EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-et huggingface dataset:
Hea istungi juhataja! Head kolleegid! Lesepensioni seaduse eelnõu 813 arutati sotsiaalkomisjoni istungil 20. jaanuaril. Istungil osalesid Sotsiaalministeeriumi õigusnõunik Marelle Leppik ja Sotsiaalministeeriumi sotsiaalkindlustuse osakonna peaspetsialist Liidia Soontak. Seaduseelnõu tutvustas eelnõu algataja esindaja Mihhail Stalnuhhin. Eelnõu eesmärk on luua võimalus määrata lesepension isikule, kes on vanaduspensionieas ning kelle abikaasa on surnud. Sellest rääkis siin Mihhail Stalnuhhin. Tutvusime Vabariigi Valitsuse arvamusega. Vabariigi Valitsus ei toeta eelnõu menetlemist. Sotsiaalministeeriumi nõunik Marelle Leppik tutvustas lühidalt Vabariigi Valitsuse arvamust. Eesti pensionisüsteemis väärtustatakse eelkõige isiku tööd ja panust pensionisüsteemi. Eelnõuga kaugenetakse aga sellest loogikast ning pension hakkab sõltuma kellegi teise panusest, mis võib vähendada motivatsiooni töötada. Praegu on sarnane pension juba olemas toitjakaotuspensionina, lesepension oleks sisuliselt toitjakaotuspensioni erijuht. Eelnõu kohaselt ei saaks kõik isikud täpselt sama sotsiaalse riski realiseerumise korral nn lesepensioni. Puudub selgitus, miks peaks pensioni saamise õigust piirama abielu ja vähemalt ühe lapse koos kasvatamise nõudega. Näiteks on pensionäridel, kellel ei ole lapsi, samasugune sotsiaalne risk ja nende toimetulek vanaduspõlves on samuti keeruline. Seaduseelnõu elluviimisega kaasnevad märkimisväärsed kulutused, kuid sellele, mille arvel need summad leitakse, pole seletuskirjas viidatud. Seaduse muutmisega ei tohiks tekitada õigusselgusetut olukorda ja inimeste ebaproportsionaalselt erinevat kohtlemist. Eeltoodud põhjustel on alust järeldada, et seadusmuudatus on vastuolus kehtiva pensionisüsteemi aluspõhimõtetega ja tekitaks ebavõrdsust, riivates võrdse kohtlemise põhimõtet. Sotsiaalkomisjonis toimus arutelu eelnõu üle. Põhilised küsimused puudutasid kulutusi riigieelarvest ja pensionikassast. Komisjoni ettepanek oli saata eelnõu esimesele lugemisele 27. jaanu
Kinni maksab talle need kulud seesama võlgnik, kes sõlmib otselepingu soojusettevõttega. Soojusettevõte saab samamoodi kohtuotsuse alusel kas sundvõõrandada võlgniku korteri või tegeleb ise otse korteriomanikuga, mitte korteriühistuga. Võib-olla te ei ole aru saanud seletuskirjast või selle seletuse sisust. Meie ettepanek on, et korteriühistule jääks võimalus valida, kas soojusettevõtte kliendiks jääb korteriühistu tervikuna ehk terve maja või korteriomanik eraldi, kellega siis sõlmitakse otseleping.
Austatud kolleegid! Austatud minister! Ma tutvustan arupärimist avaliku sektori töötajate avalduste kohta sotsiaalmeedias. Eesti Kaitseliidu avalike suhete osakonna spetsialist Urmas Reitelmann avaldas sotsiaalmeedias arvamust põgenike ning Eestis elavate venelaste kohta. Tegemist on juba teise väga ebaõnnestunud avaldusega Kaitseministeeriumi haldusala töötajalt. Suvel nimetas Kaitseväe staabi- ja sidepataljoni teavituskeskuse ohvitser kapten Hannes Võrno pagulasi murjaniteks ja metsalisteks. Urmas Reitelmann kirjutas oma Facebooki kontol toimunud arutelus järgmise vastuse: "Kus sa näed põgenikke? Euroopasse valgub saast, põgenikud istuvad peredega Süüria piiri lähedastes põgenikelaagrites, et oodata võimalust naasta koju. Meile pürgib tavaline inimrämps, keda tuleb tõrjuda kõikide vahenditega. Eestis parasiteerib 300 000 tibla, kes ei ole siia adapteerunud, kuidas oleks Sinu arvates võimalik inimesteks muuta neid miljoneid siia pürgivaid mugavusprussakaid?" See väljaütlemine solvas väga paljusid Eestis elavaid venelasi, kes räägivad väga head eesti keelt, kes on Kaitseliidu liikmed või läbivad parasjagu ajateenistust. Selline avaldus lõhestab Eesti ühiskonda ning on otsene oht Eestile ja meie inimeste julgeolekule. Niisugused väljaütlemised tühistavad kogu töö, mida Eesti riik on aastaid teinud selleks, et Eesti venelased oleksid lojaalsed ning integreeruksid meie hulka. Kaitseliit on Kaitseministeeriumi valitsemisalas tegutsev vabatahtlik sõjaväeliselt korraldatud, relvi valdav ning sõjaväeliste harjutustega tegelev riigikaitseorganisatsioon, mis täidab Kaitseliidu seadusest tulenevaid ülesandeid. Hoolimata peaministri ning eelmise kaitseministri konkreetsetest seisukohtadest, et selliste väljaütlemiste autor ei sobi oma ametikohale, pole Kaitseliidu juhtkond toimunule adekvaatselt reageerinud. Autor töötab endiselt Kaitseliidus, kuigi mitte enam avalike suhete osakonna spetsialistina. Kuid ka see samm võttis aega tervelt kaks nädalat. Seoses sellega on meil järg
Härra juhataja! Tere taas, head kolleegid! Minul on au tutvustada Riigikogu põhiseaduskomisjoni arutelu, mis toimus teisipäeval, 22. septembril ja kestis tund ja kümme minutit. Peale komisjoni liikmete ja ametnike, nagu ka ennist mainiti, võtsid komisjoni istungist osa eelnõu algatajate esindaja Artur Talvik, riigi peaprokurör Lavly Perling ja Õiguskantsleri Kantselei õiguskorra kaitse osakonna juhataja – õiguskantsleri nõunik Heili Sepp. Nüüd siis arutelu käigust. Arutelu oli küllaltki pikk ja emotsioonirikas. Eelnõu algatajate esindaja selgitas komisjonile kõigepealt eelnõus sisalduvat ettepanekut moodustada AS-i Tallinna Sadam juhtimise uurimiseks Riigikogu uurimiskomisjon ja kõike sellega seotud kaalutlusi. Ta märkis, et uurimiskomisjon ei soovi segada uurimisorganite tööd, vaid soovib ennekõike tegelda sellega, millega prokuratuur ei tegele, ehk ta soovib tegelda poliitilise vastutuse küsimusega. Tallinna Sadam on ju 100% riigi osalusega firma, kus on poliitiline juhtimine ning mille vastu on suur avalikkuse huvi, mistõttu eelnõu esitajad peavad uurimiskomisjoni loomist kohustuslikuks. Eelnõule on alla kirjutanud 52 parlamendiliiget, mis näitab, et see on fraktsioonide ja rahvasaadikute algatatud eelnõu. Eelnõu kohta küll märgiti, et seal ei ole Reformierakonna fraktsiooni liikmete allkirju, sest ajapuuduse tõttu jõuti rääkida väheste Reformierakonna esindajatega. Seda mainiti Artur Talviku sõnavõtus. Hiljem on mõned Reformierakonna fraktsiooni liikmed öelnud, et nad oleksid eelnõule võimaluse korral alla kirjutanud. Seega on tegemist n-ö fraktsioonideülese eelnõuga, mis näitab, et uurimiskomisjoni moodustamise vastu on olemas laiapõhjaline poliitiline huvi. Siis esitasidki riigi peaprokurör ja Õiguskantsleri Kantselei esindaja oma tähelepanekuid eelnõu sisu ja teksti kohta. Õiguskantsleri Kantselei esindaja juhtis tähelepanu, et eelnõus peaks võimude lahusus olema üheselt jälgitav. Eelnõus on läbivalt öeldud, et uuritakse toimunud korruptsiooni, mis võib jätta
