsepolitsei või Välisluureamet.
Aitäh, lugupeetud esimees! Auväärne ettekandja! Kuivõrd me juba oleme siirdunud pigem finantsjärelevalveasutuste kallale, siis tegelikult on, ma loodan, minu küsimus suhteliselt relevantne. See puudutab üksiti juba kõne all olnud juhtumit, kui, ma ei tea, ligi või üle 200 heauskse investori raha haihtus kuskil Rumeenia põllupeenarde vahel. Üks heausksetest n-ö kannatanutest kirjeldas olukorda kohtus, kus nimetatud krediidiasutuse esindaja väitis, et panga enda võlakirjadega seotud dokumendid ei ole säilinud. Minul kui lihtkodanikul tekib nagu tõsine õõv ja selline kafkalik absurditunnetuslik seisund. Kuidas on selline asi võimalik, oskad sa kirjeldada?
Austatud juhataja! Head kolleegid! Hea juhataja! Austatud saalisviibijad! Head Riigikogu liikmed! Meenutan, et eelmise aasta 29. septembril, kui Eesti liitus kiirustades Euroopa Finantsstabiilsuse Fondiga, rõhutas koalitsioon, et me ei räägi Kreekast, vaid ainult Portugalist ja Iirimaast. Tänane võimulolijate retoorika eirab jälle selget diskussiooni ja seekord tuuakse põhjenduseks, et Riigikogu on juba EFSF-i heaks kiitnud ning Kreeka uus abipakett on vaid vormistamise küsimus. Vajalik on siinkohal märkida, et kreeklased arutasid ja vaidlesid 130-miljardilise euroabipaketi üle isekeskis kolm kuud, Eesti valitsus andis nõusoleku kolme päevaga ja parlament peab tegema seda ühe päevaga. Rõhutan, et seda tehakse ühe päevaga! Kreeka edusammud on viimase peaaegu kahe aasta jooksul olnud minimaalsed ning me peame ebaõiglaseks, et Eesti maksumaksjad kannatavad teiste tegematajätmiste tõttu. Me ei toeta seda, et Eesti käendab endast rikkamaid probleemriike, eriti kui arvestada seda, et panustame EFSF-i sisemajanduse kogutoodanguga võrreldes rohkem kui teised riigid. Eesti 1,995 miljardi eurone garantiikohustus moodustab 13,8% riigi SKT-st. Siinkohal oleks paslik härra rahandusministri käest küsida, miks me oleme olukorras, kus Eesti, kelle pea olematust riigivõlast ning eelarvedefitsiidist on saanud juba sisuliselt rahvusliku uhkuse teema ning kelle maksejõuetuse tõenäosus on seega madal, peab ühisesse n-ö päästefondi panustama suhteliselt rohkem kui riskantsemad riigid. Kus on siin loogika? Samal ajal ei saa mainimata jätta kurioosset tõsiasja, et Kreeka miinimumpalk on sisuliselt võrdne Eesti keskmise palgaga. Minule tundub see väga ülekohtune, kuidas me oleme inimestel palunud viimaste aastate jooksul taluda kulukärpeid, tööpuudust ja palkade vähenemist, kuid nüüd oleme justkui sunnitud lisaks kõigele veel teiste heaolule peale maksma. Ma olen uhke Eesti rahva üle, kes rasketel aegadel on käinud ühte jalga ning mõistnud ohverduse vajadust ning pole ummisjalu tormanud tän
Aitäh! Lugupeetud ettekandja! Töövõimereform võrdub puudega inimesele sisuliselt töötuna arvele võtmisega. See tähendab, et inimene peab pidevalt käima töötukassas sealse töötajaga suhtlemas. Te just kirjeldasite, milliseid abivahendeid teile konkreetselt vaja on. Siia võib lisada veel kolm inimest, kes aitavad seda teksti sisestada või järjekorda hoida. Kas te tõesti arvate, et töötukassa töötajad on praegu valmis neid inimesi vastu võtma ja neid suhtlemisel aitama, kuni viipekeele kasutamiseni välja?
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea ettekandja! Te olete kogenud riigikaitse teemadel ja, ma tean, ise käinud endise Päästeameti juhina abistamas mitmeid riike. Praegu on vist nii – kinnitage, kas on –, et ka tegevteenistuses olevad sõjaväelased on saadetud poolakatele appi piirisündmustega seoses? Kuidas me seda peaksime käsitlema? Tegevväelasi me saadame missioonidele eri riikidesse Riigikogu otsusega. Millega on tegemist Poolasse saadetud tegevväelaste puhul? Kas see ei ole missioon, kas see on mingi õppus või kuidas seda peaks õiguslikult käsitlema? Ja milline peaks olema parlamendi roll selliste otsuste tegemisel, mida täitevvõim teeb?
