EuroBench/eurobench-parlamint-orientation-et huggingface dataset:
Aitäh! Loomingulisem tõlgendusprotsess on ühe teise ameti esindajatele üpris omane. Ma olen pidanud advokaadiametit ja tean seda omast käest. Aga Riigikogu põhiseaduskomisjoni liikmena saan tugineda eelkõige sellele, et vaatan konkreetseid norme ja sätteid, kas need kattuvad ja millised seosed nende vahel on. Enne oli juttu sellest, et näiteks selle eelnõu puhul ei pruugi üldse olla õigustatud rääkida kaitseväeametnikest, arvestades seda eelnõu, mis on menetluses ja millele sa oma küsimuses viitasid. Põhiseaduskomisjon ootab kindlasti riigikaitsekomisjoni ettepanekuid, et need kaks seadust oleksid heas mõttes võrreldavad ja ristkasutuses (ka see sõna sobib siia). Aitäh! Juba kuulates eelesineja vastamist küsimustele, hakkasin mõtlema, kas see on Riigikogu istung või Reformierakonna fraktsiooni koosolek, aga ... Väga hea. Mul on hea meel, et istungi juhataja aitas mind kimbatusest välja. Näiteks küsis Deniss Boroditš komisjoni istungil, kas eelnõu viimase teksti osas on saavutatud täielik konsensus kõikide huvigruppidega või on jäänud teatud erimeelsusi. Minister vastas, et väga suurte reformide puhul ei ole kunagi võimalik saavutada täielikku konsensust, kuid olulisemaid ettepanekuid on arvestatud. Oli küsimus, kas väiksemad omavalitsused peaksid eelnõu kohaselt kohustuslikus korras moodustama eraldi näiteks vastavad linnakantseleid. Niimoodi tõlgendati selle eelnõu teksti. Justiitsministeeriumi ametnikud vastasid, et ei pea moodustama, eelnõu annab lihtsalt võimaluse linnakantselei moodustada ja juba olemasolevate kantseleide kohta kehtib see säte, mis räägib selle moodustamise võimalikkusest. See täiendav regulatsioon tulenes kohtumisest Eesti suurima omavalitsuse Tallinna esindajatega. Nii et päris erinevaid konsensusele ja kompromissidele viitavaid asjaolusid tuli sellel põhiseaduskomisjoni istungil esile.
Austatud kolleegid! Minu hinnangul on tegemist väga hea seadusega, sest see on probleem, mis on kummitanud Eesti ühiskonda aastaid. Kahjuks on lahendust otsitud ka pikka aega ja paraku ongi praegu leitud ainuke võimalus lahendada seda probleemi meie seaduse abil. Miks see on väga suur probleem? Kui varastatakse elektrikaableid, siis kindlasti tekitab see väga sageli ebamugavust, näiteks kui see juhtub kõige magusamal televiisori vaatamise ajal või midagi säärast. Kaevuluukide vargused on väga levinud ja kahjuks on Eestis ka väga palju surmajuhtumeid, ja niimoodi aastast aastasse. Nii et tegemist on ääretult hea seadusega. Loodetavasti aitab see lahendada meil aastate jooksul üles kerkinud probleemid. Tulekski nüüd jäätmeseaduse muutmise seaduse eelnõu 790 kohta komisjonis tehtud menetluslike otsuste juurde. Keskkonnakomisjon arutas ka seda seaduseelnõu 8. detsembril s.a. Meil olid eelnõu tutvustamas Keskkonnaministeeriumi jäätmeosakonna nõunik Kaili Kuusk ja Keskkonnainspektsiooni Harjumaa büroo juhataja asetäitja Tarmo Tehva. Minister andis siin laias laastus ülevaate seaduse olemusest ja mina annan siis lõpuks teada menetluslikud otsused. Komisjon tegi ettepaneku võtta eelnõu 790 Riigikogu täiskogu 17. detsembri s.a päevakorda (see oli konsensuslik otsus), teha ettepanek eelnõu esimene lugemine lõpetada (see oli ka konsensuslik otsus) ning teha ettepanek määrata muudatusettepanekute tähtajaks 2015. aasta 6. jaanuar, kellaajaks 16.00. Need olid komisjoni otsused. Aitäh! Head kolleegid! Keskkonnakomisjon arutas keskkonnamõju hindamise ja keskkonnajuhtimissüsteemi seaduse muutmise ning sellega seoses teiste seaduste muutmise seaduse eelnõu 800 teisipäeval, 9. detsembril. Meil olid kutsutud eelnõu tutvustama Keskkonnaministeeriumi asekantsler Ado Lõhmus ja keskkonnakorralduse osakonna peaspetsialist Rainer Persidski. Eelnõu eesmärk on muuta mõju hindamise menetlus efektiivsemaks, selgemaks ja läbipaistvamaks ning dokumentatsioon kvaliteetsemaks. Minister andis siin ül
Aitäh ülevaate eest! Riik toetab peresid väga mitmete erinevate toetustega. Üks nendest on mitmike toetus, mida makstakse mitmike sünni puhul, see on 1000 eurot. Muidu on ühe lapse puhul 320 eurot. Ja teine on mitmike toetus kolmikutele ja enamaarvulistele mitmikele, mis on 1000 eurot kuni laste 18-kuuseks saamiseni. Kahjuks on siit välja jäänud kaksikud, kes on samamoodi mitmikud, ja kahe lapse sündimine täpselt samamoodi toob peredele kaasa ootamatuid kulusid. Siit ettepanek: kas me võiksime leida lahenduse, kuidas ka kaksikute peresid selle topeltrõõmu muretumalt nautimiseks aidata? Võib-olla [võiks] mõne koefitsiendiga näiteks neidsamu toetusi laiendada ka kaksikutele.
Lugupeetud istungi juhataja! Austatud kandidaat! Ma eelmine kord juba esitasin sellise liitküsimuse, aga ma oleksin tahtnud veidi pikemalt kuulda, mis asi see põhiseaduse vaim on. Aga no ega vaime ei ole ilmselt olemas. Siseministrikandidaat on öelnud, et ta loodab ministrina aidata <PARTY>a korruptsioonivõitluses. Mida see peaks tähendama? Kas ta tahab aidata <PARTY>a, kes võitleb üle Eesti korruptsiooni vastu, või tahab aidata Keskerakonnal selles konkreetses Porto Franco küsimuses võita?