Aitäh, hea küsija! See on tõesti väga huvitav tähelepanu osutamine sellisele avaldusele. Ma nägin, et see intervjuu on toimunud, ma tean, kellest sa räägid. Aga ma tean ka, et see inimene kunagi ütles, et näiteks Salisburys toimunud rünnakut Novitšokiga tegelikult polnud. Ka siis sama inimene teatas, et varsti peate kõik sõnu oma sööma. Midagi taolist pole juhtunud. Ma ei pööraks sellele väga suurt tähelepanu. Aitäh! See on minu arvates väga kohane küsimus seotuna sellega, mis Valgevenes tegelikult toimub. Valgevene on ajaloos siiski korra iseseisvust kogenud, küll hästi lühikest aega, 1918. aastal. Aga ikkagi on seesama rahvuslipp, mille värvid on nüüd rahvarevolutsiooni tunnuseks, väga selge sümbolside selle teemaga, mille kohta te küsite. Kui te olete jälginud Valgevenest antavaid ülevaateid sotsiaalmeedias, siis ka seal on rõhutatud, kui palju rohkem on nende päevade jooksul hakatud rääkima valgevene keeles – seda on teinud nii ajakirjanikud kui avalikult esinevad inimesed. Loomulikult nende rahvuslik identiteet on olnud võrreldamatult nõrgem, kui ukrainlaste oma olnud on või on, rääkimata Balti riikidest, aga seda enam on murranguline, mis seal praegu toimub. Ma mainisin, et loomulikult see protsess saab olema pikk ja keeruline, aga mul on tunne, et just nimelt selline on Valgevene uue põlvkonna, väga intelligentse põlvkonna mõju ka nendele valikutele, mis puudutavad keele, kultuuri, rahvusliku identiteedi tähtsust ja säilitamist, et tagada ka oma iseseisvuse ja suveräänsuse, territoriaalse terviklikkuse säilimine. See on miski, mida enam tagasi ei suru.
Austatud juhataja! Austatud kolleegid! Loodan, et te teate, et Ida-Virumaa on Eesti kontekstis ülitähtis tööstuslik maakond, mis vajab paljudes küsimustes eraldi lähenemist. Sellest on väga hästi aru saanud Siseministeerium, mida näitab see, et Ida-Virumaal töötavatele politseiametnikele makstakse täiendavat 150-eurolist regiooni lisatasu, mis võiks muidugi kõrgem olla. Sotsiaalvaldkond väärib samasugust tähelepanu. Tervena elatud aastaid on Ida-Virumaa elanikel oluliselt vähem kui Eestis keskmiselt. Ida-Virumaal on tervisepiiranguteta elatav aeg 48,4 aastat, seevastu Eesti keskmine on 54,1 aastat. Olen kuulnud põhjendust, et meie kandis tarbitakse liiga palju alkoholi. See ei vasta tõele, kuna regulaarselt alkoholi tarbivate inimeste arv on maakonnas väiksem kui Eestis keskmiselt. Aastail 2009–2012 kasvas Ida-Virumaal pidevalt puudega inimeste arv: aastal 2009 oli 1257 puudega last ning aastal 2012 oli neid 1965. Täiskasvanute puhul olid need arvud vastavalt 16 217 ja 19 597. Kogukond on nii tugev ja terve kui tema kõige nõrgemad lülid. Seetõttu peaksime kindlasti rohkem panustama sotsiaalvaldkonda, eelkõige meditsiini. Haigekassa 2015. aasta eelarvest moodustab arstide, õdede ja hooldustöötajate tööjõukulu koos sotsiaalmaksuga ligikaudu 344 miljonit eurot, sh arstide tööjõukulu 149 miljonit eurot, õdede tööjõukulu 159 miljonit eurot ja hooldajate tööjõukulu 36 miljonit eurot. Eraldi ühegi maakonna, ka mitte Ida-Virumaa kohta ei ole palgakulu planeeritud. Minu arvamus on, et tähtis samm olukorra parandamiseks võiks olla Ida-Virumaa meditsiinitöötajatele regiooni lisatasu kehtestamine, kuna see paneks rohkem spetsialiste tulema tööle just Ida-Virumaale, mis omakorda parandaks tulevikus Ida-Virumaa elanike tervist. Aitäh!
Aitäh! Kui me Eestis peame loomulikuks seda, et peaministri- või ministrikandidaadil on ka Riigikogu mandaat, siis täpselt sama loomulikuks tuleks pidada seda, et Euroopa Komisjoni liikmetel võiks olla ühtlasi Euroopa Parlamendi mandaat. Aluslepingutes seda kirjas ei ole, nii nagu ka Eesti Vabariigi põhiseaduses pole kirjas seda, et peaministril või ministril peaks olema Riigikogu mandaat. Kuid Eestis on selline poliitiline tava välja kujunenud ja ma pean seda õigeks. Paraku, praegu teadaoleva põhjal jäävad Euroopa Parlamendi mandaadiga volinikukandidaadid ilmselt vähemusse. Juba nimetatud võimalikul Tšehhi Vabariigi kandidaadil, keda valitsus ei ole veel volinikukandidaadiks nimetanud, on tugev Euroopa Parlamendi mandaat. Ma loodan tulevikus näha Euroopas süvenemas sellist tendentsi, et Euroopa Komisjoni liikme kandidaatidel või liikmetel on ka Euroopa Parlamendi mandaat. Aitäh! Läbirääkimised ju alles käivad. Audiovisuaalse turu täieliku avamise korral on mõnel Euroopa Liidu riigil selged ja minu meelest ka põhjendatud reservatsioonid. Ma usun, et lõpuks jõutakse kokkuleppele. Läbirääkimised on alati pingelised, keerulised, teed on käänulised, aga tähtis on jõuda pooli rahuldava kokkuleppeni. Laiemalt võttes ei ole küsimus ju paljude inimeste jaoks Euroopas mitte ainult GMO-des, vaid üldse toiduohutuses. Mõned püüavad justkui luua sellist muljet, nagu oleksid Ameerika Ühendriikide toiduohutuse standardid märksa lõdvemad kui Euroopa omad ja kui me nõustuksime nende standarditega, siis see kuidagi halvendaks eurooplaste tervist. Minu meelest ei ole selline mustvalge mõtlemine eriti mõistlik. Me ei saa ju ette kujutada nii, et riigis, kus igale papist kohvitopsile on peale kirjutatud "Ettevaatust, sisu on kuum ja võib kõrvetada teie suud!", inimese tervisest ei hoolita. Ameeriklaste oodatav eluiga on väga pikk, ka tervena elatud eluaastaid on ameeriklastel üksjagu palju. Ameeriklased hoolivad tervisest väga ja väga. Meil ei maksaks kuidagi suhtuda nende toiduohutusre
Lugupeetud minister, palun korrigeerige mind, kui ma sain teist valesti aru, kui te vastasite küsimusele, mis puudutas meie suurt rahvusliku mälu projekti ehk "Vana kandle" jätkamist. Ma meenutan, et see on ikkagi ajas üle sajandi tagasi ulatuv projekt, mida alustas omal ajal Jakob Hurt. Selle osas on kirjandusmuuseum autonoomne asutus, kes ise otsustab, kuidas oma raha kasutab, ja teie justkui ministeeriumi poolt olete andnud neile kõik võimalused. Kui nemad ütlevad, et neil ei ole vahendeid selle projekti jätkamiseks, siis nemad järelikult on süüdi, et nad ei ole oma prioriteete õigesti seadnud? Kas ma saan teist õigesti aru?