Härra juhataja! Lugupeetud kolleegid! Väga kummastav oli praegu koalitsioonipartnerite esindajatelt kuulda, et haldusreformi käsitlemine ei olegi enam niisugusel kujul vajalik, ja kuulda etteheiteid selle eest, et me oleme seda väga oluliseks teemaks pidanud. Mispärast ma julgen seda väita? Olles ka ise olnud üks Mailis Repsi meeskonna liikmetest, kes on külastanud üle 200 omavalitsusjuhi, võin ma täie veendumusega väita, et kõige esimene teema neil kohtumistel oli alati haldusreform, ja just nimelt haldusterritoriaalne reform, mitte haldusreform koos oma sisuga. Seetõttu kordab Keskerakonna fraktsioon ikka ja jälle, et vastuseid küsimustele, mida me selle seaduse puhul kõige olulisemaks pidasime, pole me saanud. Need küsimused on omavalitsuste kohustuslikud ülesanded, nende rahastamine, maapiirkondade ettevõtlus- ja elukeskkonna arendamine ning riigihalduse korraldamine regiooni ja maakonna tasandil. Neid küsimusi lubatakse reguleerida alles järgmiste seaduseelnõudega ja selgelt on välja öeldud, et enne 2018. aastat tulubaasis mingeid muudatusi oodata ei ole. Kuna sisulistes küsimustes pole valitsuskoalitsioonis üksmeelt, ei olegi me reformile sisu andvaid eelnõusid Riigikogus näinud. Seepärast on võimatu täna hinnata, millised on sellise mehaanilise haldusreformi tagajärjed. Hüüdlause, et suurem omavalitsus on parem ja võimekam, pole mingi tõestus, miks omavalitsusi sel kombel liita tuleks. Seekord puuduvad isegi loogilised põhjendused eri piirkondade tõmbekeskuste kohta, mille ümber ühinemine võiks toimuda. Eksperdid on tõestanud, et omavalitsuste mehaaniline ühendamine ilma maapiirkondi arendavate meetmeteta tekitab paljudes piirkondades veel suuremat ääremaastumist. Seda ma just tahangi teada: mismoodi siis ääremaastumist vältida, kui meil on suured omavalitsused? Eelmisel kevadel valitsuse väljareklaamitud riigireform on mandunud vaid kaardil piiride ümberjoonistamiseks ehk haldusterritoriaalseks reformiks. Ilma sisuta ei muuda see omavalitsustes paremaks ei t
Aitäh! Ma ei ole ikkagi vastust saanud sellele, kuidas osade omanikud saavad informatsiooni, et mingit osa soovitakse müüa või pantida. Ja minu jaoks jääb küsitavaks veel see, et kuna osal on omanik, siis kelle osa müüakse või panditakse ja kelle käest luba peab küsima. Kui mina olen selle osa omanik, siis ma võin seda müüa, osta, vahetada ja pantida. Milleks kogu see show veel vajalik on? Mis üldkoosolek? Mis asi? Kui aktsiaseltsil on A aktsia, siis on tal eelisostu õigus, nii et kui aktsia läheb müüki, siis ma võin osta lõpus kõige kallima hinna eest oksjonil oma aktsia ära. Aga mis osakuid siin müüakse? Kelle osakud need on?
Aitäh küsimuse eest! Jah, me oleme seda arutanud. Tegelikult tekib minul kui komisjoni esimehel iga päevakorda pandud punkti puhul küsimus, kas seda teemat, mida me arutama hakkame, on kuskil põhjendamatult kaua kinni hoitud või on võimaldatud menetlemise aeg optimaalne. On küsimusi, mille arutamiseks meil on piisavalt aega olnud. On küsimusi, mis on tulnud väga kiiresti otsustada. Aga pigem on kiirustamine tulnud sellest, et ajakava antakse meile ette samasugust otsustamistempot silmas pidades, nagu on Euroopa Liidu tasandil. Ja see on selline "võta või jäta" olukord: kui sa tahad kaasa rääkida ja oma seisukoha teada anda, siis tuleb aeg-ajalt kiirelt otsuseid langetada. Ma kinnitan, et ma ei ole küll märganud pahatahtlikku venitamist, seda, et kuskil on mingit teemat pahatahtlikult kinni hoitud ja nii on selle arutelu Euroopa Liidu asjade komisjonis kergekäeliseks või lühikeseks jäänud. Samas, nagu ma ka oma ettekandes märkisin, kuna meil see koosseis lõpetab peagi töö ja märtsis alustab uus Riigikogu koosseis, siis tasub seda, kuidas Euroopa Liidu asjade komisjonis asju menetleda, uue koosseisu töö alguses korralikult arutada ja kogu menetlusprotsess ette võtta. Kui me tuleme teatud küsimustega sagedamini siia saali ja arutame neid teemasid suuremas ringis, siis mõjub see küsimuste põhjaliku läbitöötamise seisukohalt kindlasti hästi. Ka jõuaks see informatsioon siis paremini Eesti inimesteni. Aitäh küsimuse eest! Ma siiski vaidlen teile vastu: 41 häält ei ole Riigikogu koosseisu häälteenamus, 41 poolthäält on lihtsalt häälteenamus. Aga mis puudutab Brexitit, siis mulle tundub, et brittide referendumi tulemus on üht-teist Euroopa Liidu tipptasemel muutnud või vähemalt mõtlema pannud. Sellel, et britid niimoodi hääletasid, et referendumi tulemus selline oli, on siiski päris konkreetsed põhjused. Üks nendest on tõenäoliselt rändesurve, mis referendumi toimumise ajal oli. Rändesurve alguses prevaleeris väga tugevalt suhtumine, et katsume rändega niimoodi hakkama saad
Tänan! Küsimus on väga huvitav. Ma meeleldi vastaksin teile väga pikalt pärast seda, kui ma siit puldist vabanen, näiteks kohvikus. Kahjuks seda teemat komisjoni istungil üldse ei käsitletud. Aga mul on päris tihe side missioonil osalenud ja seal vigastada saanud inimestega, kuna ma teen päris tihedat koostööd Ida-Tallinna Keskhaigla taastusravikliinikuga. Ma viibin seal päris palju kordi aastas ja kohtun ka missioonil osalenud vigastatud sõjameestega. Tänan! Kindlasti on see väga huvitav ja mastaapne küsimus, aga ilmselt vastaks teie fraktsioonikaaslane Marko Mihkelson sellele palju paremini. Komisjon selle päevakorrapunkti raames seda ei arutanud.