Austatud esimees! Head kolleegid! Keskkonnakomisjon arutas seda ilusa numbriga eelnõu oma 20. jaanuari istungil, mida juhatas Erki Savisaar. Istungist võtsid osa järgmised komisjoni liikmed: Yoko Alender, Riho Breivel, Peeter Ernits, Heiki Kranich, Igor Kravtšenko ehk siis mina, Üllar Saaremäe ja Mart Võrklaev. Puudus Jevgeni Ossinovski. Kutsutud olid ministeeriumi ametnikud Harry Liiv ja merekeskkonna osakonna peaspetsialist Agni Kaldma. Kõigepealt andis Harry Liiv meile ülevaate seaduseelnõust, millele järgnesid küsimused. Erki Savisaar näiteks uuris, et konventsioon on 2007. aastal vastu võetud, aga miks hakatakse alles praegu selle ratifitseerimisega tegelema. Harry Liiv sõnas selle peale, et Läänemere kontekstis on rakendatud teisi konventsioone, mis on olnud vajalikumad, ning selliseid vrakke on Eesti vetes vähe olnud. Erki Savisaar küsis veel, kas konventsioon rakendub juhul, kui laevad lähevad põhja kellegi territoriaalmeres, ning kui paljud riigid on selle konventsiooniga liitunud. Agni Kaldma ütles, et konventsioon kehtib ainult riikide majandusvööndites ning territoriaalvetes. Liitunud riikide arvu lubas ta täpsustada ja vastuse kirjalikult komisjoni liikmetele saata. Tänaseks on see tehtud ja me teame, et liitunud riikide arv on 48. Yoko Alender küsis, kas konventsioon hakkab kehtima tagasiulatuvalt, Harry Liiv vastas, et mitte. Yoko Alender oli hästi uudishimulik ja küsis veel, kas konventsiooni põhifookus on sellel, et laevaomanikele hakkab kehtima kohustus laev kindlustada, ning kes teeb vrakkide ülestõstmise korral ohuhinnangu. Harry Liiv nõustus sellega, vastates, et jah, tekib kohustus laev kindlustada. Otsuse vrakk välja tuua teeb iga riik ise. Eestis otsustab seda Keskkonnainspektsioon, mujal vastava pädevusega ametkond konkreetses riigis. Erki Savisaar uuris, millal jõuab Riigikogusse konventsiooni rakendamisega seotud eelnõu. Agni Kaldma vastas, et see on praegu MKM-is menetluses. Harry Liiv lisas, et see on selle aasta tööplaanis. Komisjoni li
Lugupeetud eesistuja! Austatud kolleegid! Mul on Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna fraktsiooni nimel üle anda arupärimine kaitseministrile Eesti reservohvitseride väljaõppe kitsaskohtade kohta. Viimasel ajal on palju räägitud reservohvitseride väljaõppest ja kursustest, mida korraldatakse aina enam kiirkorras ja möödaminnes. Seoses sellega palume vastata neljale küsimusele: "Kes koostab reservohvitseride väljaõppekava ja mis printsiipide alusel toimub reservohvitseride kursuste komplekteerimine? Kuidas on võimalik, et ilma igasuguse sõjalise ettevalmistuseta ja ajateenistust läbimata isikud saavad kohe reservohvitseride kursustele? Kas teie arvates ei peaks reservohvitseride kursustele pääsemiseks läbima eelnevalt kas seersantide või allohvitseride kursust või olema vähemalt osalenud pikemat aega Kaitseliidu maleva töös? Milline on kaitseministri suhtumine tulevase reservohvitseri eetikakoodeksisse hetkel kursust läbiva ja Malaisias ahistamisega tuntuks saanud isiku näitel?" Aitäh!
Austatud minister! Mul on ka teine küsimus. Loomulikult me võime siin rääkida tervise säästmisest, rahvatervishoiust ja veel kõigest muust, aga olgem ausad, kui riik hooliks iga päev nii väga rahva tervisest, siis me keelaksime ära nii sigaretid kui ka alkoholi, kuid siis tekiks väga suur auk riigieelarvesse. Lähen nüüd siiski kõnealuse eelnõu juurde. Kui ma õigesti mäletan, siis kaks nädalat tagasi tuli õigusbüroo Sorainen välja analüüsiga, mille kohaselt läheb see eelnõu vastuollu Euroopa Liidu seadustega. Kas te olete selle analüüsi läbi lugenud? Kas te olete teinud mingeid parandusi, et me ei rikuks Euroopa Liidu seadusi? Milline on teie suhtumine sellesse, st kui tõsiselt te võtate signaali, et see eelnõu võib minna räigelt vastuollu Euroopa Liidu seadustega, ja kas te olete seda analüüsinud?
Lugupeetud rahvasaadikud! Kuna mul on tekkinud tõsine hirm, et meil ei jätku teemasid hommikuni, siis ma aitan pisut kaasa ja võtan selle eelnõuga seoses sõna. Seda enam, et minu meelest väärivad väljatoomist mõned momendid, mis väga häirisid selle eelnõu menetlemise käigus. Ma ise sotsiaalkomisjoni liikmena kuulsin praegusest kogumispensionide seaduse muutmise plaanist alles seoses esimese lugemisega. Võib tõesti olla, et äsja esinduskoguga liitununa ei osanud ma vajalikes kohtades näpuga järge ajada, aga ka teistele sotsiaalkomisjoni liikmetele tuli see eelnõu ootamatult. Tekkis küsimus, miks ei kaasatud sotsiaalkomisjoni pensionieelnõu arutamisse. Vastus, et teine ja kolmas sammas on finantsmeetmed, mis ei puuduta sotsiaalteemadega tegelejaid, on täiesti vale. Pensionid on oma vormist olenemata igal juhul sotsiaalne meede. Ja eelnõu esimesel lugemisel rõhutati, et riigi vaate kohaselt peavad kõik sambad moodustama terviku. Kui me hakkasime sotsiaalkomisjoniga seda teemat tõstatama, siis palumiste, nõudmiste ja isegi väikeste solvangutega saavutasime olukorra, kus enne eelnõu teist lugemist saalis otsustati ka sotsiaalkomisjon kaasata. Nädal tagasi toimus sotsiaalkomisjonis teema arutelu, kuhu olid kutsutud ka Rahandusministeeriumi ametnikud. Nad astusid uksest sisse sellise teatega: nii, hommikul otsustati, et eelnõu võetakse praegusel kujul vastu, mingeid muudatusi sinna ei tule, aga me võime teile eelnõu sisu seletada. Küsisin, kas meil on põhjust koosolekut jätkata. Kallid kolleegid, töö seadustega ei peaks käima sellisel moel. Kusagil räägitakse heast seadusloome tavast. Mul on siia teksti kirjutatud: "Naer saalis". Aga nüüd asja juurde. On mõned momendid, mida ma tahan tõstatada. Eestis on pensionid äärmiselt närused. Kõiki objektiivseid asjaolusid arvesse võttes jäävad need näruseks ka tulevikus. Kui teise samba kasutuselevõtul näidati inimestele pilte palmisaartest ja räägiti, et pensionid hakkavad küündima 70%-ni palgast, siis nüüdne sõnum on, et esimene
Aitäh, austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Nagu minister juba rääkis, puudutab see seaduseelnõu kahte muudatust. Suures plaanis muudetakse kahte asja. Üks muudatus on seotud riigikaitselise kitsendusega ja muudatus [tuleneb sellest], et praegu ei tohi soetada maatulundusmaad või põllumajandusmaad, mille suurus on kümme hektarit või rohkem, sihtasutus, ka riiklik sihtasutus mitte. Seoses sellega on tekkinud probleem. Maaelu Edendamise Sihtasutus ei saa soetada ilma volikogu loata maatükke, mis on suuremad kui kümme hektarit. Seoses viimasel aastal tekkinud toetus- või finantsmeetmetega on MES-il tekkinud probleem, et asjaajamine võtab liiga palju aega. Seoses sellega muudetakse [seadust] nii, et sihtasutus saab selle võimaluse. Teine muudatus on seotud sellega, et Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik on astunud Euroopa Liidust välja ning nende jaoks hakkasid automaatselt kehtima need piirangud, mis kehtivad neile, kes ei ole Euroopa Liidu kodanikud, ja nendele juriidilistele isikutele, mis on registreeritud mujal kui Euroopa Liidus ja mis ei kuulu ka Euroopa Majanduspiirkonna lepinguriikide hulka. Seoses sellega täiendatakse seadust selliselt, et nende riikide nimekirja, kelle juriidiliste isikute ja kodanike puhul ei hakka kehtima kõnealune piirang, nende riikide hulka lisatakse ka Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriik. Maaelukomisjon on seda eelnõu arutanud ühel istungil, mis toimus 20. aprillil. Istungil osalesid järgmised liikmed: Merry Aart, Kaido Höövelson, Ivari Padar, Martin Repinski, Helir-Valdor Seeder, Andrus Seeme ja Aivar Viidik. Kõigepealt andis maaeluminister Urmas Kruuse ülevaate kavandatud muudatustest ja ka sellest, kuidas see toetus- või finantseerimismeede on Maaelu Edendamise Sihtasutuses liikunud. Seejärel küsis Tarmo Tamm, kas põllumajandusmaa kapitalimeetme maht on 50 või 20 miljonit eurot. Urmas Kruuse vastas, et valitsusel on kavas meetme kogusumma üle vaadata, kuid hetkel seda veel tehtud ei ole. Siis küsis Ivari Padar,
Aitäh! Härra Mart Helme, te räägite siin väga ärritunult ja emotsionaalselt süütuse presumptsioonist. Te peate silmas Marti Kuusiku protsessi, ta on juba enne igasugust süüdimõistmist nagu süüdi tunnistatud. Aga kui me võtame vastupidise juhtumi: inimene on kõikides kohtuastmetes süütuks tunnistatud, aga ikkagi räägitakse juba kümme aastat kümnest miljonist dollarist. Inimene on ammu-ammu süütuks tunnistatud ja ikkagi ta justkui ei ole süütu. Mis hinnangu te sellisel juhul annate? Kuidas me sellisel juhul peaksime siis käituma?