Austatud esimees! Head Riigikogu liikmed! Minu arupärimine on teine aruarupärimine Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna nimel ja ajendatud sellestsamast murest, millest Peeter äsja rääkis. Me nägime aprilli teisel nädalal Vabaduse väljakul trummi ja plekkmannergut põristanud inimeste kinnipidamist. Nägime, kuidas tavapolitsei kõrval toodi välja märulipolitsei, kiirreageerijad ja koerad. Inimestel keelati plakatite kasutamine ja jõudu kasutati rahumeelsete inimeste vastu, kes olid tulnud protesteerima rahva suukorvistamise vastu. Sellega seonduvalt on meil siseministrile küsimused. Mis kuupäeval andis peaminister korralduse kasutada valitsusvastaste meeleavalduste mahasurumiseks politsei eriüksust ja teenistuskoeri? Millise seaduse alusel kasutab politsei tavaolukorras eriolukorra puhul lubatud meetmeid? Tahaksime teada, milliseid korrakaitseseaduse punkte rikkusid politsei poolt kaasa viidud valitsusvastasest meeleavaldusest osa võtnud isikud ja millistele seadustele toetudes sunnib politsei ebaproportsionaalseid jõuvõtteid kasutades inimesi loobuma oma põhiseaduslikust õigusest valitsuse vastu protesti avaldada. Küsimused on esitatud ka digitaalsel moel. Aitäh!
Lugupeetud eesistuja! Head kolleegid! Kui väliskomisjon otsustas 2012. aasta algul oma töös rohkem tähelepanu pöörata Läänemere piirkonna julgeolekule, siis oli selle ajendiks muutunud julgeolekukeskkond Euroopas. Nii on ka kirjas sama aasta septembris, s.o alles kaks aastat tagasi komisjoni tellimusel Rahvusvahelise Kaitseuuringute Keskuse koostatud raportis, kus tõdeti, et kasvav ressursinappus USA-s, kaitsekulude kärpimine Euroopas, muutuv geopoliitiline olukord ning Ameerika Ühendriikide poliitilise juhtkonna põlvkonnavahetus on toonud kaasa selle, et USA tähelepanu Euroopa vastu on hakanud vähenema. Seepärast tuleb põhjalikult üle vaadata nii tööjaotus NATO sees kui ka iga üksiku riigi kohustused. Raportis oldi seda meelt, et Läänemere maade julgeolekumuresid ja julgeolekugarantiisid tuleb vaadelda laiemas kontekstis, muu hulgas silmas pidades Venemaa jõulist käitumist piirkonnas, tema poliitikat NATO suhtes ning regionaalse julgeoleku arhitektuuri nõrkust. Avaldati muret, et Venemaa ja Põhja-Atlandi alliansi jõudude vahekorra asümmeetria piirkonnas aina kasvab. Sõjaline võimekus ja regiooni kaitsekulutuste määr Euroopas kaldub Venemaa kasuks. Üsnagi karmid ja hoiatavad, aga samas ajakohased tõdemused tundusid need toona. Viimase aasta jooksul on julgeolekukeskkond Euroopas muutunud. Kaks aastat tagasi kirja pandu on kahjuks kõige ehedamal moel tõeks osutunud, seda küll mitte otseselt Läänemere regioonis, kuid geopoliitiliselt meie lähedal, NATO ja Euroopa Liidu lähinaabruses. Venemaa agressioon suveräänse Ukraina vastu, riigipiiride ümberjoonistamise katse Euroopas, sõjalise jõu kasutamine ja vassimine, uute mittetraditsiooniliste agressioonivõtete kasutamine ja rahvusvahelistele kokkulepetele sülitamine – need on otsesed tegurid, mis mõjutavad Euroopa julgeolekut. Ligi 70 aastat rahupõlve nautinud Euroopa ei suuda seda kõike veel praegugi lõpuni mõista ja mõtestada. Debatid, kuidas selle uue olukorraga toime tulla, alles käivad. 2012. aasta raportis toodud et
Aitäh, härra eesistuja! See jutt, mida te, lugupeetud ettekandja, meile siin räägite, on masendav. See veenab meid veel kord selles, mida me tegelikult niikuinii teame: kogu meie õigussüsteem on üks mädasoo ja selle autor suurel määral on see institutsioon, kes peab seisma põhiseadusliku korra kaitse eest, ehk kaitsepolitsei. Minu küsimus puudutab seda, et kohtunikud on meil eluaegsed ja peaksid seetõttu olema sõltumatud, mitte kartma mingisuguseid mõjutusi ja mitte olema ka värvatavad. Teie jutust me kuuleme tegelikult ju vastupidist. Eluaegsed kohtunikud, kes istuvad 25 aastat oma ametis, on just, vastupidi, väga hea saak. Nende hulgast on ju mõnus välja selekteerida need inimesed, kes on mõjutatavad, kes istuvadki hommikul arvuti taha ja vaatavad, ega ei ole distsiplinaarmenetlust alustatud, ja kes selles hirmus lähevad koostööle, mis ei ole päris seaduslik.