Hea aseesimees! Head inimesed! Täna on päris lõbus päev, teatud mõttes absurdne päev. Istusin seal ja mõtlesin, et kui meil on sünnipäev, st kui kellelgi on sünnipäev, siis inimesed lepivad kokku, et keegi läheb ja peab sünnipäevakõne, kiidab sünnipäevalast. Siis see inimene käib ja kiidab sünnipäevalapse ära, aga seejärel igaüks meist, kes saatis selle inimese sünnipäevalast kiitma, võtab tal sabast kinni ja ütleb, et vaat see jäi veel ütlemata. Miks sa veel seda ei öelnud ja miks sa seda just sellise asjaga ütlesid? Miks sul selles kohas selline alatoon oli? Okei, me võime ka öelda, et jube jama, avalduses ei olnud sõnagi rahvaste enesemääramise õigusest ega iseseisvuse taastamisest õigusliku järjepidevuse printsiibi alusel. Ei olnud juttu nendest inimestest, kes osalesid Eesti Kongressi töös või Põhiseaduse Assamblee töös. Aga see selleks. Tegelikult oli asja mõte ju tänada Eesti riiki. Ja mitte riiki selles abstraktses mõttes – me oleme harjunud väga palju kasutama seda, et riik teeb, riik on, riik on kuskil mingisugune abstraktne asi –, vaid seda riiki, kes oleme meie kõik, st meie inimesed, meie esivanemad, meie lapsed. Me tänasime, täname ja õnnitleme meie inimesi. Me tahaksime seda teha jätkuvalt. Tahaks, et meie inimesed oleksid veel rõõmsamad, et meie inimestel oleks veel suurem koostöövaim, et meie inimesed suudaksid hoida eesti keelt veel kaua, et meie inimesed saaksid aru, et see maa selle looduse ja nende metsadega on see, mis on meid siia toonud ja peaks meid ka edasi viima, et meie inimesed oleksid rõõmsad ja õnnelikud ning et meil oleks üks väga äge ja tore riik. Elagu rõõmus ja äge Eesti!
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Lugupeetud minister! Isikut tõendavate dokumentide seaduse muutmise seaduse eelnõu 569 arutelu toimus põhiseaduskomisjonis 12. veebruaril k.a. Peale komisjoni liikmete osalesid istungil veel siseminister Andres Anvelt, ministri nõunik Kristen Kanarik, Siseministeeriumi kodakondsus- ja rändepoliitika osakonna juhataja Ruth Annus ning sama osakonna õigusnõunik Kaspar Lepper ja nõunik Ele Russak. Hetk tagasi me kuulsime ministri väga põhjendatud ettekannet, sh selle seaduseelnõu eesmärke. Ka komisjonis toimus selle eelnõu arutelu, kus komisjoni liikmed küsisid ja avaldasid oma arvamust. Küsiti, nagu ka siit saalist kostis, miks on digitaalse isikutunnistuse kehtivuse ajaks praegu vaid kolm aastat, kas takistavad asjaolud on ära langenud ja seda aega võiks pikendada. Selle peale vastati, et omal ajal oli see uuenduslik lähenemine. Projekti alguses ei olnud täpselt teada, milliseks asi kujuneb, ning igaks juhuks määrati digitaalse isikutunnistuse kehtivuse ajaks kolm aastat. Tänaseks on jõutud arusaamisele, et selle dokumendi materjal ja kiip võimaldavad dokumenti väljastada ka viieks aastaks. Oli ka küsimus, kas isikutunnistuste elektrooniline taotlussüsteem on ajast maha jäänud. Selle peale vastati, et loomulikult toimib e-taotluskeskkond väga edukalt ja sellest ka need muudatused. Samuti tunti huvi, kas juhendid ja kasutajate sertifikaadid on uuendamise ajaks ehk 1. maiks olemas. Selle peale väideti, et suurel osal kasutajatest on sertifikaatide uuendamise kogemus juba olemas, mida võis eriti näha ID-kaardi kriisi ajal. Küsiti veel, kas 2017. aasta sügisel ID-kaardi kiibis avastatud turvarisk puudutas ka digitaalseid isikutunnistusi. Selle peale vastati jaatavalt: see turvarisk mõjutas ka digitaalseid isikutunnistusi. Siin oli jutuks ka rahateema, mille vastu tundsid huvi ka komisjoni liikmed. Selle peale öeldi, et taotluste menetlemiseks vajalik ressurss on olemas ning kui taotluste hulk peaks kasvama, siis on võimalik ahend
Suur tänu juhatajale! Pöördun välisministri poole. Väliskomisjon on ikka ja jälle tegelnud Liibanonis toimunud seitsme eestlase röövimise juhtumiga. Mõne aja eest oli meie ees ka rahvusringhäälingu ajakirjanik Aarne Rannamäe, kes andis väga põhjaliku ülevaate seal toimuvast. Tuleb tunnistada, et tänu välisministri süstikdiplomaatiale teavad seal Eesti probleemi tõepoolest kõik. Küll on aga minu kui väliskomisjoni liikme poole pöördunud inimesed murega, et praegu justkui tundub, et meie kaasus on ainus nagu õhus rippuv juhtum, kõik teised on ühel või teisel viisil lahendatud. Sellepärast küsingi välisministrilt, mida on Välisministeeriumile teada teiste sääraste inimröövide statistika kohta. Suur tänu! Küsin pisut selle teemaga haakuvalt. Teada on, et Eesti riik on väike ja meie ressursid piiratud. Aga kas me võime öelda, et ka siis, kui välisminister seda piirkonda ei visiteeri, on Eesti riigi esindajad seal kohal ja tõepoolest üritavad anda oma parimat?