Aitäh! Minuga on see lugu, et mul on päris hea mälu, sest ma olen ka ise prognoosimisega tegelenud. Ma mäletan, et 2007. aastal ja isegi varem rääkis Eesti Pank, et asi läheb kiireks ja natuke kuumaks. Miks teda ei usutud? Siis olid teised arusaamad ja tolleaegne 6%, 7% või 8% oli täiesti jõukohane. Praegu ei ole meile see 3–4% jõukohane, sest meil ei ole piisavalt töötajaid, aga see ressurss määrab ära potentsiaalse taseme. Täna avaldatud Eesti Panga prognoos ütleb, et struktuurne puudujääk võib ulatuda 1%-ni. Kuidas ikkagi selle 0,5%-ga nüüd jääb? Kas siis Eesti Panka ei saa üldse mitte uskuda, nagu ma olen teie jutust aru saanud?
Austatud eesistuja! Head kolleegid! Keskerakonna fraktsiooni nimel on mul au üle anda käibemaksuseaduse muutmise seaduse eelnõu, mille väljatöötamise vajaduse tekitas üleeile ja eile siin saalis paraku läbi kukutatud riikliku matusetoetuse seaduse muutmise eelnõu. Ma ei hakka siin üle kordama kõiki neid argumente, mis siin juba kõlasid seoses Eesti inimeste võimekusega korraldada matuseid. Ütlen vaid seda, et eelnõu on suunatud sellele, et alandada matusetarvikute käibemaksu kehtivalt 20%-lt 9%-le. Aitäh!
Aitäh, proua juhataja! Hea minister! Liiklusolukorrast rääkides nimetasid mitmes vastuses, et liiklustihedus on suurenenud. See on tõesti suurenenud ja võib-olla ei ole ka Maanteeamet täitnud oma rolli nii hästi, kui vaja on. Aga kas tõesti kõik need teised tegurid, nagu liiklussagedus, Maanteeameti roll ja turvavarustuse mittekasutamine, on nii olulised? Kui ma vaatan Maanteeameti kodulehekülge, siis võrreldes 2010. aastaga, mis oli tõesti erakordselt hea aasta, on liiklussurmade arv suurenenud esimese kolme ja poole kuuga üle kahe korra ja eelmise aastaga võrreldes ühe kolmandiku võrra. Siit ka minu küsimus. Kas asi on siis ainult nendes kõrvalistes tegurites või on politseil ikka ressursipuudus ja seetõttu on rohkem inimesi elu kaotanud?
Selle seaduseelnõu väljatöötamisel arvestati võimalikult palju kohalikku arvamust, maakondade arvamust. Süsteem ehitati üles võimalikult vabatahtlikkuse põhimõttest lähtudes. Maakonnad said ise nimetada need tõmbekeskused ja peale seaduse vastuvõtmist saavad omavalitsused ise omakorda valida, millise tõmbekeskusega nad tahavad ühineda. Kuid seaduseelnõus on ka punkt, et kui mõne tõmbekeskusega ei taha ühineda ükski omavalitsus, siis ta peab ise ühinema mõne sellise omavalitsusega, mille territooriumil asub tõmbekeskus. Tegelikult, kui mõnes maakonnas ongi mingite poliitiliste või muude kokkulepete tulemusel praegu välja pakutud ebamõistlikult palju tõmbekeskusi, siis elu ise paneb asja paika. Kui keegi mõne keskusega ühineda ei taha ja tahab ühineda näiteks maakonnakeskusega, siis on see loetelus olev omavalitsus omakorda sunnitud ühinema. Selle tulemusel tekivadki vabatahtliku protsessi käigus mõistlikud keskused ja asjaomase maakonna arvamuse kohaselt kujuneb optimaalne struktuur. Praegu on pilt tõesti ebaühtlane, aga me jäime selle juurde seetõttu, et ettepanekud tulid maakondadest. Loomulikult saab Riigikogu teha muudatusettepanekuid ja selle nimekirja ka üle vaadata, see võimalus on seadusandjal alati. Teiselt poolt on see protsess ju ühekordne, see seaduseelnõu käsitleb konkreetset reformi, ja kui see on ära tehtud, siis praegusel nimekirjal enam tagantjärele tähtsust ei ole. Sellepärast seadusandja seda minu arusaamise kohaselt pärast muutma ei pea. Kui te soovite pealkirja muuta, kui asi selle taha jääb, siis algataja ilmselt nõustub selle ettepanekuga. Peaasi, et seaduseelnõu saaks vastu võetud.
Aitäh! Me muidugi komisjonis ei uurinud, miks pärast Rey pankrotti selle seaduseelnõu parlamenti jõudmisega nii palju aega on läinud. Ju see ei ole osutunud nii aktuaalseks, sest õnneks ei ole järgmisi juhtumeid olnud. Aga Rey juhtum oli tõesti õpetlik ja hea, et te seda meelde tuletasite. Kohalik omavalitsus pidi seal neid loomi talitama ja toitma ja nii edasi. Õnneks ei ole neid juhtumeid rohkem olnud ja nii ei ole ka selle seaduse järele vajadust ilmselt olnud. Aga ma ei oska öelda, ju on siis mingi ametkond leidnud, et see ei ole nii aktuaalne. Tänaseks päevaks on ta õnneks Riigikogu suure saali ees ja see saab lõpuks seadusesse. Kohalike omavalitsuste üksused võivad olla rahulikud, et nemad ei pea tulevikus enam loomadega tegelema ja täiendavaid vahendeid selle jaoks kulutama. Ega ei saa ka välistada, et kunagi – ma küll loodan, et Eesti riigis seda ei juhtu – tuleb ka loomaaialoomi kuidagi hakata kaitsma. Kui me loeme uudiseid Euroopast, siis paljudes riikides on seoses pandeemiaga külastajate arv vähenenud ja loomaaiad tõesti mõtlevad, mis oma loomadega ette võtta. Aga ma arvan, et Eestis sellist asja ei juhtu, Eesti riik suudab ikka neid loomi ülal pidada. Miks neid loomi hukatakse ja miks neid pikemalt ei hoita? See on kõik seotud ju kulutustega. Aga üldjuhul, ma arvan, et karjaloomad ostetakse teiste ettevõtete poolt kokku ja ma ei usu, et oleks põhjust hakata loomi hukkama. Ma hiljaaegu lugesin, et keegi jagas tšintšiljasid. Tšintšiljad leidsid kõik õnnelikult kodud. Eestlased on hästi loomasõbralik rahvas ja ma arvan, et meil sellist olukorda ei teki, et pankrotiga seoses me peaksime hakkama loomi hukkama. Need vahendid, ma arvan, riik leiab.