Lugupeetud juhataja! Austatud peaminister! Head kolleegid! Taasiseseisvunud Eesti suurim tsiviilkriis on tänaseks päevaks suures osas seljatatud, kuid see ei tähenda, et ka kogu koroonaviirusest tulenenud negatiivne mõju oleks möödas. Oleme tervishoiukriisist samm-sammult sisenemas majanduskriisi, kuid prioriteet pole seejuures muutunud. Peame kindlustama riigi ja siin elavate inimeste heaolu. Majanduse jahtumisest ja mulli lõhkemisest on räägitud juba kaua, kuid keegi ei osanud toimunut tegelikult prognoosida. Meie ees on väljakutse leida lahendus, kuidas tagada majanduse toimimine ja kasvule pööramine, et inimesed näeksid võimalikult vähe koondamisteateid ning ettevõtjad ei peaks kuulutama välja pankrotte. See on täna peamine küsimus, millega tegelemiseks peame leidma kiired ja jätkusuutlikud meetmed. Riigi ja siinsete inimeste heaolu on prioriteet ning arvestades kriisi sügavust, ei saa me siin tegutseda omapäi. Koroonaviirusest tulenenud negatiivsete majandusmõjudega seisavad silmitsi kõik maailma riigid. Paljude jaoks on tegemist tõsise väljakutsega, sest eelmisest, kümnendi taha jäävast kriisist ei ole suudetud veel täielikult välja tulla. Pehmet turvapatja, mis praegust kukkumist pehmendaks – neid meetmeid taaskäivitamise kava sisaldabki. Kukkumine tuleb ja selles osas pole kellelgi vastupidiseid illusioone. Eesti pole selles kriisis üksi, meie selja taga seisab Euroopa Liit. Euroopa Liidu eesmärk on olla koos nii heas kui ka halvas. Seetõttu on oluline mõelda üheskoos, kuidas tulla koroonakriisist välja veelgi tugevamana. Selleks vajame erakordselt suurt koostöötahet ja solidaarsust. Eelmine majanduskriis õpetas, et pikaajalise surutise ja tööpuuduse järsu kasvu vältimiseks tuleb majandust stimuleerida. Edukad olid need riigid, kes kasutasid laenuraha investeeringuteks ega läinud puhtalt kärpimise teed. Meie majandus on teiste liikmesriikidega seotud, mistõttu sõltub meie käekäik ka teistest Euroopa Liidu riikidest, kes on meile olulised partnerid. Juba apri
Lugupeetud kuulajad! Ma katsun suhteliselt lühemat sorti kõne teha. Üldiselt on <PARTY> selle eelnõu suunaga rahul, sest me oleme ju alati väitnud, et meie kõrgharidusõppe üks suurimaid probleeme on see, et ta ei vasta Eesti ühiskonna vajadustele. Selle eelnõuga üritatakse tagada doktorantidele finantsstabiilsust ja muuta doktoriõpe elulähedasemaks – mingil määral see võiks ju olukorda parandada. Praegu on pisut keeruline prognoosida, kas see ei too kaasa mingeid muid probleeme, aga igatahes paistab eelnõu algatajatel ja kokkupanijatel olevat see hea tahe küll. Üks negatiivne tendents, mis võib tekkida või õigemini süveneda, on, tõsi küll, see, et teadustegevus muutub liiga institutsioonikeskseks. See on tegelikult Eestis toimunud juba viimasel paarikümnel aastal ja see ähvardab, juhul kui see süveneb, teaduse iseseisvust ja võib arvata, et ka doktorantide akadeemiline iseseisvus mõnevõrra kahaneb. Kõrgharidusõppe teist põhiprobleemi, milleks on meie õppekvaliteedi langus, eelnõu paraku kuidagi ei lahenda. Ega doktorikraadi omandamine iseenesest, kui selle kraadi taseme kvaliteet alla lasta, ei tee kuidagimoodi ühiskonda paremaks ega arenda meie majandust. Meil tegelikult ei ole vaja mitte formaalse doktorikraadiga inimesi, keda me saaksime hästi kergesti juurde toota, kui nõudeid veelgi alla lasta. Me vajame ikkagi kõrgprofessionaale, kes on Eesti ühiskonnale vajalikud, ja kui nad on vajalikud, siis on nad õnnelikud ja nad on ka hästi tasustatud. Minu arust me ei lahenda seda probleemi ka niimoodi, et hakkame avalikus teenistuses nõudma akadeemilise kraadi olemasolu. Korralikku õppekvaliteedi kontrolli meil Eestis ei ole. Aga mina ei tunne küll ühtegi õppejõudu, kes tõsimeeli julgeks öelda, et viimasel paarikümnel aastal pole õppe lõpetanute teadmiste tase järsult langenud. Ma ei tunne mitte kedagi. Eelnõu suunaga tasub muidu rahul olla ka seetõttu, et lõpetatakse välistudengitele või kolmandatest riikidest pärit välistudengitele vajaduspõhise õppetoetuse maksmine.
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Ka mina tänan, lugupeetud minister, selle kõne eest! Tõenäoliselt on meie praegune prioriteet sõjalise võimekuse arendamine. Euroopa Liidus on sellega tegeldud aastaid. Esile võib tõsta kaitseagentuuri moodustamist ja sõjalist planeerimist, samuti eri riikide osalemist missioonidel, olgu Euroopa Liidu, ÜRO või NATO egiidi all. Teatavasti võeti 15 aastat tagasi Helsingis peetud Euroopa Ülemkogu istungil vastu otsus moodustada kiirreageerimisjõud. Milline on nende jõudude seis praegu ja kas näete nendega seoses mingit probleemi?
Suur tänu ettekande eest! Ma küsin slaidi kohta, mis kajastas esimese lapse sünni edasilükkamise põhjuseid ehk probleeme, mida Mare Ainsaar kõige olulisematena nimetas. Seal olid põhjusteks partneri puudus, noorus, soov end edasi arendada, vastutustunne ja kitsad elamistingimused. Riik selle noorena tundmise osas tõesti midagi eriti teha ei saa, aga kõikides ülejäänud küsimustes ta ehk saaks kuidagi appi tulla. Kas te peate õigeks näiteks seda, et pere loomisele, laste saamisele on kogu riiklikus õppekavas gümnaasiumiosas pühendatud ainult kaks õppetundi 1700-st? Või kuidas tõlgendada näiteks seda, et elamispind ühe elaniku kohta on viimase rahvaloenduse andmetel suurenenud tervelt neljandiku võrra, aga laste saamine on väikesele elamispinnale viidates kahanenud? Mis see soov võiks olla, kui heaks need elamistingimused peavad siis veel minema?
Aitäh, hea eesistuja! Hea minister! Ma endiselt hindan teid selle eest, et te räägite läbipaistvast ja lihtsast maksusüsteemist. Kuid selle eelnõu tõttu olid ettevõtlusringkonnad väga närvilised, väites, et nendega ei ole seda teemat justkui arutatud. Eelnõust tulenevalt on päevselge, et nüüd võivad turule tulla ilma käibemaksuta Saksamaalt ja mujalt Euroopast eraisikute soetatud kergelt kasutatud, aga turuhinnast oluliselt odavamad autod, sest ettevõtjal on õigus ilma käibemaksuta osta autot ka eraisiku käest. Kas te ei karda, et juhatuse esimehe ja omaniku Porsche Cayenne ostetakse ära, aga lihtsamad tööinimesed, kellel on liikumisvõimalust vaja, peavad nüüd hakkama sõitma keskmisest vanemate autodega? Riigil võib nii uute autode müügist, autode legaalsest remontimisest ja kõigest sellest jääda saamata palju arvestatavam maksusumma kui see käibemaksu mittetagasiarvestamise osa.
Tänan! Austatud keskkonnaminister! Kui Riigikogu juhatus otsustas selle arupärimise ikkagi läkitada teile – mitte maaeluministrile, kelle tegevusvaldkonda kuulub minu arust siin esitatud neljast küsimusest vähemalt kolm ja pool – ja te nõustusite sellele arupärimisele vastama, siis oli kuidagi hämmastav kuulda teie vastust kolmandale küsimusele, mille te veeretasite Veterinaar- ja Toiduametile. Kas teie ametnikud ei oleks saanud ka sellele küsimusele naaberministeeriumist adekvaatset vastust, nii et see oleks olnud täielik? Olen rääkinud.
Aitäh, austatud eesistuja! Hea minister! Tartu linnapea Urmas Klaas on avaldanud seisukohta, et investeerimistoetusest tugispetsialistidele palkade maksmine ei lahenda seda probleemi. Näiteks Tartu linnas on investeerimistoetust sellel aastal saadud 230 000 eurot, aga järgmise aasta eelarves on juba üksnes tugispetsialistide palkadeks ette nähtud 700 000 eurot. Ta on ministeeriumile saatnud kirja ja teinud selles ettepaneku võrdsustada tugispetsialistid õpetajatega, et nende palgaraha tuleks omavalitsustele riigitoetusest. Kuidas te seda kommenteerite?