Lugupeetud ettekandja! Eile teile küsimust esitades ütles kolleeg Randpere, et ta on juba kaua oodanud, millal te tulete Riigikogusse mõne ettepanekuga, mis aitaks kaasa venelastele eesti keele õpetamisele. Minu teada on nii Sotsiaaldemokraatlik Erakond kui ka <PARTY> oma programmilistes dokumentides rõhutanud vajadust õpetada Eestis riigikeelt kõigile muulastele tasuta. Mis te arvate ideest esitada Keskerakonna ja Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsioonide poolt ühine ettepanek muuta keeleseadust selliselt, et sätestataks tasuta eesti keele õpe kõigile, sõltumata kodakondsuseksami tulemustest, nagu see praegu on ette nähtud? Talitaksime siis kolleeg Randpere nõuande kohaselt ja saaksime koalitsioonist vähemalt ühe toetaja sellele eelnõule.
Aitäh küsimuse eest! Kalamajandusosakonna juhatajalt Ain Soomelt küsisin spetsiaalselt üle, kui palju on neid inimesi, kes selle aasta jooksul ei saa seda toetust EMKF-i fondist taotleda. Tema väide oli see, et neid on 30–40, mitte 3,4. Aitäh küsimuse eest! Kindlasti on palju kalamehi, keda on väga raske või keeruline teolt tabada. Aga keskkonnainspektoritel on juba väga-väga pikaajaline kogemus seoses kasvõi alamõõduliste kalade laadimise, lossimise, püüdmisega, valeandmete esitamisega. Eks seal, kus võimalik neid seadusepügalaid vähegi enda kasuks korrigeerida, seal nad seda ka teevad. Peidavad kalapaati kalu, mida ei tohi teha jne, jne. Kindlasti see on probleem ja nagu sa isegi mainisid, võib see olla jäämäe veepealne osa. Aga ma usun, et keskkonnaametnikud või kontrollid kontrollivad nii palju, kui võimalik ja nii palju, kui neil inimressurssi on.
Aitäh, härra Riigikogu aseesimees! Hea ettekandja! Ma usun, et eelnõu eesmärk on parandada valitavate kogude kvaliteeti, aga millegipärast eelnõu autorid alustavad kvantiteedist, lootes kvantiteedi muutumist kvaliteediks, nagu õpetas kunagi marksism-leninism. Ainult et nagu ma eelkõnelejalegi ütlesin, see vähendab väikeste erakondade võimalusi, sest suurtel on kergem paremaid kandidaate leida. Kas komisjon ei tulnud selle lihtsa võimaluse peale, et kui silmas peetakse kvaliteeti, siis võiks kehtestada mingid valikukriteeriumid? Olgu selleks varanduslik tsensus või IQ test või näiteks esmasünniõigus. Nii me saamegi kõige paremad kandidaadid, kusjuures võrdselt suurtest ja väikestest erakondadest.
Hea esimees! Head kolleegid! Minul on kaks arupärimist ja selle võrra olen ma muidugi Keskerakonnast originaalsem. Aga teema on sama: Estonian Air on surnud, elagu Estonian Air! Meie, st Vabaerakonna arupärimised on suunatud majandusminister Kristen Michalile ja riigikontrolörile. Tahame samamoodi teada, kuidas riigiabiga tehtud vead tekkisid. Soovime selgust kogu loos, sest praeguses ebamäärases, selgusetus olukorras tunduvad paljud asjad – väga paljus kindlasti ka seetõttu, et ei teata, mis on toimunud ja mis on tulevikuplaan – piltlikult öeldes kantimisena. Et seda vältida või tõde teada saada, küsime kahelt oluliselt inimeselt vastuseid. Ühes arupärimises on seitse küsimust ja teises kaheksa. Aitäh!
Vabandust! Selle tehnikaga harjumine võtab aega. Valitsus on seadnud piiranguid tõenäoliselt oma parima äranägemise järgi teadusnõukoja arvamusi arvesse võttes. Loomulikult on printsiibiks olnud suurim kasu ja vähim kahju ühiskonnale. Aga kui me mõtleme individuaalselt inimeste peale, siis kindlasti on olnud üheks oluliseks märksõnaks ka see, et riskide realiseerumist, nende tõenäosust jälgitaks. Inimesed, kes on olnud isolatsioonis – see aeg on vähenenud kahelt nädalalt kümnele päevale, reisimise puhul seitsmele päevale, seda on kogu aeg tagasi tõmmatud. Arvestades seda, et inimesed peavad jätkuvalt ka ise vastutama selle eest, et nad kannavad maski, hoiavad distantsi, pesevad käsi, kõiki neid nõudeid täidavad, ja lõpuks lasevad ennast ka vaktsineerida või on nad selle haiguse läbi põdenud ja on tõenäoline, et antikehad on neil organismis olemas ja nad ei nakatu, kuigi test võib anda positiivse tulemuse, siis millised on olnud arutelud? Ma saan aru, et eelmisel nädalal neid peeti. Kas me hakkame inimesi, kes on vaktsineeritud või selle haiguse läbi põdenud, natukene teisiti kohtlema, näiteks lähikontaksetena, ja nendele isolatsiooninõue ei kehti? Jaa, aitäh! Selle teise küsimuse vastuse ma sain juba kätte ja see puudutaski seda rahvusvahelist vaadet, kuidas me seda Euroopa Liidu sees või ka laiemalt maailmas kunagi perspektiivis vaatame. Aga ma küsin siiski täpsustuseks, et kui inimene on vaktsineeritud või haiguse läbi põdenud ja antikehad on veres olemas, siis kas ka muudes valdkondades, näiteks hooldekodus olevate lähedaste külastamise või muude taoliste olukordadega seoses, on kõne all olnud leevenduste võimaldamine ja inimestele individuaalselt, tulenevalt nendest tunnustest, millest me räägime, rohkemate vabaduste andmine.