Austatud juhataja! Lugupeetud Riigikogu! Majanduskomisjon arutas elektroonilise side seadusega seonduvaid teemasid viimati oma 17. novembri istungil. Põhiliselt käis arutelu must-carry-teemade üle. Räägiti sellest, kui palju üldse peaks neid teemasid reguleerima. Muudes küsimustes suurt diskussiooni ei tekkinud. Kuna selle seadusega soovitakse edasi lükata universaalteenuse rakendumist, siis otsustati, et see seadus peab jõustuma kindlasti 1. jaanuaril 2016. Kuna menetluses on veel ka teine elektroonilise side seaduse muutmise seaduse eelnõu, siis enam vaidlust tekitavad teemad liideti sinna juurde ja nende arutamist jätkatakse seaduseelnõu 130 menetluse raames. Muudatusettepanekuid fraktsioonidelt ei saabunud. Küll aga tehti komisjonis kolm muudatusettepanekut. Kõigepealt leiti, et jälituslogide säilitamise tähtaeg jäägu esialgu viie aasta peale, sest ei jõutud ühtsele seisukohale, kes peaks neid logisid hoidma. Ühtsele seisukohale loodetakse jõuda seaduseelnõu 130 menetluse käigus. Teiseks tehti normitehnilisi parandusi: parandati ära üks komaviga ja eelnõule lisati jõustumissäte. Komisjon võttis vastu otsuse saata eelnõu 51 täiskogusse teisele lugemisele 25. novembriks ning teeb ettepaneku eelnõu teine lugemine lõpetada. Kui teine lugemine lõpetatakse, on meil ettepanek panna eelnõu 51 kolmandale lugemisele 9. detsembril. Kõik otsused olid konsensuslikud. Aitäh!
Aitäh, hea juhataja! Hea ettekandja! Ma toetan teie mõtet. Sisekaitseakadeemia viimine Ida-Virumaale on väga hea idee ja me ootame seda otsust ammu. Te olete olnud minister ja väidate, et nüüd on raha struktuurifondides olemas. Ka sel ajal, kui te olite regionaalminister, olid olemas struktuurifondid, oli raha. Miks sel ajal ei saanud see otsus tehtud? Miks juba siis ei alustatud läbirääkimisi? Ning mul on ka teine küsimus. Te räägite uutest meetmetest, et on linnapiirkondade arendamise meede ja piirkondade konkurentsivõime tugevdamise meede. Praegu omavalitsused istuvad koos ja arutavad, kuidas neid meetmeid kasutada. Kas te olete nendega koostööd teinud ja kas nad arutavad ka Sisekaitseakadeemia ületoomist?
Aitäh, proua eesistuja! Austatud minister! Mulle see eelnõu väga meeldib. Ma saan rikkaks pensionäriks, kui elan nii kaua. Aga minu küsimus on seotud väga tehnilise asjaga. Seaduse rakendamiseks vajalikud kulutused, 981 432 eurot on seotud inimeste teavitamise ja selle korraldusega. Ma olen meediainimene ja ma näen, et see summa on ikka väga-väga suur. Ma tean, et valitsuskoalitsioonile väga meeldib Tallinnale ette heita suuri meediakulusid. Aga näiteks viimane teavituskampaania Tallinna linnas, kus oli 13 erinevat videoklippi ning infot oli ka lehtedes ja tänavaplakatitel, maksis täpselt viis korda vähem.
Härra juhataja! Head kolleegid! Annan ülevaate eelnõu menetlemisest majanduskomisjonis. Majanduskomisjonis toimus kolm arutelu. Kõigepealt tuli kokku töörühm, kuhu olid kutsutud Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi ning Tehnilise Järelevalve Ameti esindajad ja ka Riigikogu õiguskomisjoni esindaja. Sellel arutelul leiti, et eelnõu tuleks vaadata kahes järgus, millest minister juba rääkis. Sellise ettepaneku tegi komisjonile töörühm. Komisjon arutas eelnõu kahel istungil. Ma informeerin, millistele otsustele komisjonis jõuti. Esimene istung selles küsimuses toimus 17. mail. Osales ka majandusminister koos oma meeskonnaga, kes selgitas vajadust eelnõu järele ja eelnõu sisu. Komisjon otsustas teha täiskogule ettepaneku eelnõu 27 esimene lugemine lõpetada (otsus oli konsensuslik) ja määrata muudatusettepanekute esitamise tähtajaks s.a 7. juuni kell 17 (otsus oli konsensuslik). Need ettepanekud tehti 17. mail. Tehti ettepanek vaadata eelnõu ja seletuskirja muudetud tekst üle 30. mai komisjoni istungil. 30. mail komisjoni istung toimuski, nimetatud tekst vaadati läbi ja sellel istungil tehtud ettepanek oli järgmine: "Eelnõu muudetud tekst ja seletuskirja muudetud tekst võtta ettepanekuna konsensuslikult vastu." Aitäh!
Lugupeetud proua juhataja! Head kolleegid! Me elame praegu tervishoiutöötajate streigi tähe all, sest see on asi, mis puudutab mingit pidi igaühte meist. Kõigil meil on sugulasi ja tuttavaid, kes vajavad arstiabi, ja mõned iga päev. Seoses sellega on Keskerakonna fraktsioonil üle anda seaduseelnõu. Eestil on nimelt olemas originaalne ressurss, mida võiks kasutada tervishoiusüsteemi rahastamiseks. Meie tublid elanikud tarbivad küllaltki palju alkoholi, nimelt 10,2 liitrit absoluutalkoholi inimese kohta. Selle näitajaga me oleme raudselt viie suurima tarbija hulgas Euroopa Liidus. Samuti on meil 30% elanikkonnast, kes suitsetavad. Kõik need inimesed maksavad aktsiise. Mis oli tubaka- ja alkoholiaktsiiside algne mõte? Need kehtestati põhjusel, et inimesed, kes tarbivad ebatervislikke aineid, tekitavad kahju oma tervisele ja ka riigile. Põhimõte on, et kui neid inimesi peab ravima mittesuitsetajate ja karskete inimeste makstavast sotsiaalmaksust, siis las nad korvavad aktsiisi makstes riigile selleks kuluvad summad. Paraku praegu lähevad aktsiisid lihtsalt nagu musta auku. Me ei tea, milleks neid kasutatakse. Tulenevalt sellest teeb Keskerakonna fraktsioon ettepaneku algatada seadusmuudatus, millega suunataks 20% alkoholi- ja tubakaaktsiisist otse haigekassa vahenditesse. See teeks järgmisel aastal 74 miljonit eurot. Aitäh!
Valitsus konkreetseid arve ei esitanud, aga oma vastuses tõi ta välja näiteks selle, et kui seaduseelnõu algataja arvates võiks põhitoetust hakata saama 26% üliõpilastest, siis Haridus- ja Teadusministeeriumi ametnikud on arvanud, et üliõpilasi, kes uue, nn tasuta kõrghariduse seaduse järgi hakkavad nõudeid täitma ja võiksid seega pretendeerida põhitoetusele, on vähemalt 60%. Juba see arvestus näitab, et põhitoetuste summas on vahe sisuliselt kahe ja poole kordne. Me oleme komisjonis kuulanud ära ainult valitsuse esindajad, Haridus- ja Teadusministeeriumi ametnikud. Omavahel ei ole me sisuliselt seda eelnõu veel arutanud ega selle üle väga palju diskuteerinud.