Härra aseesimees! Lugupeetud kolleegid! Annan meie fraktsiooni nimel sisse arupärimise siseministrile illegaalsete immigrantide kohta Eesti Vabariigis. Meedia vahendusel on selgunud, et Eesti võimud pidasid 2013. aastal riigi territooriumil kinni Sudaani kodaniku, kes oli sisenenud riiki takistamatult, ületades riigi kontrolljoone. Ta taotles asüüli, ilmselt selleks, et pääseda väljasaatmisest. Tänaseks on ta saanud nii elamis- kui ka tööloa. Lähtudes nimetatud tõsiasjadest, palume ministril Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse § 139 kohaselt vastata meie küsimustele. Miks anti nimetatud isikule pagulase staatus, kui ta sisenes riiki illegaalselt ning esitas väidetavalt enda kohta valeandmeid? Meile teadaolevalt on ta pannud toime mitmeid korrarikkumisi. Meil on veel mitmeid küsimusi. Aitäh!
Proua juhataja! Lugupeetud minister! Head kolleegid! Ma pean täna teist korda ütlema, et mulle meeldib, et me siin nendel teemadel arutame, koalitsiooni poolt minister ja teiselt poolt opositsioonierakonnad. Mida me siis teeme nende kolme energeetikapunkti puhul? Meil on olemas energiamajanduse arengukava. Täna me räägime sellel teemal, me võtame nagu mõõtu. Minister rääkis suunast. Me võime öelda, et üldprintsiibis on meie suund olnud õige, mis puudutab seda, et arengukava on korralikult läbi töötatud. See on laiapõhjaline ja on antud võimalus edasi minna, aga selleks et edasi minna, me peame korra tagasi vaatama. Me peame vaatama, mis asjad meil käsil on ja mille peale me kulutame, kas see samm on õige ja kas need vahendid, mida me kasutame, on õiged, kas need on õiged selles mõttes, kas need on suured või väikesed, ja kas me kannatame selle välja või peame rohkem juurde panema või kas me võime panna. Mu jutt läheb võib-olla natuke liiga laiaks, aga kui tagasi vaadata, siis tõesti, mida me kümne aasta jooksul energeetikas teinud oleme? Kaks põlevkiviplokki, EstLink 1 kaablikese, ka Eesti Põlevkivi on reorganiseeritud. See kõik jääb kümne aasta esimese poole sisse. Mida me siis teise poole jooksul oleme teinud? Me oleme alustanud tööd tõsiste projektidega. Osa nendest on juba n-ö katuse alla saamise etapis, osa on aga algfaasis. Kui me vaatame järgmise viie aasta plaane või vaatame, mis meil valmis peab saama, millega me tegeleme, siis minul on küll hulk märkusi. Ma usun, et ka valitsus neid arvesse võtab. Rääkides õlimajandusse investeerimise poliitikast, siis need arvud, mida minister siin ütles, on õiged, õli toota on kasulik. Aga kui me vaatame, kuidas seda teeb erakapital ja kuidas seda teeb Eesti Energia, siis selgub, et Viru Keemia Grupp rajas uue õlitehase ühe miljardi krooni eest ja selle võimsus on kaks korda väiksem kui uue Enefiti tehnoloogia puhul, aga Eesti Energia investeeringud ühe mahuühiku kohta on kaks korda suuremad. Viru Keemia Grupi tehas maks
Aitäh, hea juhataja! Hea minister! Nii nagu majandusaasta koondaruande seletuskirjas öeldud, on selle dokumendi üks ülesanne esitada Riigikogule ka vajalik informatsioon uute eelarveotsuste tegemiseks. Teie tutvustatud dokumendis on välja toodud, et positiivne eelarvepositsioon on riigi rahanduse seisukohast hea näitaja, ja seletuskirjas on öeldud, et kokkuvõttes viib Eesti ellu konservatiivset eelarvepoliitikat, mis toetab meie majanduse heaolu ja julgeoleku kasvu. Nüüd saan aru, et moodustatav uus valitsuskoalitsioon loobub positiivsest eelarvepositsioonist ning konservatiivsest eelarvepoliitikast. Seeläbi annate te Riigikogule soovituse positiivsest eelarvepositsioonist ja konservatiivsest eelarvepoliitikast loobuda ning asuda tuleviku arvel elama. Kas ma saan õigesti aru?
Aitäh, austatud istungi juhataja! Ma saan aru, et te panete suure saali ette hääletuseks Riigikogu juhatuse otsuse, millega tehakse ettepanek protestid tagasi lükata. Kui see oli teie juhatuse otsus, millega üks juhatuse liige ei nõustunud, siis loogiliselt järeldub sellest see, et kui suur saal ei nõustu juhatuse sellise otsusega, tähendab see seda, et need protestid rahuldatakse. Sellest tulenevalt, kui need protestid rahuldatakse, ei ole meil võimalik tänast esimest päevakorrapunkti arutada. Kas teie mõttekäik on sarnane minu mõttekäiguga? Aitäh, austatud istungi juhataja! Enne kui tänasele istungile koguneti, 17 minutit tagasi, kutsus põhiseaduskomisjoni esimees kokku erakorralise põhiseaduskomisjoni istungi. Ja sellel istungil tegi põhiseaduskomisjoni esimees ettepaneku – sarnase ettepaneku, mille tegi Keskerakonna fraktsioon praegu –, et seda päevakorrapunkti nr 1 täna ei arutataks. Kuna protestid on otseselt seotud päevakorrapunktiga nr 1, siis langetas komisjon konsensusliku otsuse, et täna seda päevakorda ... Okei, härra Hepner täpsustab ja ma seletan siis lahti, mis põhiseaduskomisjoni istungil toimus. Kuna kodu- ja töökorra seaduse järgi ei ole võimalik päevakorrast välja võtta punkti juhul, kui Riigikogu suur saal on päevakorra kinnitatud, siis päevakorrapunkti mittearutamiseks – mis oli põhiseaduskomisjoni esimehe tahe – on kaks legaalset viisi. Üks legaalne viis on see, et komisjoni esindaja, antud juhul põhiseaduskomisjoni esimees, ei tule pulti seda ette kandma ehk ettekandmine on võimatu. Ja teine on see, et algatajad võtavad selle eelnõu tagasi. Kuna protestid on otseselt sellega seotud ja kuna ma näen, et põhiseaduskomisjoni esimees on siiski valmistumas selle punkti ettekandeks ja <PARTY> ei olnud nõus selle punkti väljavõtmisega, siis olen mina kimbatuses, mida me nüüd ikkagi hääletame ja mis on selle tagajärg. Sest, nagu ma ütlesin, protestid olid otseselt seotud sellega, et Riigikogu liikmete õigusi on rikutud. Tahaksin ka teie arvamust kuulda