Head kolleegid! Hea juhataja! Eelnõu alusel otsustatakse kuni 50 Eesti kaitseväelase osalemine Eesti riigi rahvusvaheliste kohustuste täitmisel kas NATO või selle liikmesriigi, Euroopa Liidu või ÜRO juhitaval muul rahvusvahelisel sõjalisel operatsioonil sellesse esmakordsel panustamisel, nagu juba öeldud. Nagu ka eelmisel paaril aastal me taotleme riigikaitseseaduse § 34 lõike 4 alusel teie mandaati. Jutt on siis esmakordsest panustamisest sõjalisse operatsiooni ja juba nimetatud muusse rahvusvahelisse operatsiooni, mida juhib kas NATO, selle liikmesriik, Euroopa Liit või ÜRO. Seda võib nimetada kas erandmandaadi või valmisolekumandaadi kasutamiseks. Küsimus on eelkõige seotud kriitilise vajadusega, st ajakriitiliste situatsioonidega, kus on vaja Kaitseväe üksus kiiresti välja saata. Seda erandmandaati ei ole Vabariigi Valitsus kordagi kasutanud. Kõikidest nähtavas tulevikus ette tulevatest operatsioonidest ja ülejäänud mandaatidest kuulete juba järgnevate kõnelejate vahendusel. Kui me suurendame Kaitseväe kasutamist näiteks Afganistanis või kusagil mujal, siis need on kaetud eraldi mandaatidega. Jutt ei ole ju suurest üksusest, kuid teoreetiliselt on võimalik, et selline vajadus tekib: juhul kui eelnimetatud organisatsioonidel või meie liitlastel võiks abi vaja minna, peaks sellise mõõtmega üksuse väljasaatmine toimuma võimalikult kiiresti. Kaitseväe edasine kasutamine samas operatsioonis otsustatakse üldises korras riigikaitseseaduse § 34 lõike 1 alusel, millega me siin Riigikogus ka harjunud oleme. Riigikaitsekomisjoni liikmetele tutvustasid 12. novembri istungil arutuse all olevat Riigikogu otsuse eelnõu ja Kaitseväe osalusega teiste mandaatide eelnõusid kaitseminister Jüri Luik, kes just siin teie ees seisis, Kaitseväe ja Kaitseministeeriumi esindajad. Nüüd menetluslike otsuste juurde. Riigikaitsekomisjon otsustas oma s.a 12. novembri istungil konsensusega teha Riigikogu juhatusele ettepaneku lülitada arutluse all olev eelnõu esimeseks lugemiseks Riigikogu täna
Austatud eesistuja! Hea minister! Minu küsimus puudutab ka just kooliealiste laste liikumisharrastust, täpsemalt kehalise kasvatuse uut, valmivat ainekava, millega mulle teadaolevalt väga paljud kehalise kasvatuse õpetajad üle Eesti tegelikult päri ei ole. Me räägime alatasa sellest, et liikumisharrastus peab suurenema, ja võimendame seda sõnumit ka avaliku elu tegelaste kaudu, olgu see EOK president, minister või keegi teine. Aga tegudes me liigume vastupidises suunas. Olgu siin näiteks [gümnaasiumis kehalise kasvatuse] ainekursuste arvu kahandamine kuuelt viiele, tendents on vähenev. Meil oleks vaja väga konkreetseid tegusid. Sellest on räägitud väga pikalt. Palun öelge, kuidas me saaksime järgneva kahe-kolme-nelja aasta jooksul väga selgelt suurendada laste liikumist.
Aitäh küsimuse eest! Õiguskomisjon hakkab korteriomandi- ja korteriühistuseaduse eelnõu arutama järgmisel nädalal. Teiseks lugemiseks on tehtud väga palju muudatusettepanekuid. Milliseid komisjon toetab, milliseid mitte, see selgub arutelu käigus. Kindlasti ei ole arutelu väga lihtne, kuna see teema puudutab paljusid inimesi isiklikult. Eestis on ligi miljon inimest, keda see seaduseelnõu mõjutab. Aitäh küsimuse eest! Ma arvan, et ei ole oluline, kas see on opositsiooni või koalitsiooni eelnõu. Järgmisel nädalal on arutellu kindlasti kaasatud kõik: korteriühistute liit ning opositsiooni ja koalitsiooni esindajad. Korteriomandi- ja korteriühistuseaduse eelnõu kohta on teinud muudatusettepanekuid nii koalitsiooni esindajad, aktiivselt näiteks Liisa Pakosta, kui ka teised. Ma arvan, et ei ole vahet, kas see on opositsiooni või koalitsiooni eelnõu. Teema on oluline. Aitäh! Seda valdkonda tuleb vaadata tervikuna. Kui me midagi reguleerime, siis selleks, et regulatsioon toimima hakkaks, peame vaatama teemat laiemalt. Ma arvan, et see ettepanek, mille Yana Toom tegi, on kindlasti väga tervitatav, sest probleem on Eesti ühiskonnas aktuaalne ja oluline. Siin tuleb leida mingi lahendus, et neid vaidlusi oleks vähem.