Tänan! Austatud riigikontrolör! Teie ja valitsusjuhi hinnangud ületavad minu meelest kriitilise piiri. Paljud seisukohad, mida te siin väljendanud olete, võib-olla poleks tohtinud sellesse raamatusse sattuda. Ma vaatasin, et hariduse vallas te olete sisuliselt kõik neli suurt ettevõtmist päris korralikult põhja pommitanud. Põhikooli- ja gümnaasiumiseadus on halvasti ette valmistatud – pole selgeid eesmärke, veel vähem selged on vahendid –, sama käib kõrghariduse reformi kohta, riigigümnaasiumide, haridusstrateegia kohta. Minu küsimus on järgmine. Te ju osalete valitsuse istungitel ja ma usun, et te ei varja seal oma seisukohti. Kas te olete arutelude käigus juhtinud tähelepanu sellele, et seaduseelnõud peavad olema teatud küpsusastmega? Kui eesmärgid on segasevõitu ja vahendid ka, siis ei tohiks eelnõud Riigikogusse sattuda, et mitte Riigikogu aega tarbetult kulutada.
Aitäh, proua juhataja! Lugupeetud minister! Mismoodi hakatakse tulevikus haigekassa eelarvet paika panema? Me ei tea ju nende patsientide hulka, kes hakkavad väljamaal ravil käima, see on n-ö määramatu suurus. Mismoodi seda eelarvet planeerima hakatakse? Minu meelest võib sealt tulla päris suuri üllatusi. Nagu teiegi ütlesite, on lõunapool hinnad odavamad ja pole välistatud, et väga palju patsiente hakkab näiteks Lätis ravil käima. See on haigekassa eelarves täiendav kulu, mida ei suuda kuidagi planeerida. Kuidas see paika pannakse ja kuidas planeerimine hakkab tulevikus toimuma?
Aitäh, proua juhataja! Austatud professor Lehtla! Kuna teie ettekanne oli akadeemilisem ja üldisem, siis ma ka küsin üldisemalt. Ma lähen natuke edasi kolleeg Pallingu küsimusest. Esiteks, kuidas te hindate, kas meie otsustajad, näiteks valitsus ja kohalikud omavalitsused, kuulavad piisavalt energeetikateadlaste ja energeetikute arvamust ning kas teil on teie hinnangul olnud võimalik selliste otsuste ettevalmistamisel küllaldaselt kaasa rääkida? Teiseks, mida teie kui tipp-pedagoogi arvates tuleks teha, et parandada Eesti ühiskonna mentaliteeti ja suurendada meie teadmisi energiasäästu valdkonnas?
Aitäh! Mul on täpsustav küsimus. Suhete klaarimine või lõpetamine Edelaraudteega läks riigi poolt inetuks, nii nagu Eesti riik on väga paljudes asjades kippunud viimasel aastal eraettevõtete suhtes inetult käituma. Juku-Kalle Raidi muudatusettepanek võib minu arusaamist mööda siiski väga selgelt mõjutada kohtupidamist. Kas ei oleks olnud mõistlik seda teemat seadusandja tasemel enne selguse saabumist üldse mitte käsitleda? Millistele ekspertiisidele te tuginesite, kui te Juku-Kalle muudatusettepanekut toetasite?
Aitäh, hea juhataja! Lugupeetud minister! Siin on mitmel korral toodud välja mure, et noored ei saa suvel koolivaheajal tööd ega piisavalt praktikat. Tegelikult oleks ju meie kõigi huvides, eelkõige noorte endi huvides, et nad saaksid praktikakogemust juba enne, kui nad on kõik koolid lõpetanud ja esimesele töökohale lähevad. Ma olen suhelnud päris paljude noortega, kes suvevaheaegadel on töötanud välismaal – ja mitte ainult Euroopas, vaid ka Ameerikas –, ja nende kriitika meie riigi suhtes on see, et me oleme oma seadustes siin nagu üle muretsenud, noorteküsimusi üle reguleerinud ja karmid tingimused seadnud. Rääkimata sellest, et nendel võiksid olla mingid soodustused. Valitsuse esindajana olete ilmselt suhelnud selles küsimuses ka Sotsiaalministeeriumi ja Rahandusministeeriumiga. Kas te olete valmis neid asju leevendama ja noortele vastu tulema? Kui me komisjonis ka mingid ettepanekud teeme, kas siis saaksime noortele soovitud suunas liikuda?
Ma ei ole seda teinud, sest seaduseelnõu on alles esimesel lugemisel ja minu meelest oleks ka ennatlik teha riigieelarve menetlemisel muudatusi, kui ei ole veel olemas seadust, millele tugineda. Nagu ma ütlesin, me kevadel andsime selle eelnõu Riigikogule üle ja kui see protsess oleks toimunud maksimaalse kiirusega, siis kindlasti oleks olnud võimalik see seadus vastu võtta ja teha ka riigieelarve kohta muudatusettepanekuid selle menetlemise käigus. Jah, riigi eelarvestrateegia menetlemise käigus ei oleks seda kindlasti jõudnud teha. Aga nagu ma ütlesin, tegemist ei ole nii kolossaalse summaga, me räägime siin lisavajadusest suurusjärgus 3 miljonit aastas. Selles suurusjärgus riigieelarve muudatusi on ka menetlemise käigus võimalik teha, need ei pea ilmtingimata kajastuma riigi eelarvestrateegias.