Austatud proua eesistuja! Head kolleegid! Austatud peaminister! Arupärimine on esitatud kahe fraktsiooni saadikute nimel. Tegelikult sai see alguse sellest, et vähemusrahvuste toetusrühmas me kohtusime soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse kohtlemise voliniku Mari-Liis Sepperiga. Me arutasime tema tegevust ja saime teada, et ta ei tule kuidagi toime teise osaga oma tööst, nimelt võrdse kohtlemise seaduse täitmise järelevalvega, sest tal ei ole selleks ressursse ega raha. Tuletan lühidalt meelde, et 2008. aasta detsembris võeti vastu võrdse kohtlemise seadus ja need funktsioonid pandi soolise võrdõiguslikkuse volinikule. Talle lubati selleks täiendavat rahalist reservi, aga siiani ei ole seda reservi eraldatud. Võrdluseks ütlen nii palju, et kui õiguskantsler Indrek Tederi büroos on tööl 58 ametnikku, siis Mari-Liis Sepperi büroos on peale tema enda tööl üks ametnik. Ja kui aastal 2004 sai tema büroo 14 kaebust, siis eelmisel aastal oli kaebusi 350. Seaduse järgi peaks kaebuse menetlemine võtma kaks kuud, aga see ei ole võimalik, sest kaks inimest ei saa sellise tähtajaga menetleda aastas 350 kaebust. Sellest tulenevalt on meil küsimused peaministrile. Ütlen veel nii palju, et ka Euroopa Nõukogu on oma viimases raportis, mis käsitleb vähemusrahvuste raamkonventsiooni täitmist, heitnud Eesti Vabariigi valitsusele ette, et meie võrdse kohtlemise voliniku institutsioon on alarahastatud ja sellega tuleb midagi kiiresti ette võtta. Välisministeerium vastas selle peale, et tulemas on Norra rahad ja sellega saab probleem lahendatud. Täna ma kontrollisin igaks juhuks üle – see jutt on väike liialdus. Kui Norra rahad tulevad, siis alles juulikuus ja igal juhul pole need ette nähtud mitte võrdse kohtlemise järelevalveks, vaid just soolise võrdõiguslikkuse tööks. Nii et ootame huviga härra peaministri vastuseid. Aitäh! Aitäh, proua eesistuja! Viimasele lausele vastuseks nii palju, et tegelikult on see on voliniku enda arvamus, kaebusi oleks palju rohkem, kui oleks vastav kampaania
Aitäh, juhataja! Hea peaminister, tänan ettekande eest! Minu küsimus puudutab eesistumist. Kui me praegu vaatame Euroopa Nõukogu eesistumist, siis ka tuleva aasta eesistumist kipub kimbutama sama probleem, et tahetakse tegelda justkui kõigega, aga lõpuks ei tegelda mitte millegagi, st plaanide ebakonkreetsus või üleküllastatus. Aga ma puudutan digiprobleeme, sest digiteema on tõenäoliselt üks eesistumise aine. Digitaalses maailmas tuntakse võib-olla kõige suuremat muret just seaduste mahajäämuse pärast. Kas eesistumise ajal on plaanis tegelda ka autorikaitse ja selle kaudu nn open data probleemidega?
Lugupeetud Eesti Vabariigi president Toomas Hendrik Ilves! Mul on teile masendav uudis. Teid tahetakse petta. Te jätsite välja kuulutamata käibemaksuseaduse muutmise seaduse, kuna see oli ebaproportsionaalne. Nüüd on seal küll muudetud pisiasju, aga asjatundjate arvates ei ole mitte üks raas vähenenud peamine – ebaproportsionaalsus. Nimelt väidavad kõik ettevõtlusorganisatsioonid, et selle seaduse rakendumisest tulenev otsene koormus valitsussektorile ja erasektorile kokku on suurem kui saada loodetav tulu parema maksulaekumise näol. Seaduse esitajad loodavad nn maksuaugu vähenemist 30 miljoni euro võrra aastas. Ettevõtlusorganisatsioonid kaebavad, et lisakoormus võib pessimistliku hinnangu alusel ulatuda kuni 80 miljoni euroni aastas, optimistliku hinnangu alusel aga "vaid" 30 miljoni euroni. Raamatupidamislikult tähendab see, et kulud ületavad tunduvalt tulusid. On veel üks mitte väheoluline nüanss: selle mõttetu töö käigus luuakse uus superandmebaas. Me võime ju rääkida, et see on hästi kaitstud, aga küsimus ei ole kaitstuses. Küsimus on ohus demokraatlikule, isikuvabadusi kõrgelt hindavale ühiskonnale ja ühiskonna väärtushinnangutele. Ebaproportsionaalne on ka optimism, et meie andmebaasid on kindlad ja kõik neid kasutavad inimesed on lojaalsed. Snowden muukis lahti FBI andmed. Aivar Sõerdi lasin ma 2003. aastal lahti seepärast, et tema alluvad lekitasid süstemaatiliselt andmeid ja sorisid maksuameti andmebaasides. Muide, Euroopa Kohus tegi s.a 8. aprillil otsuse, millega tunnistas andmete säilitamist käsitleva direktiivi kehtetuks. Kohtu hinnangul riivab see direktiiv intensiivselt eraelu austamise ja isikuandmete kaitse põhiõigust ning see riive pole vältimatult vajalik. Arutatava seaduse kontekstis on kohtu järeldus järgmine. Nimetatud direktiiv on vastuolus Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga, kuna ta nõuab igaühe andmete säilitamist, hoolimata sellest, kas inimene on potentsiaalselt kurjategija, kuigi kõigi Euroopa Liidu elanike lausjälitamine ei ole kohtu ar
Kas nüüd on kuulda? Mikker on nüüd sees. Aitäh! Hea istungi juhataja! Lugupeetud kolleegid! Väga huvitav eelnõu. Kuulan teid ja tegelikult imestan. Imestan sellepärast, et ei saa aru, mis maailmas mõned meist elavad. Eriti naljakas oli kuulata, kuidas eelnõu esitaja rääkis positiivsest mõjust, positiivsest motiveerimisest, justkui mingisugune sunniraha või trahv või muud sellised karistusvahendid saaksid olla positiivseks mõjutusvahendiks. No ei saa sellega kuidagi nõustuda. Ei ole see kindlasti positiivne mõjutusvahend, esiteks. Teiseks olekski vaja vaadata laiemat pilti, oleks vaja minu arust vaadata sellele, missugune süsteem meil on olnud, mis kestab juba aastakümneid, ja mis tulemusi see on andnud. Ise ju räägite siin korduvalt sellest, et tegelikult see tulemus ei ole olnud kaugeltki ideaalne. Seda olukorda, mis meil hetkel on – ise te seda väidate, ma mõtlen eelnõu loojaid –, tuleb parandada. Samas vaadates, kuidas on see korraldatud, kuidas on inimesi motiveeritud selleks, et eesti keelt õppida ja kuidas on mõjutatud ettevõtteid, siis näeme, et põhiline mõjutusvahend ongi trahvid, karistused ja muud sarnased asjad. Kas see on andnud positiivse tulemuse? Kas see on viinud eesmärgini? No ise ju räägite, et ei ole. Mina olen sellega nõus, et see ei ole hea mõjutusvahend, see ei tööta hästi. Selles olukorras on naljakas vaadata, kuidas me ei mõtle selle peale, milles on probleem, vaid lihtsalt mõjutame veelgi rohkem, teeme veelgi suuremad trahvid või sunniraha või muud mõjutusvahendid. Me ei mõtle selle peale, miks see tegelikult ei tööta. Aga ma arvan, et see ongi vale lähenemine. Tänasel päeval ei tööta see hästi. Selleks, et inimesed tahaksid eesti keelt õppida, selleks, et nad oleksid motiveeritud, peab tõepoolest positiivselt mõjutama. Siin on ka erinevaid võimalusi, mida on võimalik rakendada, aga millegipärast me selles suunas ei vaata. Selle juurde ma tulen veel tagasi. Kui on probleem, kui on tõesti probleem olemas, siis miks me ei luba antud olukorras,
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Austatud ettekandja! Võib-olla ma ei vaata õigest kohast, aga mul on küsimus selle eelnõu seose kohta üldise majandusolukorraga, turuga. Miks ma seda küsin? Ühest kriisist tulime ja nüüd väidetavalt võime järgmisesse siseneda. Kas ettevalmistuse juures on siin mingit seost otsitud ja ka leitud? Töösuhted on ikkagi üks instrumente, millega riik vajaduse korral kuidagi mõjutab, sõltuvalt olukorrast. Kas see tuli kuidagi jutuks või on siin lihtsalt isoleeritult keskendutud ainult sellisele tehnilisele küsimusele, nii nagu nendest paragrahvidest võib lugeda? Ma ei leidnud kuskilt viidet.