Hea eesistuja! Lugupeetud kolleegid! Riigikogu põhiseaduskomisjon on Keskerakonna fraktsiooni ettepanekut arutanud neljal korral: esimene kord 11. märtsil 2013, siis mullu 19. märtsil ning tänavu 22. aprillil ja 7. oktoobril. 2013. aastal kontsentreerusid arutelud peamiselt küsimusele, kas konventsiooniga ühinemine on põhjendatud. Leiti, et põhimõtteliselt võiks selle konventsiooniga ühineda, aga kuna seda poldud eesti keelde tõlgitud, siis mõneks ajaks teema soikus. Nüüdseks on haridusministeeriumi initsiatiivil tõlge ja konventsiooni õiguslik analüüs valmis, seega on tehtud kõik vajalikud ettevalmistused, et asuda seda ettepanekut sisuliselt arutama. Varasematel aruteludel on nenditud, et 1960. aastal vastuvõetud haridusalase diskrimineerimise vastane kontseptsioon oli oma loomult n-ö postkoloniaalne dokument, mis pidas silmas eelkõige rassilist diskrimineerimist. Seda pitserit see konventsioon ka kannab. Selle konventsiooniga ühinemine on üsna selgelt näidanud, et viimastel aastatel on paljude seni liitumata riikide, sh ka suurte riikide, näiteks Ameerika Ühendriikide ühinemine olnud sporaadiline. Sisulist aktuaalsust sel konventsioonil enamiku arenenud riikide jaoks enam ei ole. Oluline on siinkohal Haridus- ja Teadusministeeriumi seisukoht. 7. oktoobril osales meie istungil haridusministeeriumi esindajana jurist Indrek Kilk, kes sõnas, et Haridus- ja Teadusministeeriumi juhtkond on otsustanud 30. septembril toetada selle haridusalase diskrimineerimise vastase konventsiooniga ühinemist ning et see otsus tugineb kolmele põhilisele argumendile. Üks on see, et Eesti on UNESCO liige juba 1991. aastast ja mitmesuguste UNESCO konventsioonidega ühinemine kuulub liikmeksoleku juurde. Lisaks sellele on, nii nagu ka kolleeg Mihhail Stalnuhhin väitis, Eestilt küsitud, miks Eesti ei ole selle konventsiooniga liitunud. Kolmanda argumendina tõi Haridus- ja Teadusministeeriumi jurist välja seisukoha, et nad on analüüsinud seda konventsiooni ning Eesti õigusakte ja praktikat ni
Lugupeetud juhataja! Head kolleegid! Teisipäeval, 6. novembril toimus rahanduskomisjonis teiseks lugemiseks valmistumise arutelu. Sinna olid kutsutud ka Rahandusministeeriumi tolli- ja aktsiisipoliitika osakonna peaspetsialist Heidi Vessel, fiskaalpoliitika osakonna analüütik Kadri Klaos ning Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi energeetika osakonna ekspert Rein Vaks. Natukene taustast. Eelnõu algatas Vabariigi Valitsus 26. septembril 2018 ja menetlusse võeti see samuti 26. septembril 2018. Esimene komisjoni istung toimus 27. septembril ja 9. oktoobril oli Riigikogus esimene lugemine, mida jätkati 10. oktoobril. Ja teist korda, enne teist lugemist oli eelnõu komisjonis 6. novembril. Meeldetuletuseks eelnõu sisust. Eelnõu eesmärk on tõsta Eesti intensiivse gaasitarbimisega ettevõtete rahvusvahelist konkurentsivõimet, võimaldades neil tarbida maagaasi soodusaktsiisimääraga 11,30 eurot 1000 kuupmeetri kohta. Tavamäär on 63,31 eurot 1000 kuupmeetri kohta. Soodusaktsiisimäära saamiseks peab ettevõtja energiajuhtimissüsteem olema tõendatult efektiivne ja vastama standardile ISO 50001 ning ettevõtte kulud gaasile peavad moodustama vähemalt 13% lisandväärtusest. Soodustus ei laiene kaugküttesektorile, mis tarbib enamiku maagaasist ja mis ei ole eksportiv sektor, kuid mille mõju eelarvele on suur. Soodustus puudutab esimestel aastatel 10–15 ettevõtet ja meetme mõju aktsiisilaekumisele on 1,2 miljonit eurot aastas. Eelnõuga jäetakse ära aastateks 2019 ja 2020 planeeritud alkoholiaktsiisi määrade tõus. Samuti täpsustatakse eelnõuga biometaani aktsiisist vabastamise aluseid. Aktsiisivabastuse aluseks on biometaani päritolutunnus, mis tõendab gaaside biopäritolu. Tehakse mõned tehnilisemad muudatused. Muudatusettepanekute esitamise tähtajaks, 23. oktoobriks laekus Riigikogust üks muudatusettepanek. Komisjonile saatsid oma ettepanekud kolm huvigruppi ja laekus kaks kirja ministeeriumilt. Pärast eelnõu esimese lugemise lõpetamist k.a 10. oktoobril arutas rahanduskomisjon eel
Lugupeetud ettekandja! Ma tahan lihtsalt stenogrammi huvides täpsustada. Mina küsisin teilt avaliku sektori jätkusuutlikkuse kohta praegust maksukoormust arvestades. Te kasutasite vastuses mõistet "riigivalitsemise kulud" ja rääkisite, et riigivalitsemine on muutunud efektiivsemaks, selleks läheb 24% asemel 17% riigieelarve kulutustest. Mina pidasin avaliku sektori all silmas kogu avalikku sektorit: riigikaitse, haridus, sotsiaalhooldus, kultuur, tervishoid, sisejulgeolek jne. Kas te pidasite vastuses sedasama silmas või rääkisite riigivalitsemise kuludest kitsamas tähenduses?