Hea juhataja! Head kolleegid! Hea kolleeg Tõnis Kõiv riputas praegu kõikidele seaduseelnõu menetlejatele kaela ohtralt medaleid ja kiitis neid tubli töö eest. Ma olen temaga peaaegu nõus, ainult et need medalid ei ole kuldsed, need on äärmisel juhul hõbedased või pronksised, sest mulle tundub, et natukene kasutasid need menetlejad dopingut. Dopingut kasutasid nad eelkõige selles mõttes, et näitasid selgelt välja, kelle poolel nad on. Kui eelnõu viis aastat menetletakse, siis on see väga pikk aeg. Jääbki üle küsida, kas see, kui viis aastat tegeldakse ühe seaduseelnõuga, on progressiivne märk, mis näitab, et parlament ja parlamendikomisjonid tegelevad asjaga sisuliselt, või on viis aastat märk sellest, et tõsiste probleemide olemasolu korral ei suuda me milleski normaalse ajaga kokku leppida. Ma ei taha olla siin kohtumõistjaks. Ütlen ausalt ja otse, et eks hingel on ju kergem, kui see seadus lõpuks vähemalt sellisenagi olemas on. See viis aastat on võimaldanud meil midagi konkreetset laual hoida. Kas see tulemus on tõepoolest väärt rohkem kui pronksi, selles ma väga kindel ei ole. Häälekad huvigrupid tänaval – ühelt poolt 15 000 ja enam jahimeest ning teiselt poolt eelkõige suurmaaomanikud, aga ka terve hulk teisi maaomanikke – ilmselt lõpuni rahul ei ole. Mul on kahju selle pärast, et ei leidnud toetust Keskerakonna ettepanek, mis sisuliselt ei tulenenud mingisugusest erakonnapoliitikast, vaid tähendas riigi käsitlemist laiemalt. Kelle jaoks riik tegelikult on? Kas riigi roll praeguse parempoolse valitsuse arvates on tõepoolest see, et korjatakse maksud kokku ja edasi vaadaku igaüks ise, kuidas hakkama saab? Ma räägin hetkel sellest fondist, mis oleks KIK-i juures võinud olla ja tegelikult oleks võtnud maha kõik vaidluspinged, mis nüüd metsadele ja niitudele jäid. Kujutage ette relvastatud jahimeest maaomanikuga väitlemas. Küsimus ei ole selles, et ta seda relva kasutaks, aga see pilt on ebavõrdne ja seda pilti ei tahaks me näha. Riik on tegelikult rahva oma, rahva
Lugupeetud juhataja! Kallid kolleegid! Vahemere Liidu Parlamentaarne Assamblee loodi 2003. aastal ja sellel peaks olema 280 liiget, aga seoses Marko Šorini lahkumisega Riigikogust aasta tagasi on tekkinud selline ärev olukord, et neid liikmeid on nüüd ainult 279. Riigikogust kuulub sinna praegu Henn Põlluaas, aga Eesti delegatsioonil ei ole juhti. Selle juhi me peaksime täna valima. <PARTY> on teinud ettepaneku nimetada Marko Šorini asemel delegatsiooni juhiks Kersti Sarapuu. Väliskomisjon tegi oma 20. märtsi istungil eelnõu kohta järgmised menetluslikud otsused. Otsustati teha Riigikogu juhatusele ettepanek võtta eelnõu 601 Riigikogu täiskogu neljapäevase, 5. aprilli istungi päevakorda. Väliskomisjon tegi ettepaneku viia läbi eelnõu lõpphääletus ja eelnõu otsusena vastu võtta. Selle kõik ma nüüd siis ka teile siin ette kandsin. Kui on küsimusi, siis vastan. Jaa, me oleme saanud aruande, ma isegi lugesin selle läbi. Kuigi Henn Põlluaas oskaks kindlasti paremini vastata, sest tema on seal käinud ja olnud. Praegu on, muide, selle assamblee eesistujaks Egiptus. Need suured teemad on siis sellised. Näiteks, Henn Põlluaas tegutseb poliitika, julgeoleku ja inimõiguste komitees, Marko Šorini töö delegatsiooni juhina oli majandus-, rahandus-, sotsiaal- ja hariduskomitees osalemine, sealsed teemad olid näiteks elukvaliteedi parandamine ja kultuuridevahelise dialoogi pidamine. Muidugi tegeldakse päevakajaliste teemadega ka energia-, keskkonna- ja veemajanduskomitees. Aga, Jürgen, tõepoolest, küsi palun Hennu käest, ta jube hästi teab neid asju. Ta on väga kriitiline selle assamblee kooskäimise suhtes. Väga raske on ühist meelt selles assamblees saavutada, sest väga erinevad riigid kuuluvad sinna. Issand küll! Jumal tänatud! Saame pärast kohvikus kokku.
Lugupeetud ettekandja! Meile esitatud eelnõu alusel kujuneb gümnaasiumihariduse rahastamisel välja neli omavalitsuste tüüpi. Esiteks, omavalitsused, kus on riigigümnaasium ja kus seega ei ole gümnaasiumiharidust puudutavat finantskohustust. Teiseks, maakonnalinnad, kes ootavad, et nad kuue aasta jooksul riigigümnaasiumi saavad. Kolmandaks, väikelinnad ja maa-asulad, kus on munitsipaalgümnaasium ehk nn täistsüklikool. Ka mõned maakonnalinnad on jonnakalt selle variandi juurde jäänud. Neljandaks, omavalitsused, kus ei anta gümnaasiumiharidust ja kust tuleb õpilasi saata kas tasuta riigigümnaasiumi või koos osamaksuga munitsipaalgümnaasiumi. Tekib kõlvatu konkurents eesmärgiga finantsiliselt kägistada munitsipaalkeskkoole väljaspool Tallinna, Tartut, Narvat ja Pärnut. Kas sa võid sõnastada komisjoni seisukoha, mida te arvate sellest ilmsest vastuolust võrdse kohtlemise seisukohalt?
Lugupeetud eesistuja! Head kolleegid! Seaduseelnõu 457 oli õiguskomisjonis arutlusel esmaspäeval, 11. oktoobril. Osalesid kõik komisjoni liikmed. Kutsutud olid siseminister Kristian Jaani, nõunik Riho Kangur, korrakaitse- ja kriminaalpoliitika osakonna nõunik Indrek Link ja Kristi Käsper. Eelnõu 457 kujutab endast konkreetsemalt väärteomenetluse seadustiku, liikluskorralduse ja maksukorralduse seaduse muutmise seaduse eelnõu. Seaduseelnõuga tahetakse anda kohalikele omavalitsustele õigus nii statsionaarsete liikluskaamerate paigaldamiseks kui ka mobiilsete liikluskaamerate hankimiseks. Samas tahetakse seaduseelnõuga muuta hoiatus- ja mõjutustrahvide suurust. Praegu on trahvi suurus kolm eurot kiiruse ületamise eest üks kilomeeter [tunnis]. Seda tahetakse suurendada viie euroni. Kristian Jaani ettekandes oli põhiline, et trahvi või karistuse suurus ainuüksi ei mõjuta inimest liikluses paremini käituma, vaid see on ainult üks osa liiklusjärelevalvest. Selle osatähtsus on võib-olla ainult 15–20%. Jaanus Karilaid küsis, mis võib olla automaatse liiklusjärelevalvesüsteemi hinnaks. Toodi välja, et see on umbes 70 000 eurot. Samas suurusjärgus on ka mobiilne liikluskaamera, kuid mobiilsele liikluskaamerale lisandub veel inimjõu ressurss, kes selle üles paneb ja kes sellega töötada oskab. Heljo Pikhof tundis muret, et keegi ei mõõda jalgratturite kiirust ja linnas tõuksiga sõitjate kiirust. Siinkohal öeldi, et ka seda on võimalik liikluskaameratega mõõta, kuid isiku tuvastamine tekitab probleeme. Kristian Jaani nõustus, et murekoht on täiesti olemas, ja märkis, et tegelikult nii jalakäijad, transport kui ka tõuksiga liiklejad peaksid olema tegelikult liikluses üksteisest eraldatud. Siis veel Marek Jürgenson küsis, kas on ka bussiradadel võimalik neid liikluskaameraid kasutada. On küll, kuid samas ei ole praegu liikluseeskirjas kuskil välja toodud ühtset süsteemi, mille alusel või kes seal üldse liigelda võiksid. Sellist registrit ei ole. Kristian Jaani ütles, et tehnoloogia
Tänan, härra eesistuja! Austatud ettekandja! Eelnõus on kõigi kolme valimise puhul vastavas paragrahvis kirjas lõige 1, mis on sõnastatud nii: "Kohalikul omavalitsusüksusel on aktiivse valimisagitatsiooni ajal keelatud avaldada ja levitada mistahes vormis reklaami, trükiseid ning meediateenuseid." Kuidas algatajate meelest suhestub väljend "on keelatud avaldada mistahes vormis meediateenuseid" valdade kodulehekülgedega internetis? Kas on oht, et nii jõulise sõnastuse korral tuleb 40 päeva enne valimisi kodulehed kinni panna?