Aitäh! Härra peaminister! Euroopa Nõukogu raportis mainitakse ühe tähtsama puudujäägina seoses venekeelsete gümnaasiumide üleviimisega riigikeelsele õppele, et seda tehakse hoolimata sellest, et ei kool, õpilased ega õpetajad ei ole selleks valmis. See muudab küsitavaks nii venekeelsete noorte gümnaasiumihariduse kui tulevikus ka kõrghariduse. Sellest on juttu ja seda peetakse tähtsaks. Siit minu palve kommenteerida. Kas te kavatsete sellele märkusele reageerida? Ja konkreetne küsimus: millal tuleb see juunis lubatud vastus 17 kooli taotlusele jätta mõneks ajaks gümnaasiumi õppekeeleks vene keel?
See eeldab kahtlemata kompleksset sihiseadmist ja selle alusel töötamist. Kui me räägime sellest, mida viimastel aastatel on selles vallas positiivset tehtud, siis kindlasti reisirongiliikluse kvaliteedi olulist tõstmist: näiteks veeremi kvaliteet, mis nüüd on juba üle viie aasta hoopis teisel tasemel. Aga ka eelmise valitsuse alustatud ja loodetavasti lähiaastatel lõpule jõudev projekt, mis puudutab raudteekiiruse tõstmist Tartu ja Narva suunas 135 kilomeetrini tunnis on kindlasti väga oluline. Võiks küsida, et kas ei võiks juba järgmise sammu ka ära teha, et see oleks 160 km/h. Mõned vallad on öelnud, et tegelikult võiks ambitsiooni tõsta veelgi ja hakata projekteerima sellist kontaktvõrku ja raudteetaristut, mis võimaldaks kiirust 240 km/h, arvestades seda, et praegune valitsus on võtnud sihiks raudteede elektrifitseerimise, mis on kindlasti samm õiges suunas. Aga kiirus on kindlasti hästi oluline. Kui me otsime alternatiivi pikamaatranspordis isiklikele sõiduautodele, siis kiirus on see, mis loomulikult efekti annab. Kiirus ja mugavus. Me kõik teame, kes me oleme rongiga sõitnud nii nüüd kui ka kümme aastat tagasi – see on siiski nagu öö ja päev. Sellest tulenevalt me näeme statistikast, kui palju on hakatud rongi rohkem kasutama kui varem. Keerulisemad asjad puudutavad muidugi tiheasustusalasid ja linnasid. Linnade liikuvus Eestis on ikka eelmise sajandi alguse tasemel, kui hobukaarikud hakkasid autode vastu vahetuma. Lihtsalt autosid on väga palju juurde tulnud. Jalgrattaliikluse taristu pealinnas, – need, kes meil Riigikogu liikmetest sõidavad Tallinnas rattaga – teavad väga hästi, et need inimesed, kes rattateid on projekteerinud, pole ilmselgelt sõitnud ei jalgrattaga ega kärutanud lapsevankrit, rääkimata puuetega inimeste kaasamisest sellesse protsessi. Mugavust on väga vähe. Natukene positiivseid muutusi on mõnes linnas, Tartus näiteks, viimasel ajal eriti jõuliselt. Aga kindlasti on linnaliiklus üks koht, kus on kõige lihtsam asendada isiklik sõiduauto ü
Aitäh küsimuseks sõna andmast! Lugupeetud minister! Te jõudsite oma vastuses minu eelmisele küsimusele minna ajas 11 aastat tagasi, kui keegi ei teadnud COVID-SARS-2-st veel mitte midagi ega osanud sellest undki näha, kuigi ulmefilmides selliseid stsenaariume analoogsetest pandeemiatest on ette mängitud. Võrrelda seda situatsiooni, mis oli kuni selle pandeemiakogemuseni, varasemate situatsioonidega ei ole ju päriselt adekvaatne. Te saate sellest ise ka aru. Minu küsimus on jätkuvalt, et kui Terviseamet juba rohkem kui kuu aega tagasi ütles selge sõnaga, et üks meie põhilisi probleeme mingil hetkel olid töökohakolded ehk see, et inimesed läksid haigena tööle ja sealt said alguse uued kolded, kust viirus levis, siis miks teie pakutud lahendus võib-olla, kui läheb hästi, hakkab toimima 1. jaanuarist, miks meil juba täna ei ole seda lahendust, ükskõik, kas see on siis ajutine, kas esimesest päevast või teisest päevast. Miks te ei ole selle valdkonna eest vastutava ministrina midagi ette võtnud?
Lugupeetud härra esimees! Lugupeetud kolleegid! Nüüd on teil meeldiv võimalus luulude maailmast tagasi reaalellu tulla. Komisjon arutas tulumaksuseaduse muutmise seaduse eelnõu 484 tänavu 17. oktoobril. Eelnõu tutvustas kolleeg Aivar Sõerd. Ta tegi oma ettekande täpselt samal moel ka komisjonis, ma ei hakka seda kordama. Kohal olid Rahandusministeeriumi esindajad. Peale tutvustust võis esitada küsimusi. See piirdus algatajate ja Rahandusministeeriumi esindajate dialoogiga ning see lõppes sellega, et istungi lõpus ma palusin, et kõigile algatajate küsimustele saadaks Rahandusministeerium kirjalikud vastused. Need on laekunud, need on registris üleval ja ma ei hakka neid siin ette lugema. Nagu kolleeg Jürgen Ligi kunagi varem ütles: mis komme see on lugeda täissaalile protokoll algusest lõpuni ette! Kõik siin oskavad loodetavasti lugeda ja see dokument on täies ulatuses kättesaadav. Arutelu lõppes komisjonis sellega, et võeti vastu otsus määrata kaasettekandjaks komisjoni esimees ja viia esimene lugemine läbi täna ehk 24. oktoobril. Ettepanek eelnõu esimesel lugemisel tagasi lükata sai vastu võetud häältega 6 poolt, 4 vastu ja 0 erapooletut. Aitäh! Aitäh meeldiva võimaluse eest rääkida seda, mis ma pidin lõpukõnes ütlema! Teeme väikesed arvutused! Eestis on umbes – ma ei arvestanud, et pean täna teatud arve täieliku täpsusega teadma, polnud ju ette arvata, et sellisel tasemel arutelu tuleb – 600 000 töötavat inimest. Nendest võidab tänu uuele tulumaksuvabale miinimumile Rahandusministeeriumi väitel 86%. Kui ümardame allapoole, siis umbes pool miljonit inimest. Nende võit on, arvestades Eesti keskmist palka, mis on veidi üle 1200 euro, 768 eurot aastas. Teeme arvutuse: pool miljonit korda 768, saame kokku, et täiendavalt läheb perede taskusse kõvasti üle 300 miljoni euro. Me arutame siin täna justkui mingit maailmaprobleemi. Sealtsamast perede eelarvest olevat kadunud 19,6 miljonit. Tegelik tulu, mida Eesti pered ainult tänu tulumaksuvaba miinimumi tõstmisele saavad, o
Aitäh, härra juhataja! Austatud ettekandja! Lähen natuke detailidesse ka. Siin on väga lähedased ettepanekud, millest üht on arvestatud täielikult, teist sisuliselt. Ma küsin vahe ja kaalutluse erinevuse kohta 11. ja 12. muudatusettepaneku, samuti 13. ja 14. ettepaneku puhul. 14. ettepaneku tegi komisjon ise. Samuti juhin tähelepanu sellele, et keeletoimetajad tegid algse avalduse eelnõu punaseks, sest see oli halvasti koostatud. Ja komisjon oli olukorras, kus see tekst, mis tuli keeletoimetajatelt ja oli meie ees, ei kattunud enam selle tekstiga, mille kohta tehti muudatusettepanekuid. See muutis protsessi äärmiselt kohmakaks ja ilmselt tuli sisse ka halbu sõnastusi. Kuidas edaspidi niisuguseid olukordi vältida?