Lugupeetud juhataja! Lugupeetud kolleegid! Peale eelkõneleja sõnavõttu ma pean meelde tuletama, et poliitilised debatid olid meil siin maikuus. Praegu me arutame üsna konkreetset otsuse eelnõu numbriga 515. Esimeste sõnadena tahan kohe öelda, et Eesti Keskerakonna fraktsioon toetab esimese lugemise lõpetamist, aga tahaks pöörata tähelepanu mõnele punktile, mis siin eelnõus on. Oleks hea, kui enne teist lugemist ja otsuse vastuvõtmist komisjon kaaluks nende muutmist. Punkt 1, hüvitamine. Eelnõus on konkreetselt nimetatud, kellel on õigus saada hüvitist. Hüvitis makstakse, ma tsiteerin: "... üksnes neile sertifikaadiomanikele, kelle kasuks on tehtud Tallinna Ringkonnakohtu 22. oktoobri 2010. a otsus haldusasjas" ja edasi tuleb otsuse number. Ma olen lugenud väga autoriteetsete juristide arvamusi – üks on mul siin saalis ka kaasas –, milles nad teevad järelduse, ja minu arvates see on väga veenev järeldus, et selline lähenemine on põhiseadusvastane. Ei saa piirduda ainult nimetatud viie sertifikaadiomanikuga, neid oli siiski märksa rohkem. See on esimene asi, mida võiks enne teist lugemist arutada. Ja hea oleks, kui see õnnestuks ära parandada. Punkt 2. Riigikogu rahanduskomisjoni liikmena ma ei saa mitte kuidagi nõustuda sellega, et eelnõus ei ole isegi ligikaudselt määratud summat, mis tuleb hüvitamiseks lõppude lõpuks välja maksta, kui see otsus vastu võetakse. Jah, siin on üksikasjalikult näidatud arvutuste käik: 10%, 24 aastat jne, te võite ise seda vaadata. Sellegipoolest, see on meie riigi raha, seda ei saa niiviisi ette kirjutada mingi valemi näol, see peab kirjas olema konkreetse summana. Nii et lähtuvalt ka sellest seisukohast, millest ma rääkisin punktis 1, võiks juhtivkomisjon igal juhul võtta seisukoha, et oleks vaja välja arvutada ja kirja panna, milline on selle summa tegelik suurus. Punkt 3. Uskuge või mitte, aga juba selle kuu sees me saame kätte järgmise aasta riigieelarve eelnõu ja momentaanselt hakkame seda arutama. Ma ei näe rahanduskomisjoni esime
Tänan, proua eesistuja! Austatud siseminister, palun selgita oma arusaama vabatahtlikkusest! Riigikogus arupärimisele vastates selgitasid sa, et komandosid ei suleta, vaid asendatakse vabatahtlikega. Seni levinud arusaama järgi on vabatahtlikkus kohalike inimeste n-ö altpoolt üles suunatud initsiatiiv. Kuidas on võimalik seda tekitada ministri ukaasiga? Tänan, proua eesistuja! Austatud minister! Palun selgita: kuidas sai tekkida olukord, et osas sulgemisele minevates komandodes tehti selle aasta maikuus eelmise aasta lõpus CO2 kvoodi müügi rahaga remondikuur?
Auväärt aseesimees! Kolleegid! Tähendab, räägiti toiduainetekeemiast ja räägiti ka toiduainetööstusest, aga ei räägitud toidulisanditest. Mujal Euroopa riikides – õigemini mitte mujal, vaid väga paljudes Euroopa riikides ja ka teistes maailma riikides – on bensoaadid toidulisandina keelatud. Bensoaat, olgu naatriumbensoaat, kaaliumbensoaat või ükstaskõik millise leelismetalli ühend, on sõltuvusainete ja rahustite põhikoostises. Antud juhul teeb toiduainetööstus selliseid trikke, et panna inimene mingist kindlast toiduartiklist sõltuma. Kui ta ei ole näiteks mingit jogurtit Ä joonud, siis tal on paha olla. Ta peab iga päev saama ühe väikese lonksu jogurtit Ä. Niimoodi tekitatakse grupp varjatud narkomaane, kes peavad seda omale sisse ajama. Samal ajal lahja alkoholi puhul – etüülkloriid ja metüülkloriid, sellised huvitavad ained – soodustab väike lisand kohutavalt suurel määral alkoholi imendumist verre. Tähendab, tavaliselt pissib inimene kogu nõrga alkoholi välja ja see ei mõju nii laastavalt, aga kui pannakse väikene törts orgaanilist klooriühendit juurde, on kogu värk veres. Seda küsimust üldse ei käsitletud. Nii et palun järgmisel lugemisel võtta päevakorda sellised asjad nagu toiduainetekeemia ja just nimelt bensoaadid. Doktor Vassiljev teab väga hästi, mida sellised asjad tähendavad, või küsige narkoloogide või psühhiaatrite käest, kes tegelevad narkomaanidega. Kindlasti on seda know-how"d siia seaduseelnõusse vaja. Aitäh!
Aitäh, juhataja! Lugupeetud ettekandja! Kaks küsimust. Oma kõnes te viitasite Põhjamaadele ja väitsite, vähemalt mina sain niimoodi aru, et seal tagab riik tasuta lõuna. Võib-olla te loeksite need riigid ette. Teine küsimus tuleneb natuke sellest, et oma varasemas elus olen olnud ühe omavalitsuse juht. Lisaks riigi toetusele tegime poliitilise otsuse panustada ise koolilõunasse niimoodi, et põhikoolis on peale koolilõuna ka oode lastele tasuta. Aga see on kohapeal tehtud poliitiline valik. Siit nüüd küsimus. Kuna Tallinnas on võimul <PARTY>, kas te ei võiks siis kaaluda seda, et vähendada Tallinna Televisiooni rahastamist, mis sel aastal on 3 380 000 eurot, ja suunata see raha ka hoopis koolilõuna kulude katteks?