Aitäh, lugupeetud härra Müller, selle ettekande eest! Mina küsiksin selle kohta, et te rääkisite sellest, et Eesti tarbija ostukorvi struktuuris energia ja toidu osakaal on oluliselt suurem kui euroala keskmine. Üksikisiku vaates, inimese vaates on see kindlasti probleem. Kas riigi rahanduslikus vaates on see teie arvates ka probleem? Ja kui on, siis mida teha? Inimese aitamiseks on kaks varianti: suurendada sissetulekuid või vähendada hindu. Aga ma saan aru, et te siin praegu kumbagi ei soovitanud. See muidugi tähendab inimese jaoks väga suurt probleemi. Või te siiski soovitate mingeid selliseid meetmeid? Kas peaks kaaluma näiteks – te ütlete, et nõudlus ilmselt ajas kasvab ja sellist väga väikest nõudlust enam ei ole –, et äkki peaks turult raha ära korjama ja maksustama neid inimesi, kellel on võib-olla liiga palju raha, et seda vabalt tarbimisse suunata?
Austatud esimees! Head kolleegid! Teie ees on eelnõu, mis kannab täpselt sellist pealkirja, nagu Riigikogu esimees ütles. Loen päevakorrapunkti ühe korra veel ette: "Ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Islandi vahelise lepingu, milles käsitletakse Islandi osalemist Euroopa Liidu, selle liikmesriikide ja Islandi kohustuste ühises täitmises Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni kliimamuutuste raamkonventsiooni Kyoto protokolli teisel kohustusperioodil" ratifitseerimise seaduse eelnõu teine lugemine. Eelnõu algatas Vabariigi Valitsus 2015. aasta 16. juulil. Esimene lugemine toimus 30. septembril ning muudatusettepanekute esitamise tähtaeg oli 14. oktoobril kell 4. Eelnõu kohta muudatusettepanekuid ei esitatud. Juhtivkomisjon tegi menetluslikud otsused ja ettepanekud. 11. oktoobril otsustati saata eelnõu teiseks lugemiseks Riigikogu täiskogu päevakorda 28. oktoobriks ning ühtlasi teha ettepanek panna eelnõu lõpphääletusele. Aitäh! Aitäh, hea kolleeg Vassiljev! Riigikogu keskkonnakomisjon oma istungil seda küsimust ei arutanud, aga ma hea meelega vastan teile siiski. Ei, vastupidi, me hakkame koos Islandiga maailma keskkonnaprobleeme lahendama. Nad tulevad Euroopa Liidule appi. Ma veel kord tsiteerin Riigikogu keskkonnakomisjoni aseesimeest Rein Ratast: "Island tahab koos meiega sammuda Euroopa Liidu 29. kodanikuna."
Riigil on võetud kohustus Euroopa ees suurkiskjate osas, kelle toiduks on uluksõralised, kes teevad kahju metsa- ja põllukultuuridele. Meil on olemas kaitsealused territooriumid, kus elavad ulukid ja kus osalt on jahipidamine keelatud või piiratud. Ulukid liiguvad sealt välja ümbritsevale territooriumile ja teevad kahju. Riigi osalemine tagab korra ja stabiilsuse ulukikahjustuste hüvitamisel ning hoiab ära omanike ja jahipiirkondade kasutajate vahelised võimalikud ebakõlad. Ma tahan tänada keskkonnakomisjoni liikmeid, kes olid päri arutama viie Riigikogu liikme algatatud jahiseaduse muutmise eelnõu 328, mille eesmärk oli hoida ära segadused jahinduses. Tulemus: esimene lugemine lõpetati, edasi komisjoni jõud rauges ja eelnõu läks riiulile. Tegelikkus aga on selline, et mitu jahiseltsi on juba esitanud kohtule kaebuse ja esialgse õiguskaitse taotluse. Nii et segadused jätkuvad. Käesoleva seaduseelnõu menetlemisel on mul olnud tunne, et me menetleme seda kiiresti, isegi ülikiiresti. Ühelt poolt saan aru, et kehtivas seaduses kirjas olevad ülesanded on kümme aastat täitmata, tähtajad on möödas. Ametnikud kirjutasid komisjonile, et jahipiirkonna kasutusõiguse lubade kehtivuse tähtajad on lähenemas ja jahinduse kindlatele alustele saamise seisukohast on väga oluline, et Vabariigi Valitsuse algatatud jahiseaduse eelnõu kiiresti lõpuni menetletaks. Kiire menetlemine ei lähe aga kuidagi kokku eelnõude menetlemise hea tavaga. Paraku on meil eelnõu kaks lugemist ette nähtud ühel nädalal. Ja nagu tõdesime, on eelnõus ka põhimõtteliselt uusi regulatsioone, seega peaks aruteludeks ja muudatusettepanekuteks andma rohkem aega. Ning ka avaldamise ja jõustumise vahel olgu piisav ajavahemik. Praegu on eelnõus kirjas, et seadus jõustub 1. juunil. Meenutan, et kehtiva jahiseaduse vastuvõtmisest kuni rakendamiseni läks 11 kuud, täna arutatav eelnõu tahetakse seadustada ühe kuuga. Ma küsin emotsionaalselt nii: kas me oleme Eesti riigis nüüd kümme korda haldussuutlikumad? Eelnõuga ei ole
Lugupeetud istungi juhataja! Head kolleegid! Tuletan teile meelde, et seadus on vajalik selleks, et tagada kõikide Euroopa Liidu liikmesriikide investorite võrdne kohtlemine. Seaduse vastuvõtmisel Eesti investorite kaitse ei vähene ning Eesti ja Austria investeeringute ja investorite võrdse kohtlemise tagab jätkuvalt Euroopa Liidu õigus. Eelnõu esimene lugemine lõpetati käesolava aasta 13. aprillil. Muudatusettepanekute tähtajaks, mis oli 28. aprill 2022 kell 17.15, ühtegi muudatusettepanekut ei esitatud. Väliskomisjon otsustas konsensusega oma 9. mai istungil teha Riigikogu juhatusele ettepaneku võtta eelnõu 520 teiseks lugemiseks täiskogu kolmapäeva, 18. mai päevakorda, lõpetada teine lugemine ja viia läbi lõpphääletus. Palun eelnõu toetada!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Head Riigikogu liikmed! Perehüvitiste seaduse muudatused parandavad kõikide laste olukorda, teiste hulgas näiteks üksi last kasvatavate perede toimetulekut, surnult sündinud laste peresid, aga ka kõiki emasid-isasid, kes tulevikus saavad vanemahüvitist ja jäävad lapsega koju. Öelda, et see kompromiss, mis Riigikogus tehti, on vale – ma ei ole sellega nõus. Ma ei ole sellega nõus sellepärast, et kui me seda kompromissi ei oleks teinud, siis 1. aprillist ei oleks saanud jõustuda ka sellised muudatused, mis teevad vanemahüvitise paindlikumaks ja peredele lihtsamaks. Need muudatused aitavad peredel paremini ühildada töö- ja pereelu, sellepärast et vanemad saavad vanemahüvitist pikema aja peale jaotada ja nad saavad koos 60 päeva koju jääda. See kõik on oluline. Ma väidan, et kui me täna ei võtaks seda eelnõu vastu ja kui seda kompromissi sotsiaalkomisjonis ei oleks tehtud ja me oleksime hakanud nende sadade muudatusettepanekute üle vaidlema, siis seda kõike ei juhtuks ja pered selle tõttu kannataksid. Ka see, et keegi jääb räästa alla, vihma kätte, on poolik tõde. Jah, nendele on see olukord vanemahüvitise kasutamisel keerulisem, bürokraatlikum, aga nad ei jää ilma, nad ei jää räästa alla. Ja kui nüüd valida, kas me täna teeme otsuse, mis aitab kõiki peresid, või me ütleme, et me ei astu seda sammu tagasi perede huvides – ma arvan, et me tegime õige otsuse. Ma kutsun kõiki üles seda eelnõu toetama, sest sellega toetame ka lastega peresid. Aitäh!