Aitäh! Seda teist käsitlust tõenäoliselt Eesti-suguse suhteliselt piiratud territooriumiga riigi puhul ei teki. Küll aga oli see eelnõu ettevalmistamise faasis tõsise arutelu all. Jäätmekäitlejad on teinud ka sellise ettepaneku, et formuleeringut "võimalikult lähedal" edaspidi mitte kasutada, kuna Eesti on nii väike, et vahemaid võiks üldse mitte rõhutada, tuleb otsustada, kus kohas Eestis on võimalik ühte tüüpi jäätmeid ladustada või käidelda, vahemaad pole olulised. Samas me võtame üle direktiivi ja me leidsime, et direktiivi põhimõte, et see koht peaks olema võimalikult lähedal, oleks otstarbekas ühe printsiibina siiski ära nimetada. Seda me siin ei muuda. Üldiselt ei tähenda see seda, et me anname täiskäigu tagasi ja igasse maakonda hakatakse midagi looma. Ka näiteks 200 kilomeetri pikkune distants, mida peetakse suhteliselt normaalseks, ületab Eestis paljude maakondade piire. Nii et ei, väga tihedalt sellist asja kindlasti ei tule. Aga täiskäiku ühe ladestus-, ühe käitluskoha poole me ka ei võta. Otsuseid tehakse otstarbekusest lähtudes. Tekst on pärit direktiivist.
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Esimest korda arutas Riigikogu väliskomisjon Vabariigi Valitsuse algatatud Eesti Vabariigi ja Austria Vabariigi vahelise investeeringute soodustamise ja kaitse lepingu lõpetamise kokkuleppe ratifitseerimise seaduse eelnõu ettevalmistamist esimeseks lugemiseks 21. veebruaril. [Välisministeeriumi] rahvusvahelise õiguse büroo jurist Carmel Tellis, kes osales väliskomisjoni istungil, tutvustas eelnõu, selgitades, et kokkulepe on vajalik, et tagada kõikide Euroopa Liidu liikmesriikide investorite võrdne kohtlemine. Lõpetamisega Eesti investorite kaitse ei vähene ning Eesti ja Austria investeeringute ning investorite võrdse kohtlemise tagab jätkuvalt Euroopa Liidu õigus. Komisjoni istungil otsustati: määrata juhtivkomisjoni esindajaks Maria Jufereva-Skuratovski (konsensuslikult), teha ettepanek võtta eelnõu täiskogu päevakorda 23. veebruaril (konsensuslikult), teha ettepanek eelnõu esimene lugemine lõpetada (ka konsensuslikult). Kuna 23. veebruaril ei jõutud eelnõu esimese lugemiseni, siis arutas Riigikogu väliskomisjon seda uuesti 4. aprillil. Otsustati: määrata juhtivkomisjoni esindajaks Maria Jufereva-Skuratovski (konsensuslikult), teha ettepanek võtta eelnõu täiskogu päevakorda 13. aprillil (ka konsensuslikult) ja teha ettepanek esimene lugemine lõpetada (konsensuslikult).
Aitäh! Kuna justiitsministri ettekanne oli nii põhjalik ja kiire, et ei jõudnud isegi küsimust küsida, siis ma küsin seda sinu käest. Sa mainisid patendivolinikuks saamise lihtsustamist. Aga on üks väike detail, mis on selle eelnõu tegemisel patendivolinike ja advokatuuri vahel vaidluse all olnud. See on järelevalve küsimus. Kas järelevalve küsimus ka komisjonis tõusis ja kui tõusis, siis kas minister midagi selle kohta kostis? Ehk teisisõnu, kui advokaat saab patendivolinikuks, siis justkui järelevalvet tema üle võiks teha ainult advokatuur, aga tegelikult ta saab ju patendivolinike seltsi liikmeks ja patendivolinikuna tegutsemise järelevalve peaks olema ikkagi patendivolinike seltsi pädevuses.
Mina võtan alati väga tõsiselt nii Euroopa Komisjoni kui ka Rahvusvahelise Valuutafondi soovitusi ja me oleme neid ka alati järginud. Eelarve tasakaal on olnud kõigi Euroopa Liidu riikide jaoks väga suur probleem. Praegustes oludes me võime öelda, et võrreldes teiste Euroopa Liidu riikidega on see probleem Eesti jaoks üks väiksemaid. Aga see ei tähenda seda, et siis, kui asi kontrolli alt ära läheb, ei või sellest saada suur probleem. Mitmes riigis on eelarve tulude-kulude tasakaal küllalt kähku, lühikese aja jooksul paigast ära läinud. Ma olen siiski täiesti veendunud, et Eesti peab ka edaspidi järgima konservatiivse eelarve poliitikat. Tulud ja kulud tuleb hoida tasakaalus. Nagu varem öeldud, poliitikutel on igal pool – Euroopas, maailmas – alati tuhandeid suurepäraseid mõtteid, kuidas teha inimesed õnnelikuks, kasutades selleks maksumaksja raha või laenuraha. Hoopis raskem on poliitikutel hoiduda kulutamisest ilusatel eesmärkidel ja koguda raha võimalikeks halvemateks aegadeks. Me oleme seni saanud Eestis reservide kogumise ja hoidmisega hakkama ning ma loodan, et see jääb nii ka tulevikus. Tulude ja kulude jaotus keskvalitsuse ja kohaliku omavalitsuse vahel on ilmselt igavene teema, millele mitte kunagi lahendust ei leita. Ma olen töötanud kuue aasta jooksul Euroopa Nõukogu Kohalike ja Regionaalsete Omavalitsuste Kongressi liikmena ning võin kinnitada, et Euroopas ei ole mitte ühtegi riiki, kus kohalikud või regionaalsed omavalitsused leiaksid, et neil oleks täies ulatuses raha nendeks ülesanneteks, mis riik on neile pannud. Mõne väitel on puudu neljandik sellest rahast, mis on ülesannete täitmiseks vajalik, teistes riikides on vaja hoopis neli korda suuremat summat, et kohalik omavalitsus saaks täita kõiki keskvalitsuse antud ülesandeid. Ma leian, et Eestis on kohaliku omavalitsuse rahastamine ja keskvalitsuse funktsioonide rahastamine omavahel päris heas tasakaalus. Aitäh! Praegu on ainult Eesti valitsus võtnud vastu poliitilise otsuse, et Eesti volinikukandid