Aitäh! Ma ausalt öeldes ei saa päris hästi aru, mida see hääletus peaks praegusel hetkel andma peale selle, et saab ühe fraktsiooni legitiimse ettepaneku lihtsalt läbi hääletada. Minu üleskutse oli, et äkki saaks selle probleemi lahendada kuidagi niimoodi, et vanematekogu kaudu leitakse ühine arusaam, kuidas edaspidi käituda. Aga kuna nüüd, nagu ma aru saan, on teie ettepanekul seda hääletust ka nõutud, siis mida see hääletus tähendab? Mida me hääletame? Kuna tänasele istungile sellel mõju ei ole, siis mis on selle hääletuse tähendus nii jah- kui ka ei-vastuse puhul? Viimasel ajal me arutame ju tihti, mida tähendab "jah" ja mida tähendab "ei".
Lugupeetud juhataja! Austatud minister! Ma alustan ajaloolise ekskursiga. Me teame Ukraina rasket ajalugu, me teame genotsiide – mitte ainsuses, vaid mitmuses –, mis on nende vastu toime pandud, ikka ühel eesmärgil, et hävitada ukrainlaste rahvustunne, hävitada võimalus riiklusele, hävitada kultuur. See algas ammu enne seda toorest kallaletungi. Samamoodi on kannatanud ukraina keel. Ukraina keelt sai nõukogude ajal õppida piiratud ulatuses, koolides takistati ukraina keele arengut, venestamisprotsess oli palju jõulisem kui Eestis. Minu meelest, kui me näeme, et suur osa Ukraina õpilastest on läinud eesti kooli ja osa vene kooli, siis meie prioriteet peaks olema aidata neid maksimaalselt, kui mitte sada protsenti, ukraina keeles õppida, sest Ukraina president ootab oma rahvast koju tagasi. Ta ei taha, et nad oleks üle maailma laiali paisatud. Mida kiiremini nad koju saavad, seda parem. Nad kõik tahavad koju saada. On elementaarne, et me anname neile võimaluse – ja mängime ka ninanipsu kunagistele venestajatele – siin Eestis kohe ukraina keeles õppida, olgu see kaugõpe või mõni muu formaat. Esiteks, kui palju neid õpetajaid on, kes suudaks ukraina keeles õpetada? Ja kas on ka üks teie prioriteete anda lastele ukrainakeelset õpet kohe ja nüüd, mitte suunata neid vene kooli ja samamoodi mitte panna neid kohe rasket eesti keelt õppima, vaid [teha nii, et] nad tunneksid ennast koduselt ja saaksid varsti oma kodukoolidesse tagasi pöörduda? Aitäh! Ma kuulsin väga huvitavat vihjet sellele, et mitte keegi ei ole ukraina kooli asutanud, järelikult ka mitte Poola. Ma täpselt ei tea, [kas see on nii], teie võib-olla ka kõiki detaile ei tea. Aga sellegipoolest minule meeldiks see mõte, et me oleme esimesed, kes näitavad kõige suuremat lugupidamist. Me anname neile suurepärast relvaabi, aga me võiksime Ukraina rahvale anda ka suurepärast keeleabi just teie valitsemise all ja olla uhked selle üle, et saame Ukraina haridusministrile ette kanda, et me pakume neile parimat ukrainakeel
Austatud juhataja! Head Riigikogu liikmed! Head loomaõiguslased! Kunagi katsid meie esivanemad ennast külma eest loomanahkadega ja tapsid nõidade pähe lõkkes kasse. Meie suhe loomadega on aja jooksul pidevas muutumises – loomade küttimisest nende kodustamise ja pidamiseni, loomaaedade tekkimisest loomkatseteni, lemmikloomaharrastusest selle ärini ning tänapäeva intensiivpõllumajanduseni välja. Samal ajal on pidevalt kasvanud meie teadmised loomade olemusest, eri liikide vajadustest ja viimasel ajal ka loomade õigustest. Loomad on uurimisobjekt eri teadusharudes, nagu zooloogia, etoloogia, põllumajandus. Loomad on ka filosoofia, eriti eetika teema. Nõrgemate olendite kannatuste vähendamise ja nende õiguste arvestamise raamistikus on ka Eestis väärtuspõhiselt, eetilistel kaalutlustel tekkinud ja üha populaarsemaks muutumas loomade kaitsmine. Inimesed on loomadele oma vajaduste rahuldamiseks ikka kannatusi põhjustanud, aga täna küsime õigustatult: millal on loomade ärakasutamine inimeksistentsiks põhjendatud või isegi paratamatu ja millal ei ole see vajalik? Ma ei hakka siin täna arutlema teemadel, mis eristab inimest loomast – kas hing, keel, tunded, erootika, surmahirm. Olen veendunud, et ükski vaimselt terve inimene ei soovi loomale kannatusi. Kui inimese elu nimel on vaja loom hukata, siis tuleb seda teha valutult ja võimalikult väheste kannatustega nii loomale kui hukkajale. Kui aga inimese eksistentsiks pole vaja looma piinata, näiteks teda puuris pidada, et saada kätte tema kasukas, siis tuleb see tegevus ka lõpetada. Mis kunagi on olnud tavaks, aga pole praeguse seisuga enam otstarbekohane, kuulub ajaloos mahakandmisele. Karusnaha tootmine pole Eestis rahvuslik traditsiooniline tegevusala, mida oleks vaja reliktina, mälestusena muistsetest aegadest säilitada. Tänane arutelu siin parlamendi suures saalis on pika arengu ja töö tulemus. Nii kaugele pole karusloomakasvatuse keelustamise teema Eestis enne jõudnud. Muutunud on maailm ja meie arusaamad õigest ja vales