Aitäh, härra eesistuja! Lugupeetud minister, mida rohkem ma teid kuulan, seda enam mulle tundub, et te hämate selle reformiga. Tegemist ei ole ju haldusreformiga, vaid haldusterritoriaalse reformiga. See, mida omavalitsusjuhid tegelikult ootavad – ka mina olen pikka aega üks nende seast olnud –, on ju selge. Nad ootavad kõigepealt seda, et omavalitsuste finantseerimine korda saaks, et tagataks reaalne finantsautonoomia. Näpuotsaga kuhugi raha juurdepanemine kindlasti ei lahenda seda probleemi. Teiseks oodatakse, et ülesanded jagataks keskvõimu ja omavalitsuste vahel ära. Kas te ei peaks reformi nime sisuga tegelikku vastavusse viima?
Aitäh! Ma arvan, et valitsus peab nägema tervikpilti selles küsimuses. Kui me tahame üldse tasuta ühistranspordist kui sellisest loosungina rääkida, siis tegelikult me peame rääkima ka linnadest. See on paratamatult see positsioon, kus Pärnu linn täna riigilt ei saa sentigi ühistranspordi korraldamiseks. Kõik tehakse oma elanike maksurahast. Me elame tegelikult sellises ajas, nagu ma juba ka mainisin, kus sisuliselt on kaheksa-aastane üleminekuperiood. Ühistranspordiseadus tuleb detailideni lahti võtta niikuinii, sellest ei ole nagu pääsu. Milline siis transpordikorraldus hakkab olema? Kas praegune liinivõrk jääb tulevikus ühe omavalitsuse siseseks ehk kas see tahetakse üldse üle anda omavalitsusele, öeldes, et nüüd te korraldate seda ise oma sisemise liinivõrguna? Milline mudel on riigil transpordi jätkamiseks? Kui siin on räägitud rongiühendusest, siis tegelikult on juba praegu vaja vaadata paljusid teemasid ka selles võtmes. Tegelikult on ju ära otsustatud, et kui Rail Baltic valmib, siis seda hakatakse kasutama ka regionaalse, kohaliku transpordi korraldamiseks. Ehk tuleb välja ehitada kohalikud peatused, see nõuab ressurssi. Lelle–Pärnu lõik pannakse kinni. Mis saab üldse näiteks Tallinna–Rapla liini teenindavast raudteest? Kas see peab jääma paralleelselt toimima sellisena, nagu ta on, või on seda võimalik integreerida lõpuks Rail Balticu taristusse? Rääkimata parvlaevaühendusest ja kõigest muust, transport on tervik. Kas on mõistlik idee, et väikesaari me opereerimine hangete kaudu, et me leiame operaatorid ja praamid on riigi omad, või vastasel juhul anname korraldamisõiguse riigiettevõttele? See on väga printsipiaalne ja põhimõtteline. Mis läheb paremaks? Omavalitsuse positsioonilt vaadates läheb minul enesetunne paremaks, kui ma näen, et Vabariigi Valitsus sellega tegeleb, arutab ja vaatab regionaalselt Eestit tervikuna. Seda esiteks. Ma arvan, et ka selles mõttes läheb paremaks, et valitsus ütleb üheselt ja Riigikogu deklareerib seadusega, et ühistranspor
Austatud juhataja! Head kolleegid! Hiljaks jäite, sotsid! Milleks meile need seaduseelnõud nüüd, kui 1. aprillil jõustub seadus, mis pöörab kõik asjad pea peale? Me ei tea, mis juhtuma hakkab. Nii et olen nõus Loonega, et ootame ära ja vaatame siis, mis edasi teha. Öeldakse ju, et kui maja juba lammutatakse, ei maksa diivani disainile mõelda. Mis mul veel on öelda? Valitsus ei toetanud teie eelnõu, Ravimiamet ei toetanud, sotsiaalkomisjon ei toetanud. <PARTY> fraktsioon ka ei toeta ja mina ka ei toeta.
Aitäh! Austatud komisjoni esindaja! Ma küsin sinu käest küsimuse selle pärast, et sa oled pikka aega selles komisjonis toimetanud. Tuletan meelde, et kui eelmise valitsuskoalitsiooni ajal sedasama seadusmuudatust arutati, siis Siseministeeriumi ja Kaitseministeeriumi esindajad leppisid kokku, et julgeolekuanalüüsi teeb Kaitseministeerium, kuna Siseministeeriumil ei olnud erilisi vastuväiteid. Nüüd ma sain aru, et lepiti kokku, et julgeolekuanalüüsi teeb Siseministeerium, kuna Kaitseministeeriumil ei ole vastuväiteid. Kas sa oskad selgitada, millest selline muudatus? Ja millal ning kellelt ikkagi tuleb lõplik julgeolekuanalüüs? Kas te komisjonis saite sellest aru?
Tere hommikust, armsad kolleegid! Suitsupääsukesed on kohal ja varsti võime pääsukesepoegade laulu nautida. Täiesti kindel, et igaüks meist leiab sel aastal ka rukkipõllu seest mõne sinise õie. Aga kas keegi teist on juba saanud värsket räime suhu pista? Ma ei hakka parem küsima, et mitte näha, mitu kätt tõuseks. Aga meie rahvuskalaga on asjad väga täbarad. Viimane räimepüügikants on Liivi laht, 85% rannapüügist toimub veel seal, aga sellekevadised regulatsioonid on niisugused, et ka selle püügi lõpp paistab. Selle tõttu üks Pärnu koolitüdruk, Marianne Mikko, ja kaks Pärnu koolipoissi, Hardi Volmer ja mina, anname üle arupärimise maaeluminister Urmas Kruusele ja küsime, kuidas ta saaks aidata Kihnu ja Manija kaluritel neile riigi ettenähtud kvoot välja püüda, sest skeemitamise, vigurdamise ja jokk-süsteemide abil on poole sellest kvoodist juba välja püüdnud hoopis teised inimesed. Meie küsimused on järgmised. Kuidas kavatseb Põllumajandusministeerium hüvitada Kihnu ja Manija kaluritele saamata jäänud tulu, mida on 130 000 – 140 000 eurot? Kas Vabariigi Valitsus on valmis üle vaatama räimepüügi regulatsiooni ning muutma rahvastikuregistri seadust ja püsiasustusega väikesaarte seadust, et tulevikus välistada skeemitamist püsielaniku staatusega? Aitäh vaikuse eest!
Aitäh, proua juhataja! Lugupeetud härra minister! Oma ettekande alguses te ütlesite, et kedagi ei tohi süüdi olevaks pidada enne, kui kohtuotsus ei ole jõustunud. Me kõik oleme muidugi sellega nõus, ilma kohtuta ei tohi mitte keegi sellist otsust teha. Samas kehtib meie kohtusüsteemis selline praktika, et kui prokuratuur annab asja edasi, siis teatab ta süüdistustest avalikkusele ja teeb seda nii, nagu oleks kõik juba tõendatud ja kohtuotsus olemas. Siit tekivad komplikatsioonid. Inimene pole veel esimesel kohtuistungilgi käinud, aga üldsus peab teda kurjategijaks. Mis te sellest olukorrast arvate? Kas ei oleks pidanud kuidagi piirama võimalust inimest mustata, kui kohtuotsustki pole veel tulnud?